ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 571, 2017-07-10 12:45

אלי אלאלוף: צהריים טובים.

אלי אלאלוף: היום ה -10.7.2017, כ"ז בתמוז תשע"ז והשעה 13:03 – לא באשמתי.

אלי אלאלוף: על סדר-היום: שילוב תעסוקתי של אסירים משוחררים בשוק העבודה.

אלי אלאלוף: ברוך הבא, אדון ביבי היקר.

אלי אלאלוף: מזל טוב על התפקיד החדש.

אריה ביבי: ברוכים הנמצאים.

<קריאה: אל תקרא לו "אדון ביבי", תקרא לו אריה – יותר נוח לו.

אלי אלאלוף: אבל יש לו ניסיון טוב.

אלי אלאלוף: הוא היה פעם שוטר, ביג שוטר, ביג בשירות בתי הסוהר, ביג ראש עיריית לוד, אז הוא התכונן טוב לנושא הזה.

אריה ביבי: יושב-ראש הרשות למלחמה בסמים.

אלי אלאלוף: גם זה.

אלי אלאלוף: איך אומרים בערבית?

אלי אלאלוף: - - - .

אלי אלאלוף: רק מאיר כהן מבין.

אלי אלאלוף: הנושא הוא קשה ומסובך, היו לנו מספר הזדמנויות להיווכח.

אלי אלאלוף: דווקא הדבר היחיד שנתן לנו תקווה זה הכנס שהתקיים בבין-תחומי בהרצליה על בסיס יוזמה שהיתה של מספר סטודנטים שהחליטו לנסות ולחבר בין תעסוקה של אסירים משוחררים לבין מעסיקים.

אלי אלאלוף: באמת היוזמה שפגשנו שם או היוזמות השונות, גם האסירים לשעבר וגם המעסיקים, זו היתה חוויה בלתי רגילה לראות איך הם מצאו.

אלי אלאלוף: אבל זה כמובן בממדים קטנים, במספרים קטנים.

אלי אלאלוף: מצד אחד, זה היה מרומם את הלב.

אלי אלאלוף: מצד שני, זה באמת מראה עד כמה הבעיה היא אקוטית.

אלי אלאלוף: יודעים שכשאסיר שמשתחרר ולא מוצא תעסוקה, זה אחת הסיבות המרכזיות למצב שהוא חוזר על עבירות העבר והוא רצידיוויסט, כך אומרים בצרפתית.

אלי אלאלוף: זה באמת מצב בלתי נסבל, מה גם שאנחנו יודעים שהמעגל הראשון – היינו, המשפחה – היא זו שסובלת במיוחד.

אלי אלאלוף: לכן, צריך לראות איך המדינה מתמודדת.

אלי אלאלוף: קיימנו דיון ברשות לשיקום האסיר, ולצערי אנחנו יודעים שהתקציבים הם דלים מאוד.

אלי אלאלוף: זה פגע באופן ישיר בשני מרכזים לשיקום: האחד של המגזר הערבי בחיפה, והשני אצל החרדים.

אלי אלאלוף: אבל גם ככה ההוסטלים האלה הם באמת בכמות קטנה מדי כדי לתת תשובה הולמת.

אלי אלאלוף: אתה תיתן ודאי את המספרים.

אלי אלאלוף: לי יש שני ניירות, שני סוגים של מספרים, אז אני מעדיף שאתה תסתבך ונתבסס על המספרים שלך.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, מדובר על אלפים בשנה, ולגבי האלפים האלה הפתרונות שקיימים הם מעטים מידי.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה לציין שלא הזמנו, אבל היינו חייבים להזמין את שירות התעסוקה שהוא גם כן אמור לתת תשובות.

<קריאה: יש.

אלי אלאלוף: אה, פה?

אלי אלאלוף: נפלא.

אלי אלאלוף: אני שמח שאתם פה.

אלי אלאלוף: אני אשמח מאוד כי זה באמת דורש שילוב של כוחות כדי להתמודד.

אלי אלאלוף: אז היום זה פתיח שמאפשר לך להיכנס ולהביא לוועדה את האני מאמין שלך.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שקיבלתי רק לפני פחות משעה שיש עבודה משותפת שנעשתה על-ידי הרשות, עמותת "ידיד", וגם כן אוניברסיטת בן-גוריון, שהגישו מסמך שבדפדוף ראשון נראה מעניין.

אלי אלאלוף: אבל יש פה אנשים שיכולו להתבטא בזה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אילן, אתה רוצה?

אלי אלאלוף: לא בשלב זה?

אילן גילאון: אני רוצה להקשיב.

אלי אלאלוף: אוקי, אילן יקשיב.

אלי אלאלוף: אם אילן עובר להקשבה, המשיח בדרך.

אלי אלאלוף: סתם - מותר לי.

אלי אלאלוף: זה חבר – לפני הכנסת.

אלי אלאלוף: אני אומר שהתואר "חבר כנסת" מגביל לתקופה מוגבלת.

אלי אלאלוף: אצלי היא מוגבלת מאוד.

אלי אלאלוף: אריה, בבקשה - ברשותך.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, זה תענוג גדול להיות ולדבר כשאתה יושב-הראש כי אני יודע שהעבר שלך הוא עבר שהתעסק בהרבה אנשים שהם בסוציו-אקונומי נמוך.

אריה ביבי: אני זוכר מהעבר שלי איתך שאתה עזרת לנו מאוד כשהייתי בעיריית לוד.

אריה ביבי: העוזר שלי היום היה אז מנכ"ל העירייה, אתה זוכר אותו.

אריה ביבי: אביחי היה בישיבות איתך.

אלי אלאלוף: אני רואה שהוא רזה מאז.

אלי אלאלוף: גם פה אין כסף?

אריה ביבי: הוא - זה פאטה מורגנה.

אריה ביבי: נדמה לך שהוא רזה, אבל הוא השמין.

אריה ביבי: אילן ידידי, אתה לא רק חבר כנסת.

אריה ביבי: אתה גם ידיד יקר.

אריה ביבי: ואני תמיד זכרתי אותך בוועדות ושהיינו בוועדה הזו ביחד.

אריה ביבי: אני יודע שכל הנושאים האלה הם בדם ליבך.

אריה ביבי: מכובדי, לפי החוק אנחנו ברשות לשיקום האסיר מתעסקים בעשרה סעיפים.

אריה ביבי: אני לא רוצה למנות אותם, אבל רוב הסעיפים מדברים על איך לשקם אסיר ולהחזיר אותו להיות אזרח משוקם בחברה מתוקנת.

אריה ביבי: זה בערך המוטו של כל עשרת הסעיפים של הרשות לשיקום האסיר.

אריה ביבי: מסתבר בבדיקה שלי שהחבר'ה שלי לא מסתפקים בעשרה הסעיפים האלה אלא הם גם לוקחים לעצמם דברים שבעצם רשויות אחרות היו צריכות לעשות ומקומות אחרים היו צריכים לעשות.

אריה ביבי: כל זה אנחנו עושים ב-144 אישה ואיש שנמצאים אצלנו בתקציב שהוא 36 מיליון שקל.

אריה ביבי: אני רוצה לומר לך, אדוני, שכל האנשים האלו שאני מניתי שהם 144 הם אנשים עם נשמה.

אריה ביבי: הם אנשים חרוצים, הם אנשים שרוצים לעזור, אבל יש כמה דברים.

אריה ביבי: ראשית, העומס הוא רב מדי.

אריה ביבי: שנית, אתה לוקח 52% מהאנשים האלה שהם במצב של שני תארים, כולם עובדים סוציאליים ואחרים קרימינולוגיים עם שני תארים, והם הולכים על השלמת הכנסה.

אריה ביבי: שתבין, 52% מהרשות הם בהשלמת הכנסה וכל אחד מהם עם שני תארים.

אריה ביבי: אבל לא באנו לדבר על זה.

אריה ביבי: באנו לדבר על הבעיות שלנו, והבעיות שלנו במדינת ישראל זאת הבעיה של הדלת המסתובבת.

אריה ביבי: יש אנשים שקוראים לזה בכל מיני שמות.

אריה ביבי: אם אתה תשאל חוקר אז הוא יספר לך על שמות כאלה ואחרים.

אריה ביבי: אני קורא להם "הדלת המסתובבת".

אריה ביבי: "הדלת המסתובבת" זה אומר שבסביבות 60% מהאסירים שיוצאים מהכלא חוזרים חזרה לכלא.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, תתפלא לשמוע שהחזרה של הנוער היא יותר גדולה.

אריה ביבי: החזרה של הנוער מגיעה ל-64% מהאסירים נערים שחוזרים לכלא.

אריה ביבי: איפה שאנחנו טיפלנו, זה עזר.

אריה ביבי: אני אגיד את המספרים.

אריה ביבי: אבל לסבר את האוזן לכולכם, אסיר משוקם עולה למדינת ישראל 28 אלף שקל.

אריה ביבי: אסיר, היכן שאני הייתי נציב, עולה למדינת ישראל בין 120 אלף שקל ל-150 אלף שקל.

אילן גילאון: לשנה.

אריה ביבי: לשנה אני מדבר, לשנה.

אריה ביבי: והנה לכם המספרים.

אריה ביבי: המספרים מראים שהיכן שאנחנו שמים את הכסף לשיקום אנחנו חוסכים כסף בדלת המסתובבת, והדלת מאוד לא נעימה.

אריה ביבי: כשאני מדבר על המטופלים, אני מדבר על 28% מהמטופלים רק חוזרים לכלא.

אריה ביבי: זאת אומרת, פה אנחנו מדברים על 60% שחוזרים שהם לא מטופלים, כשהם באים לידיים שלנו אנחנו מגיעים ל-28%.

אריה ביבי: כשאנחנו מדברים על מטופלים ולא מטופלים, אנחנו מדברים על 9,000 וקצת אסירים בבית-כלא היום.

אריה ביבי: מתוכם כ-7,500 אסירים שהם יוצאים במשך שנה.

אריה ביבי: יוצאים, חוזרים, בסביבות 7,500 אסירים שהם יוצאים.

אריה ביבי: מתוכם באים לוועדת שליש כ-27%, מקבלים שליש.

אריה ביבי: היתר לא מקבלים שליש.

אריה ביבי: יש סמכות לנציב להוציא אותם החוצה בלי ועדת שליש וזה 6%.

אריה ביבי: זאת אומרת, אנחנו מגיעים פלוס מינוס ל-33% אלה שיוצאים בשליש, והיתרה 67% יוצאים בגמר תקופת מעצרם.

אלי אלאלוף: זה 2,000 איש שיוצאים?

אריה ביבי: יוצאים בגמר תקופת מעצרם כ-5,000.

אריה ביבי: אנחנו מגיעים בטיפול מסיבי לסביבות 3,000.

אריה ביבי: זה פלוס מינוס.

אריה ביבי: אני לא מדבר איתך פה על אחד פה אחד שם, זה פחות או יותר המספרים.

אריה ביבי: איפה אנחנו לוקחים אותם?

אריה ביבי: אנחנו לוקחים אותם 180 יום לפני היציאה מהכלא.

אריה ביבי: מכינים להם תוכנית שיקום מסודרת ואז מוציאים אותה מהכלא.

אריה ביבי: איפה הבעיה?

אריה ביבי: הבעיה היא שכשאנחנו עושים תוכנית שיקום לאסיר, כשהוא בא לוועדת שחרורים הוא צריך לבוא ביד גם עם עבודה, וזאת הבעיה.

אלי אלאלוף: עם מקום עבודה.

אריה ביבי: כן, עם מקום עבודה.

אריה ביבי: אלה שנמצאים במאסר ארוך יש להם בעיה יותר גדולה כי רק 10% מהם יוצאים לחופשות, ואז תוך כדי זה הוא צריך לחפש עבודה ולא תמיד מסוגל למצוא עבודה.

אריה ביבי: כאן נכנסים החבר'ה שלנו.

אריה ביבי: כשאני אומר "החבר'ה שלנו" קצת כואב הלב.

אריה ביבי: למה?

אריה ביבי: כי אתה לוקח 12 איש בתעסוקה והם צריכים לטפל בכל המסה שאמרתי לך.

אריה ביבי: הם צריכים לרוץ לבתי-הסוהר, לתפוס את האסיר, לסדר לו עבודה, ואז להתעסק אתו.

אריה ביבי: יש חבר'ה אחרים שמלווים את האסיר.

אריה ביבי: לדעתי, - איך אומרים החברה?

אריה ביבי: - פה טמון הכלב.

אריה ביבי: כאן צריכים לקחת לפחות 50 איש שיעבדו מול האסירים כי אנחנו לא נוגעים בכל האסירים.

אריה ביבי: אי-אפשר גם לנגוע בכל האסירים.

אריה ביבי: חלק קטן מהאסירים לא מגיע אלינו גם כי הוא מסתדר בעצמו.

אריה ביבי: אנשים בצווארון לבן לא צריכים אותנו, הם מסתדרים בעצמם.

אריה ביבי: הבעיה שלנו היא האחרים שאנחנו יכולים לשקם אותם.

אריה ביבי: אני אגיד לכם למה אני צריך 50 איש לתקנים האלה.

אריה ביבי: הבעיה הכי גדולה זה שכשהאסיר בבית-סוהר ואז מסתבר לו ש-10,000 חוב שלו הפכו להיות ל-300,000.

אריה ביבי: יש לו הלוואות מכאן ועד הודעה חדשה.

אריה ביבי: כשהוא יוצא מבית-הסוהר הוא זוכר שהבנק הלאומי שלו היה ברחוב שפירא, פתאום עבר לרחוב טרומפלדור.

אריה ביבי: מישהו צריך לזוז אתו, מישהו צריך ללכת אתו לכל מיני מקומות, מישהו צריך לסדר לו בית, מישהו צריך להסתובב אתו.

אריה ביבי: לנו אין את הכוחות האלה של המישהו הזה, אנחנו יכולים לטפל רק במספר של בסביבות ה-1,700 - 1,800 איש.

אריה ביבי: רותם תעמוד על המספרים אם אתם רוצים את זה.

אריה ביבי: הבעיה של האסיר היא פי 10 יותר גדולה כי יש לו פחד לצאת מהבועה הזאת שנקראת בית סוהר לחיים האמתיים.

אריה ביבי: בחיים האמתיים הוא נתקל בכל האנשים שהם לא אוהבים אותו, הסטיגמה שהוא אסיר, גם במילים וגם לא במילים.

אריה ביבי: לפעמים אנשים לא אומרים בפניו, אבל כולם מפה לאוזן: זה אסיר, זה אסיר.

אריה ביבי: גם כשהוא הולך למקום עבודה יש את הפחד הזה של מעסיקים שהם לא מנוסים עם אסירים ואז הם לא מוכנים לקבל אותו.

אריה ביבי: מעסיק שהוא מנוסה מוכן לקבל אותו.

אריה ביבי: לדעתי, פה המדינה חייבת לעשות מעשה.

אילן גילאון: אריה, מתוך האסירים האלה, בעלי מקצוע יש הרי - - -

אריה ביבי: תיכף אגע בזה.

אריה ביבי: אני אגיד לך גם יותר מזה.

אריה ביבי: היום - תראה איזה אבסורד - הגישו עתירה ושופט העליון רובינשטיין אמר והיות ולאסירים יש מרווח מחיה בבית-הסוהר של 2,7 מטר לאסיר, תוך 18 חודש חייבים לתת להם להגיע למחיה של 4,5.

אריה ביבי: בתקופה שלי זה היה 2,7, כשסיימתי את התקופה היה כבר 5 מטר לאסיר.

אריה ביבי: דאגנו ל-5 מטר כי הקמנו בתי-סוהר.

אריה ביבי: הקמנו את צלמון, את חרמון.

אריה ביבי: אביחי היה ראש המטה שלי ואנחנו הקמנו בתי-סוהר.

אריה ביבי: הגדלנו את כל בתי-הסוהר.

אריה ביבי: הגענו ל-5 מטר.

אריה ביבי: בעולם נהוג בין 7 ל-12 מטר, רק שתבין את ההבדלים.

אריה ביבי: כעת אף אחד עוד לא נערך לזה, שתבין.

אריה ביבי: גם לנו אין תקציבים.

אריה ביבי: עברו כמו חודשיים ואף אחד לא נגע בזה.

אריה ביבי: אם זה יתאמת, 50% מהאסירים היום שנמצאים בכלא יצטרכו לצאת החוצה, ואף אחד לא התכונן לזה.

אריה ביבי: אדוני יושב-הראש, אני אתן לך עוד אבסורד אחד.

אריה ביבי: "עיר ללא אלימות" מקבלת 70 מיליון שקל בשנה, אני מקבל 36 מיליון.

אריה ביבי: אתה שמעת על "עיר ללא אלימות" שעשתה משהו חוץ מחגיגות?

אריה ביבי: שום דבר.

אלי אלאלוף: תיזהר.

אלי אלאלוף: השם של "עיר ללא אלימות" זו המצאה שלי.

אלי אלאלוף: כל השאר אני מסכים איתך.

אריה ביבי: אתה צודק, אבל נשאר המצאה.

אריה ביבי: אתה יודע מה?

אריה ביבי: אנחנו נתן לך מגן על ההמצאה.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, תשמע עוד אבסורד.

אריה ביבי: האבסורד השני - יש תיקון לסעיף 42 באיזה חוקה שהאוצר נתן עכשיו לשירות בתי-הסוהר - ואני מתוך השירות ומגיע להם אפילו יותר - 68 מיליון שקל ועוד 165 תקנים לשקם אסירים.

אריה ביבי: אני אגיד לך למה זה דומה.

אריה ביבי: כשאתה בבית-סוהר אתה בבועה.

אריה ביבי: זה דומה לנהג שבא לקבל רישיון.

אריה ביבי: הוא עושה את התיאוריה, אבל המעשי זה מחוץ לדלת של בית-הסוהר.

אריה ביבי: שם הוא נתקל בכל החיים האמתיים.

אריה ביבי: זאת אומרת, אין רצף שיקום.

אריה ביבי: מהתקציב הזה או חלק מתקציב אחר, היו צריכים לתת לנו כי אנחנו המשקמים.

אריה ביבי: אני אומר לך, זה בדיוק ככה.

אריה ביבי: הם נותנים להם תיאוריה יופי, ואני הייתי בסרט ההוא.

אריה ביבי: תיאוריה – יופי, אבל ברגע שהם יוצאים מבית-הסוהר זה המעשי.

אלי אלאלוף: יותר חמור מזה.

אלי אלאלוף: אחד הדברים שלמדתי בכנס בהרצליה זה שמי שהתעסק בעבודה או עבד באיזה מקום עבודה, בתקופה שהוא בבית-הסוהר אסור לו להמשיך לעבוד באותו מקום ביום השחרור.

אלי אלאלוף: ידוע לך?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<חגי דהן: לי קוראים חגי, ואני ראש ענף השיווק במערך התעסוקה.

<חגי דהן: למעשה, אנחנו צריכים לדאוג לתעסוקה לאסירים בתוך הכלא ומחוץ לכלא.

<חגי דהן: אין החלטה כזאת.

<חגי דהן: אסיר שמגיע לשלב של השיקום הקבוצתי ואנחנו מאתרים לו מקום עבודה, יכול להמשיך גם בשיקום הפרטני או למצוא מקום עבודה חלופי אחר בזמן שהוא אסיר עדיין.

אלי אלאלוף: להמשיך באותו מקום מותר לו?

<חגי דהן: כן.

<קריאה: אבל זה אחוז מאוד קטן.

אריה ביבי: תיכף אני אדבר על זה דקה.

אריה ביבי: אדוני, מ- 34 שנות ניסיון - הייתי במשמר הגבול, הייתי במשטרה, הייתי נציב שירות בתי-הסוהר, הייתי בעירייה כשטיפלנו איפשהו באסירים, הייתי יושב-ראש הרשות למלחמה בסמים - ואני אומר לכם הבעיה העיקרית, העיקרית, העיקרית, ואני מדגיש את זה, זה תעסוקה לאסיר כשהוא יוצא מבית-הסוהר.

אריה ביבי: אם לא דואגים לאסיר לתעסוקה אז כל מה שאנחנו עושים זה עורבא פרח.

אריה ביבי: ברגע שאתה נותן לו תעסוקה, אתה נותן לו את הביטחון העצמי.

אריה ביבי: ברגע שאתה נותן לו תעסוקה, אתה נותן לו את דמי המחיה הראשונים שהוא יכול להסתדר.

אריה ביבי: ברגע שאתה נותן לו תעסוקה, אבל בליווי של אחד כזה כמו אמנון עם לב רחב שלוקח את האסיר והוא בא לבנק והוא מסדיר לו את החובות, והוא בא לבינוי ומסדר לו בית לשלושה חודשים, אלה אנשים שעושים את זה מכל הלב.

אריה ביבי: התעסוקה היא הדבר הכי אמיתי שאנחנו יכולים לתת לאסיר.

אריה ביבי: איפה הבעיה?

אריה ביבי: הבעיה היא שאין לנו הרבה מקומות תעסוקה שמוכנים לקחת את האסיר ולתת לו את התעסוקה.

אריה ביבי: לי יש הצעה.

אריה ביבי: אנחנו יכולים לקחת בנושא תעסוקה את אותו מעסיק ולצ'פר אותו במסים, לתת לו נקודות מס, לתפוס את העיריות ולהגיד לו: אדון יקר, יש לך 30 אסירים בעיר הזו, שלושה אסירים אתה חייב להעסיק.

אריה ביבי: זאת אומרת, לתת פה איזה צ'ופרים לאותם מעסיקים.

אריה ביבי: הצ'ופרים יכולים להיות בכל מיני דרכים.

אריה ביבי: יש עוד צרה אחת שאנחנו חייבים לפתור אותה.

אריה ביבי: בא אסיר משוקם לבקש עבודה.

אריה ביבי: אומרים לו: אדון יקר, יש לך עבר פלילי.

אריה ביבי: נו, מה אפשר לעשות?

אריה ביבי: הוא אסיר, בטח שיש לו עבר פלילי.

אריה ביבי: במקומות ביטחוניים, נניח, מבקשים ממנו תעודת יושר - בסדר.

אריה ביבי: במקומות אחרים - דרך אגב, גם החוק לא מרשה את זה.

אריה ביבי: לפי סעיף 22, החוק לא מרשה את זה.

אריה ביבי: החוק לא מרשה לשאול בן-אדם אם יש לו עבר פלילי או לא.

אריה ביבי: החוק כן מרשה למקומות ביטחוניים.

אריה ביבי: אני אגיד לך עוד משהו.

אריה ביבי: יש עוד חוק אחד שאומר שלאסיר אסור לעבוד בחשמל - מעניין.

אריה ביבי: זה לא מעניין?

אריה ביבי: לאסיר אסור לעבוד בחשמל?

אריה ביבי: לאסיר אסור לעבוד בבית-משפט.

אריה ביבי: יש לי פה רשימה של היכן האסיר - - -

אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אשלים לך את הרשימה?

אריה ביבי: לא, בגלל זה אני לא משלים.

אריה ביבי: אני רק אומר לך היכן אסור לו לעסוק.

אלי אלאלוף: אז בוא נאפשר לעוד כמה חברים?

אריה ביבי: בשמחה.

אריה ביבי: אדוני היושב-ראש, אני רק אומר לך שאנחנו ברש"א - בראשותי או לא בראשותי - בסך הכל, אפשר להגיד שאני באתי לשם בהתנדבות.

אריה ביבי: כי אתה יודע שאם לוקחים את המשכורת שלי ועושים מישמש אז אני לא מקבל משכורת מרש"א כי אני עושה תיאום מס, ולא יוצא לי כי הפנסיה שלי היא בסדר.

אריה ביבי: אז אני כמעט עובד בהתנדבות שם.

אריה ביבי: אבל האנשים שלי פה.

אריה ביבי: אני אומר לך, אדוני, שכולם עובדים מדם לבם למרות המשכורת.

אריה ביבי: אבל אנחנו חייבים לקחת את רש"א הזו ולתת לה את ארגז הכלים שהיא יכולה לעבוד, גם בנושא הכספי וגם בנושא התקינה.

אריה ביבי: להגיד לך איפה התקינה?

אריה ביבי: לבית הקברות בקיבוץ רגב יש תקינה בסיווג יותר גבוה מרש"א.

אלי אלאלוף: אני לא מכיר את רגב.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה בזכות המסמך שהוגש לנו?

אריה ביבי: אני גם ארצה שהאנשים שלי שהבאתי אותם לא יחשבו שאני מביא אותם לכנסת סתם, אז שיגידו מילה או שתיים.

אלי אלאלוף: אז היות ובלענו רבע שעה על חשבון כולנו אז רק שתבינו שב-13:45 אנחנו אמורים לסיים.

אלי אלאלוף: אז כל מי שרוצה לדבר, בבקשה בקיצור.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה אחת אליך, אבל תענה בקיצור, אני מכיר אותך מספיק בשביל לדעת שחוץ מהלב אתה לא תמים בלבד.

אלי אלאלוף: השר שמינה אותך נתן התחייבויות?

אלי אלאלוף: טוב, אתה לא חייב לענות.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אריה ביבי: דרך אגב, הוא שר מצוין.

אריה ביבי: רק הוא עסוק עכשיו.

<רן מלמד: שרים תמיד עסוקים.

<רן מלמד: אדוני, שלום.

<רן מלמד: רן מלמד סמנכ"ל עמותת "ידיד".

<רן מלמד: יש פה מסמך שאנחנו הגשנו לאחר עבודה שנמשכה תקופה לא קצרה עם סטודנטים לעבודה סוציאלית מאוניברסיטת בן-גוריון.

אריה ביבי: אתה מ"ידיד"?

אריה ביבי: תודה רבה לכם.

<רן מלמד: אני סמנכ"ל "ידיד".

<רן מלמד: אנחנו עוד ניפגש, ואנחנו מכירים מהקדנציה הקודמת שאתה קידמת חקיקה שלנו.

<רן מלמד: צריך להגיד תודה גדולה למירב, הממונה על תחום התעסוקה ברש"א.

<רן מלמד: אני חושב, אדוני יושב הראש, שצריך להתייחס למהלכים שהם תקציביים.

אלי אלאלוף: היית בכנס שהייתי, נכון?

<קריאה: כן, שמעתי את הסיפור המרגש שלך כעולה מצרפת.

אלי אלאלוף: לא חשוב, העיקר הדברים היפים שאמרו החבר'ה שם.

<רן מלמד: אדוני, אני חושב שצריך לדבר על דברים שדורשים תקציבים ודברים שלא דורשים תקציבים.

<רן מלמד: צריך להבחין, ואני אשמח לשבת עם - - - ועם ביבי אחר כך ולדון.

אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה חבר כנסת.

<רן מלמד: אבל אני חושב שיש לפחות שני דברים שבאמת חשוב לשים אותם על השולחן ושהמדינה צריכה לעשות, וזה לא כל כך אפילו בכסף אלא קודם כל במחויבות שלה להעסיק אסירים, ולא רק ברשויות מקומיות.

<רן מלמד: יש חברות ממשלתיות, והרבה, ואין שום סיבה שלא יקלטו כמחויבות אסירים משוחררים.

<רן מלמד: אני, למשל, לא מבין למה שירות התעסוקה לא מתגייס כדי לעבוד ולסייע לרשות לשכנע מעסיקים.

<רן מלמד: אני חושב שזה צריך להיות חלק מהתפקיד שלהם.

<רן מלמד: בדיוק כמו שהם מפעילים לשכה לאקדמאים, ככה הם צריכים להשקיע ולסייע בנושא הזה.

<רן מלמד: יותר מזה, אני חושב שצריך לדבר על הכשרה מקצועית, על איך לוקחים אסירים שיושבים הרבה שנים בבית-סוהר ואולי אין להם מקצוע מסודר והם יוצאים החוצה.

<רן מלמד: צריכים לתת להם מקצוע, בין אם זה בהכשרה פנים מפעלית או כיתה במפעל שזה היום מושג שמעסיקים משתמשים בו הרבה ואפשר להפעיל אותו, ויש תקציבים למשרד העבודה והרווחה בקטע של העבודה שלו, מה שעבר מהכלכלה.

<רן מלמד: נושא של כיתה במפעל - היום אפשר להפעיל אותו ובכמויות גדולות מאוד, נושא הוואוצ'רים להכשרה מקצועית שהוא חשוב מאוד.

<רן מלמד: במקביל לעשות את העבודה שתפתור, לדעתי, עוד שני דברים קיומיים מאוד מאוד קשים:

<רן מלמד: האחד זה באמת הנושא שהוזכר פה בקצרה שזה החובות והקשיים הכלכליים שאסיר מגיע בדרך כלל איתם לכלא, והוא בטח יוצא איתם החוצה, ושלא לדבר על בני משפחתו שהם היום לא מקבלים שום דבר.

<רן מלמד: והדבר האחרון בהקשר הזה והוא מתחבר גם לנושא של התעסוקה - - -

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: אין השתתפות ביטוח לאומי בתקופה - - -?

<רן מלמד: המשפחה מקבלת קצבה לביטוח לאומי שמופסקת ברגע שהאסיר יוצא, אבל הקצבה לא מספיקה בשביל לשלם את החובות שהולכים ונצברים כי אין הקפאת ריביות והצמדות וכד'.

<רן מלמד: לכן, החובות האלה הולכים וגדלים.

<רן מלמד: אם אין תעסוקה מסודרת ברמת הכנסה מספיק טובה הבן-אדם, גם אם הוא מצא עבודה, שוקע.

<רן מלמד: הדבר הנוסף שצריך לטפל בו זה נושא הדיור.

<רן מלמד: אחד הדברים שאנחנו בעמותת "ידיד" מגלים כל הזמן זה שאסירים משוחררים נקלעים למצוקת דיור אדירה.

<רן מלמד: גם אם אתה עובד ואתה מקבל שכר מינימום ועדיין אתה צריך לשלם שכר דירה של 2,000 שקל לחודש, והסיוע שאתה מקבל מהמדינה לא עולה על 700 שקלים, אתה נמצא בבעיה, אדוני.

<רן מלמד: לכן, צריך לאגם פה את המשאבים ולעשות אותם - - -

אלי אלאלוף: יו"ר מרכז השלטון המקומי, ראש עיריית מודיעין, ידידי חיים ביבס.

<רן מלמד: מילה אחרונה על משהו שהוא לא כל כך כתוב פה, הוא מוצנע פה, וזו תוכנית שמתגבשת היום בממשלה ליצירת אג"חים חברתיים בנושא אסירים.

<רן מלמד: מהמידע שלי יש כרגע היום עולה חשש גדול שהתוכנית הזאת תהיה כזאת שתסייע רק לאסירים חזקים כדי להשיג כמה שיותר מהר את החזר ההון על ההשקעה, ומפה צריך נורא נורא להיזהר.

<רן מלמד: אני חושב שזה טוב שהמגזר העסקי יסייע בשיקום מבחינה כלכלית, אבל הוא צריך להתחיל קודם כל מלמטה, דווקא עם החלשים ביותר ולא עם החזקים ביותר, כדי להשיג תוצאות חזקות.

<רן מלמד: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אין לי פה זכות לקבל פה לעיתים קרובות את יושב-ראש המרכז לשלטון מקומי, בבקשה.

<חיים ביבס: חברים, אני באתי מכיוון שאני חושב שיש דבר אחד שאנחנו מפספסים.

<חיים ביבס: אני חושב שבנושא הזה השלטון המקומי יכול להיות פתרון משותף כאשר נפתור בעצם את האפשרות שבו אסירים משוחררים יוכלו, מה שנקרא, לעבוד בשלטון המקומי ולקבל את האישורים הנדרשים.

<חיים ביבס: צריך לזכור שבסוף בשלטון מקומי, ברשות מקומית, אדם שאמור להיכנס לעבודה צריך להציג את הר"פ שלו, ואם יש לו אז הוא לא יכול להתקבל.

<חיים ביבס: המשמעות - צריך פה לייצר תוכנית ייעודית וייחודית שבסוף תאפשר לנו לבנות יחד עם השב"ס תוכנית לקלוט חלק גדול מהעובדים.

<חיים ביבס: חסרים לנו הרבה עובדים בשלטון המקומי שאנחנו לא מוצאים אותה.

<קריאות: עם רש"א, זה לא עם השב"ס.

<חיים ביבס: לא משנה, הבנתי - עם רשות השיקום, כי בסוף אני חושב שבתוכנית משותפת ניתן יהיה לייצר הרבה עובדים שחסרים לשלטון המקומי, לייצר תוכנית שתכליתה בסוף גם לתת להם, מה שנקרא, את האפשרות להשתקם כמו שצריך.

<חיים ביבס: והדבר האחרון, בסוף להביא למשהו שהוא חברתי באמת כי אי-אפשר לומר: אנחנו לא חלק מהתהליך.

<חיים ביבס: לכן, על הנושא הזה אני חושב שכן צריך שנשב ביחד.

<חיים ביבס: אני חושב שיושב- ראש הוועדה יכול להיות דווקא זה שיביא לפתרון איך כן אפשר להעסיק אותם.

אלי אלאלוף: תבוא לעיתים קרובות לוועדה הזאת.

<קריאה: זה הצעה מאוד מבורכת.

<חיים ביבס: האמת שמי שהביא אותי זה הבחור שם מהשב"ס.

<חיים ביבס: זה חגי דהן שהוא זה שכל הזמן משכנע אותי למה כן, ואני חושב שהוא צודק.

אלי אלאלוף: בראבו, בראבו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני מרים את הכפפה.

אלי אלאלוף: הטלת עלי תפקיד ואני רץ איתך.

אלי אלאלוף: אני גם בטוח שחברים אחרים יעשו.

אלי אלאלוף: בבקשה, רותם.

<רותם אפודי: שלום, שמי ד"ר רותם אפודי.

<רותם אפודי: אני ראש מחלקת מחקר והדרכה ברשות לשיקום האסיר.

<רותם אפודי: אני מאוד שמחתי כמובן לשמוע את ההצהרה של ראש מרכז השלטון המקומי.

<רותם אפודי: לנו בכלל ברשות לשיקום האסיר מאוד חשובה המחויבות של השלטון המקומי ושל הרשויות המקומיות לאסירים תושבי העיר שלהם.

<רותם אפודי: אנחנו כמובן תומכים, מסייעים ומלווים את האסירים.

<רותם אפודי: אבל עדיין צריך לזכור שרוב האסירים בתום המאסר שלהם חוזרים הביתה, חוזרים לעיר שלהם, והבעיה גם נשארת בתוך העיר, כך שזה מבחינתי בשורה מאוד משמחת.

<רותם אפודי: הייתי רוצה להדגיש כמה נקודות מעבר למה שצוין פה: ראשית, אנחנו לא מדברים על אוכלוסייה שהיא נורמטיבית, מן הסתם.

<רותם אפודי: לכן, המקום של הליווי הצמוד מאוד וגם של הפיקוח הוא מאוד מאוד חשוב ונדרש.

<רותם אפודי: מדובר על אנשים שפעמים רבות נכנסו מספר פעמים למאסרים, עם אחוזי התמכרויות גבוהים, וכן הלאה.

<רותם אפודי: אנחנו חייבים לדאוג גם לפיקוח ולליווי מעבר להשמה בתעסוקה.

<רותם אפודי: זה באמת המקום שהמנכ"ל שלנו דיבר על תקנים של עובדים לצורכי הליווי האלה.

<רותם אפודי: יש לי פה מחקר שאני נורא רוצה להציג אותו ואני אציג רק את הממצאים שלו בקצרה כי הם יפורסמו בקרוב.

<רותם אפודי: לנו יש מערך של ליווי תעסוקתי לאסירים משוחררים שמירב עומדת בראשו.

<רותם אפודי: אנחנו בעצם לא דואגים רק להשמה של האסיר אלא גם לליווי לכל אורך הדרך בכדי לראות באמת שהוא מתמיד בתעסוקה.

<רותם אפודי: את המחקר ביצעו שתי חוקרות מהמכללה האקדמית אשקלון: פרופ' אפרת שוהם וד"ר רונית פלד לסקוב.

<רותם אפודי: בהייליטס כדי לסבר את האוזן - המחקר מצא שאסירים שהיו בליווי תעסוקתי, הממצאים שלהם היו חיוביים בארבעה משתנים מאוד מאוד קריטיים שאני אגיד אותם עכשיו: הראשון הוא קודם כל השתלבות בתעסוקה.

<רותם אפודי: האסירים האלה הצליחו באחוזים הרבה יותר גבוהים להשתלב בתעסוקה מאשר אסירים משוחררים אחרים.

<רותם אפודי: דבר שני, משך ההתמדה במקום העבודה.

<רותם אפודי: כי חשוב שנבין שהשמה זה לא מספיק, הבן-אדם צריך גם להתמיד במקום העבודה.

<רותם אפודי: הפרמטר השלישי היה גובה השכר.

<רותם אפודי: אסירים שהיו בליווי תעסוקתי בעצם השתכרו שכר גבוה יותר שאפשר את ההתמדה שלהם.

<רותם אפודי: והדבר שלנו הכי חשוב זה גם הרצידיוויזם, זאת אומרת, הם גם הראו מדדי מועדות הרבה יותר נמוכים.

<רותם אפודי: כך שאנחנו צריכים להבין שיש פה איזושהי תוכנית שיכולה לסייע מעבר למטרות החברתיות וההומניות שאני לא מזלזלת בהן, הן מאוד מאוד חשובות, אבל כמו שהמנכ"ל אמר יש לנו פה תועלות חברתיות כלכליות מאוד משמעותיות גם במונחים של מועדות.

<רותם אפודי: כך שאסירים שאנחנו מסייעים להם להיות בתעסוקה, מתמידים בה ולא חוזרים, זה טוב לכולנו.

<רותם אפודי: נקודה נוספת שאני לא רוצה לשכוח היא שכשאנחנו עשינו סקר בקרב האסירים המשוחררים אצלנו ושאלנו אותם מה הדבר שהיה להם הכי קשה כשהם השתחררו ומה אם הם לא היו מקבלים במקום הזה עזרה היה מוביל להם למעוד חלילה, אז הבעיה הראשונה שהם ציינו זה החובות והקנסות שגם כן דובר פה.

<רותם אפודי: אסיר שמשתחרר ויש לו חובות שרובצות על צווארו, זה מה שיכול לו לגרום חלילה לחזור לפשע.

<רותם אפודי: זה באמת מה שמר אמנון דניאל מתעסק.

<רותם אפודי: הדבר השני שהם ציינו זה תעסוקה.

<רותם אפודי: כך שאנחנו מדברים פה בליבת העשייה של הרשות לשיקום האסיר וגם של השב"ס, ונשמח מאוד לשתף פעולה עם יתר הארגונים.

<רותם אפודי: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: כן, גברת.

<זיו לידרור: אני זיו מהמרכז הבין-תחומי.

אלי אלאלוף: את עורכת הדין המפורסמת.

<זיו לידרור: לא, היוזמה היא כאמור של סטודנטים.

<קריאה: יש מישהו מהאוצר?

אלי אלאלוף: מישהו מהאוצר?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: פה אין כסף.

<זיו לידרור: היוזמה היא כאמור של סטודנטים, אבל אנחנו לא סתם מזכירים פה באמת רבים מה- - -

אלי אלאלוף: אז כל הברכות מגיעות לך.

<זיו לידרור: לא, לסטודנטים שלי.

אלי אלאלוף: אחד אחד נפלאים.

<זיו לידרור: חשוב לי להגיד שאני שותפה באמת גם למה שרותם אמרה, לצורך בשיתוף פעולה, כי היוזמות האלה - - - מירב ורותם עבדו אתנו.

אלי אלאלוף: היא לא צריכה כסף, היא לא משלמת לסטודנטים לה.

<זיו לידרור: זה נכון.

<זיו לידרור: הסטודנטים שלי לומדים כמה לא נכון לעבוד לבד ולהפריט את הכל.

<זיו לידרור: אנחנו מאוד פועלים גם עכשיו אחרי היריד הזה שנעשה להמשך שיתופי הפעולה עם שב"ס, עם רש"א, בתקווה שבאמת, קודם כל, יריד התעסוקה הזה יהפוך למסורת, אבל גם הבנה מרכזית, ופה אני שותפה - רן יצא - למה שראיתי לראשונה עכשיו לגבי הפתרונות המשפטיים שנדרשים כדי להסיר חסמים.

<זיו לידרור: הסטודנט שהוביל את היריד, - - - ואני כתבנו טיוטת מאמר אקדמי אומנם, על פתרונות משפטיים חוקיים שצריכים לעשות, ביניהם באמת מיסוי, אבל לא רק, קצבת שיקום.

<זיו לידרור: יש כל מיני דוגמאות מחו"ל שאפשר לאמץ אותן.

<זיו לידרור: אני יודעת שהזמן קצוב, אני רק אגיד שאני אשמח אם יהיה דיון נוסף או איזושהי פלטפורמה שאפשר יהיה להרחיב בה על הפתרונות האלה.

<זיו לידרור: אלה דברים שחלקם עולים כסף, חלקם הם באמת רק תיקוני חקיקה שיכולים למנוע את באמת החסמים האלה.

<זיו לידרור: כמו למשל, חיוב רשויות מסוימות להעסיק אסירים משוחררים, ליווי טיפולי.

<זיו לידרור: בטיוטה של המאמר מפורטים פתרונות רבים, ואנחנו מאוד נשמח גם להעביר לכל מי שיושב פה, וגם להרחיב אודות הדברים האלה.

<זיו לידרור: אני אגיד רק ששירות התעסוקה היו ביריד, אפרופו מה שרן אמר, והם כן נכונים לשתף פעולה, לפחות לפי מה שהם הציגו לנו.

<זיו לידרור: צריך באמת לקדם את זה ולראות איך עושים את זה.

<זיו לידרור: עוד משהו שלא נאמר בחדר, ואני מצטערת – אולי יש רגישויות.

<זיו לידרור: בפועל בשב"ס יכולים להרחיב אולי יותר ממני.

<זיו לידרור: יש גם את עניין המשקמים הפרטיים שבהיעדר תקציבים לרש"א צריך לראות כי בסוף הם שחקן בזירה.

<זיו לידרור: הם נכנסים לוואקום הזה וצריך להתייחס אולי כי גם הם נותנים חלק מהליווי היום.

<זיו לידרור: אולי חסר, אולי לא מיטבי כמו שצריך להיות, אבל אני חושבת שזה משהו שכדאי להתייחס אליו.

<זיו לידרור: זהו, בגלל הזמנים אני מקצרת.

<זיו לידרור: אבל אני אשמח להעביר.

<זיו לידרור: העברנו למנהלת הוועדה איזשהו מסמך.

אלי אלאלוף: באמת תודה.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לך, מה שעשיתם זה אחד הימים היפים ביותר של הבעת ציונות טהורה.

<זיו לידרור: אני מאוד מקווה שזה ימשיך כמסורת, יש פה שותפים, ובתמיכת המדינה.

אלי אלאלוף: זה תלוי בכם.

אלי אלאלוף: אני חושב שאחד הדברים שגילינו פה, שאני גיליתי באופן אישי, זה רוח ההתנדבות מסביב לזה, בלי לפגוע חס וחלילה בעובדים שהם מסורים וכו'.

אריה ביבי: הם שאלו אותי לשים את הלוגו שלהם אז אני הסכמתי.

אלי אלאלוף: אבל אני אומר לכם שההתנדבות הזאת של המעסיק, לא פחות מאשר של הסטודנטים, שידעו לחבר בצורה בלתי פורמלית את הקשרים האלה, כולל הכל מכל כל כי כולכם חוזרים על זה, זה בהחלט קודם כל זו משימה לאומית ומשימה שאמורה לשלב את כל המערכות.

אלי אלאלוף: אבל יש לי שתי בקשות, ובבקשה בקיצור.

אלי אלאלוף: עו"ד שני אילוז ואחר כך פרופסור מרים הירשפלד.

<שני אילוז: אדוני, אני באמת אעשה את זה מאוד בקצרה.

<שני אילוז: אני רוצה, קודם כל, לברך ולהצטרף לדברים של מר ביבי.

<שני אילוז: כל מילה שלו בסלע.

<שני אילוז: עובדי רש"א עושים עבודה מדהימה, אנחנו רואים את זה ביום יום בשטח.

<שני אילוז: אני מצטרפת גם למה שנאמר פה בחדר, וזו גם עמדתה של לשכת עורכי הדין בעניין תקצוב המעסיקים.

<שני אילוז: אני רוצה להציע שני פתרונות פשוטים מאוד שלא עולים כסף.

<שני אילוז: יושבים פה נציגי רש"א, המנכ"ל.

<שני אילוז: אנחנו רואים שינוי מגמה בעניין הזה, והעניין הוא כזה.

<שני אילוז: חלק מהקריטריונים של רש"א כאשר אסירים באים ומציגים תוכנית תעסוקה, הם באים ואומרים לאסיר: אתה לא יכול לעבוד במקום העסק שבבעלותך, לא אצל כל בן משפחה מקרבה ראשונה, ובמקום שהוא נייח ולא נייד.

<שני אילוז: צריך לדבר על זה.

<שני אילוז: יש סקטור מסוים של אסירים שהם גם בעלי עסקים, ובעלי עסקים מאוד בכירים במדינת ישראל שיכולים לחזור למקום העבודה שלהם בתנאי שמקום העבודה לא קשור לביצוע העבירה.

<שני אילוז: אני אתן דוגמא.

<שני אילוז: למשל, אסיר שמרצה מאסר בגין עבירת תעבורה או עבירת רשלנות כלשהי ואין קשר למקום העבודה שלו, והוא גם בעלים - מה לעשות - של חברה מאוד מאוד גדולה.

<שני אילוז: אני יכולה להגיד שאנחנו רואים מגמה של שינוי.

<שני אילוז: רש"א באמת עשו באמת ימים מרוכזים בכלא - הנה, אדוני מהנהן - שבהם הם כן מעודדים אסירים לחזור למקום העבודה שלהם.

<שני אילוז: אני יכולה להגיד רק מחוויה של השבוע האחרון של אחד מבעלי עסקי הדגל של מדינת ישראל.

<שני אילוז: אני לא אחשוף פה באמת במה מדובר.

<שני אילוז: מדובר באדם שביקש לחזור למקום העבודה שלו ולעבוד בעבודת כפיים.

<שני אילוז: העבירה לא קשורה בשום קשר למקום העבודה.

<שני אילוז: באמת רש"א אפשרו את זה.

<שני אילוז: אני מברכת על זה ומבקשת מרש"א באמת כן לאפשר לאסירים.

<שני אילוז: הדבר השני שאני חושבת שאפשר להסדיר אותו ולחשוב עליו בצורה קצת יותר רחבה - אותה דוגמא שנתתי כאן לאותו מעסיק.

<שני אילוז: האדם הנורמטיבי שמרצה מאסר על עבירות, למשל, גרימת מוות ברשלנות, עבירת תעבורה, חוזר למקום העסק שלו.

<שני אילוז: יש לו מוטיבציה גדולה לקבל אסירים משוחררים.

<שני אילוז: אני אומרת לרש"א: זה לא עולה לכם כסף.

<שני אילוז: תשלחו אליו אסירים ותגבירו את הפיקוח באמצעות כמובן הוספת תקנים למקום העסק הזה.

<שני אילוז: יש לכם פתרון קלאסי ופשוט לקבל עוד אסירים.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<מירב לוי: מירב לוי, ראש תחום תעסוקה.

<מירב לוי: אני חייבת לציין שהמשטרה אוסרת עלינו להעסיק אצל אנשים עם רישום פלילי, זה לא אנחנו.

<מירב לוי: אנחנו דווקא רואים במעסיקים עם רישום פלילי כמנטורים ואנשים שאנחנו מאוד מאוד רוצים לשלב אותם.

<מירב לוי: לגבי הסעיף הראשון - אני חייבת לציין שרש"א היום מאשרת מקומות עבודה בניידות ולא רק בנייחות, בהתייחס לעבירה ובהתייחס למקום.

<מירב לוי: כנ"ל לגבי עסקים עצמאיים.

<מירב לוי: הכל לגופו של עניין.

<מירב לוי: אין הוראה גורפת כזו.

אריה ביבי: ניתנה הנחיה לגבי הדבר הראשון שאם זה לא קשור לעבירה שלו, כן להעסיק אותו.

אריה ביבי: ההנחיה ניתנה לכל אנשים רש"א.

אריה ביבי: לגבי הדבר השני - מה שאמרת, אם יש משהו, רותם, אנחנו נבחן אותו.

<מירב לוי: זה משטרת ישראל אוסרת העסקה.

אריה ביבי: כן, אני יודע.

אריה ביבי: אנחנו נבחן אותו.

אריה ביבי: אם אנחנו נוכל למצוא סדק, נרחיב אותו.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי?

מיקי לוי: אני באתי לכבודו.

אריה ביבי: תגיד להם שבאת בשבילי.

מיקי לוי: הם יודעים.

אלי אלאלוף: פרופ' הירשפלד, בבקשה.

<מרים הירשפלד: תודה רבה.

<מרים הירשפלד: אני מרים הירשפלד, מייסדת "פרנסה ביושר".

<מרים הירשפלד: זה מיזם שמקשר בין אסירים משוחררים לבין מעסיקים במתכונת של הכשרה תוך כדי עבודה.

<מרים הירשפלד: הפרויקט שלי צמח מהניסיון שלי כמלווה, מתנדבת, עם צוות הרשות לשיקום האסיר.

<מרים הירשפלד: אני רוצה להגיד גם שכעת אני עובדת עם מירב כדי לבנות פרויקט מתנדבים לגברים שמשתחררים.

אלי אלאלוף: אז אני התכוונתי לדברים גדולים.

<מרים הירשפלד: משהו מאוד בקצרה.

<מרים הירשפלד: בדצמבר 2011 שר התמ"ת דאז, מר שמחון, החליט להגדיר את האסירים המשוחררים כאוכלוסייה ייחודית בדומה לחמשת אוכלוסיית אחרות שמקבלות תמיכה ממשרד הכלכלה - דבר שפותח הרבה דלתות, במיוחד עם המעסיקים, סבסודים, הכשרות וכן הלאה.

<מרים הירשפלד: אני יכולה להגיד בתור מישהי שחורשת את השטח של המעסיקים שהדבר שהכי מדבר זה סבסודים למעסיקים.

<מרים הירשפלד: היום אנשים עם מוגבלויות יכולים לקבל עד 30% סבסוד מהמדינה בגין שכר העבודה של העובד.

<מרים הירשפלד: רציתי לשמוע האם נעשה משהו.

<מרים הירשפלד: למה זה לא יצא לפועל בסוף?

<מרים הירשפלד: המנכ"ל החדש, אני מאוד מברכת.

<מרים הירשפלד: אני מקווה שאתה תרצה להישאר לזמן ארוך.

<מרים הירשפלד: האם משהו מתבשל בתחום הזה?

אלי אלאלוף: אתה רוצה להתייחס?

<קריאה: למיטב ידיעתנו, משרד האוצר לא אישר את זה.

<מרים הירשפלד: זו הסיבה שלא יצאה לפועל.

<קריאה: נכון.

אלי אלאלוף: אני לא יכול להגיד לו בקול רם בערבית מה שבא לי להגיד.

אריה ביבי: אתה יכול ללחוש, אני מבין ערבית.

אלי אלאלוף: אבל הוא לקח על עצמו משימה מטורפת.

אלי אלאלוף: אני מתנצל שאני - - -

אריה ביבי: אני אבדוק את הנושא הזה, אבל אתם צריכים לדעת דבר אחד.

אריה ביבי: גם בעיריית לוד היה לנו את המקרה הזה שהיושב-ראש היה מציע לנו כסף והיינו אומרים לו: נכון, אנחנו רוצים לקבל את הכסף.

אריה ביבי: אבל אין לנו מטצ'ינג, אנחנו לא יכולים לעשות מטצ'ינג.

אריה ביבי: היה אומר: אני נותן לך קילומטר וחצי מדרכה, רק תיתן 20%.

אריה ביבי: אבל אם אין לי את ה-20% מה אני יכול לעשות?

אריה ביבי: לדעתי, אנחנו נבחן את המקרה.

אריה ביבי: אם אנחנו נצטרך לתת מטצ'ינג אז יש לנו בעיה רצינית מאוד כי אנחנו לא יכולים להשתתף ב-40% שאנחנו צריכים לתת.

אריה ביבי: זאת הבעיה כי התקציב שלנו הוא מאוד מאוד דל.

אלי אלאלוף: אני ברשות

אלי אלאלוף: כם אנסה לסכם למרות שהדיון היה יחסית קצר.

אלי אלאלוף: ראשית, הוועדה שלנו - ועדת העבודה, הרווחה והבריאות - עומדת לרשותכם.

אריה ביבי: תודה.

אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לקיים דיון המשך בעוד מספר חודשים.

אריה ביבי: כדאי שיהיה מישהו מהאוצר.

אלי אלאלוף: אל תדאג, אני אביא את מי שצריך.

אלי אלאלוף: הדיון הזה היה מאוד ראשוני, אנחנו נתכונן טוב יותר.

אלי אלאלוף: שנית, אם תעשו, וודאי אני מנחש שתעשה תוכנית עבודה לרשות, אנחנו נשמח לשמוע את תוכנית העבודה שלכם.

אלי אלאלוף: תסמנו מה הן הנקודות שאתם רוצים שאנחנו נתערב בהן, כולל חקיקה, כולל אם יש צורך בשינויי תקנון כזה או אחר.

אלי אלאלוף: תסמנו לנו את המשימות שאתם רוצים שהוועדה הזאת תעשה.

מיקי לוי: אם לא יהיה גם מישהו מהרווחה אי-אפשר יהיה לעשות העברה ישירה האוצר אליך.

מיקי לוי: לכן, צריך את השרשרת של המשרד הממונה - הצעה.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: צודק חבר כנסת מיקי לוי בעניין הזה.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, תוכנית עבודה אם יש לכם, ביום שתהיו מוכנים תביאו אותה לדיון בוועדה.

אריה ביבי: אדוני, אנחנו נעביר לך תוכנית עבודה מהר מאוד.

אלי אלאלוף: תעשו את זה.

אלי אלאלוף: יש לכם מספר חודשים כי יש פגרה כרגע.

אלי אלאלוף: אבל מנובמבר אני אשמח לקבל תוכנית עבודה.

אלי אלאלוף: שנית, כפי שאמרתי, אם יש לכם הצעות של תיקון חוק זה או אחר או חקיקה חדשה, אנחנו נשמח להתמודד עם זה, ואני מבטיח לכם עדיפות מאוד גדולה.

אלי אלאלוף: אני אעביר את זה למעלה, גם פוליטית.

אלי אלאלוף: אצלי במקרה הראש הפוליטי הוא שר האוצר אז אני אעביר את זה גם הלאה.

אלי אלאלוף: אבל תדעו שרוב ההצעות - אל תתבססו רק על הידע האישי של כל אחד מאתנו - אתם יכולים לספק לנו, ואנחנו נהיה שותפים אתכם לתוכנית זו.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין מה שנאמר בצורה זו או אחרת.

אלי אלאלוף: חייבים, ואני שמח שהיה פה חיים ביבס, את השלטון המקומי.

אריה ביבי: זה מה שאמרתי.

אלי אלאלוף: שתיים, חייבים את משרד הרווחה כחלק אינטגרלי של המערכת.

אריה ביבי: אדוני, השר תומך.

אריה ביבי: הוא רוצה.

<קריאה: עד שזה מגיע לכסף - - -

אלי אלאלוף: אני יודע, אני מכיר הרבה.

אלי אלאלוף: אני יודע - - -, קיבל תקציבים נוספים.

אלי אלאלוף: בשבילו להגדיל מ-34 ל-40, אפילו בלי לנשום הוא יכול לעשות את זה, ולא שאני חס וחלילה מאחל לו משהו.

אלי אלאלוף: דבר שלישי, באמת רוח ההתנדבות שקיימת בחברה, גם בין המעסיקים, גם המלווים, וגם העוזרים להשתלב בחזרה, זה גם כן כוח שצריך לעשות.

אלי אלאלוף: הדבר אחרון אבל גם החביב הוא שירות התעסוקה.

אלי אלאלוף: שירות התעסוקה שחייב לתווך כחלק אינטגרלי.

אלי אלאלוף: אתם יכולים לסייע בזכות הידע האדיר.

אלי אלאלוף: בעיניי, שירות התעסוקה - זה המשימה הראשונה.

אלי אלאלוף: לא הבלעדית, אבל הייתי אומר גם מהעדיפויות הכי גבוהות.

אלי אלאלוף: אלה הדברים שלי יש להגיד.

אלי אלאלוף: תודה, אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.