ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 534, 2017-06-27 15:50

איתן כבל: שלום לכולם, אני מבקש לפתוח דיון נוסף של הוועדה בהצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חבר הכנסת רועי פולקמן.

איתן כבל: לצערי אין לנו זמן רב, גם עקב התארכות הדיון הקודם וגם כי הכנסת מבחינת התנהלות לא מאפשרת לנו למשוך את הדיון.

איתן כבל: ברשותכם, בואו נהיה מאוד-מאוד ממוקדים.

איתן כבל: אנחנו מדברים על שמירה על בטיחות משרתי המילואים בדרכם הביתה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם בפתיח של הדברים שהדילמה הזאת מתקיימת כמעט פעם אחר פעם כשחיילי מילואים מסיימים תרגילים גדולים ואז החיילים צריכים לצאת הביתה.

איתן כבל: לא אהבתי את ההחלטה לגבי המ"פ שנמצא פה, מני איתן.

איתן כבל: אני אומר את זה גם כחייל אולי כמעט הכי ותיק סביב השולחן הזה.

איתן כבל: הדילמה הזאת שמתקיימת, להשאיר חייל, לא לשחרר אותו עד שינוח – חלק מהחיילים הולכים.

איתן כבל: אז מה, לא תשלח לו את טופס הביטוח הלאומי?

איתן כבל: אתה צודק, פעם היו מעכבים עד שתקבל את הטופס הכחול, היום אפילו את זה לא עושים.

איתן כבל: אנשים מסיימים את הפעילות, נכנסים לאוטו שלהם ולעתים קרובות נפגעים.

איתן כבל: אני זוכר שהיו תאונות דרכים גם בתקופתי עד ששינו את כל הנהלים והכללים.

איתן כבל: מני איתן, ההחלטה שקיבלת לא פשוטה.

איתן כבל: אני גם לא יודע להעמיד את עצמי במקום שבו אתה היית כאשר קיבלת את ההחלטה.

איתן כבל: זו החלטה אמיצה, ממקום מסוים, וגם יש לה את המורכבות שלה.

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח כאן את הדיון, אבל לא סתם הדיון בוועדה הוא בדיוק סביב הדילמה הזאת כי הוועדה הזאת עוסקת במאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: זה לא צה"ל, זה מאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: אולי במידה רבה את זה ניסית למנוע.

רועי פולקמן: ממש בקצרה ואז ניתן, אם אפשר, למני איתן להגיד כמה מילים.

רועי פולקמן: כמובן הדיון הוא לא על הנושא הערכי הגדול, לא ניגע בזה.

רועי פולקמן: זה דיון של הצבא, לא ניכנס לכל העולם הזה.

רועי פולקמן: זה גם היה הסיכום.

רועי פולקמן: הדיון הוא אחר.

רועי פולקמן: גם אני חוויתי את זה ואנחנו מכירים את הסיפורים האלה, על אימון שמסתיים בלילה בצאלים ואנשים רוצים "לגנוב" את השעות, שהם יוכלו להגיע בבוקר הביתה ולהתחיל את היום עם המשפחה, ביום שישי או ביום חמישי, ואז מסתיים האימון ולא היו מספיק שעות שינה.

רועי פולקמן: יש פה עניין אחד כמובן שנוגע לנורמות אישיות ואדם יודע מה כוחו, אבל עדיין מה שקורה כשמסיימים אימונים, בלילה האחרון אין שעות שינה כי רוצים "להרוויח" עוד יום.

רועי פולקמן: אני עדיין זוכר, לקח לי 3 ימים לזווד ג'יפ במחלקת הסיור של המסייעת, ואז עד שהיינו מתחילים את האימון היה כבר היום השלישי ורצו להרוויח את היום הזה.

רועי פולקמן: היינו מסיימים ביום האחרון את האימון ב-2 בלילה והיו אומרים: זהו, הסתיים, ולמחרת אין כלום, רק זיכויים.

רועי פולקמן: אז היית אומר: "אני משאיר את הקיטבג ואת הציוד, תנו לי ללכת".

רועי פולקמן: היינו עושים סידורים בינינו, מי יכול ללכת הביתה ראשון.

רועי פולקמן: היית אומר: "אני מזדכה על הנשק, משאיר את הקיטבג ותן לי לצאת, אני אצא ב-5 בבוקר כי אני רוצה להיות בבית כבר ב-7 בבוקר, לעזור לשלוח את הילדים לגן".

רועי פולקמן: אחרי לילה בלי שינה, אחרי שבוע של אימון אתה מוצא את עצמך ישן שעתיים ויוצא הביתה ב-5 בבוקר כדי להיות ב-7 בתל-אביב או לא משנה איפה.

רועי פולקמן: האירועים האלה קורים, והרבה.

רועי פולקמן: השאלה מה אנחנו יכולים לעשות, מעבר לנורמות אישיות.

רועי פולקמן: אולי תאפשר למני איתן לדבר ואז נשמע התייחסויות.

<מני איתן: תודה רבה על ההזמנה ועל ההזדמנות.

<מני איתן: אני רוצה להתחיל בדבר מה.

<מני איתן: אני רואה את עצמי כאן יושב כמ"פ או כמפקד בצבא, שהוא הגוף אולי הכי חשוב לי והכי קרוב ללבי.

<מני איתן: המטרה שלי בתור מפקד היא להכין את הכוח בצורה הטובה ביותר למלחמה ובצורה הבטוחה ביותר.

<מני איתן: אם אני מנסה לקחת את מה שהצגתם כסוגיה לדיון ולפלח את האִיוּם והסיכון, אני יכול לדבר על שלושה שלבים.

<מני איתן: ראשית, הדרך שעושה החייל אל בסיס המילואים; שנית, מהלך האימון עצמו, שכאן הסיכונים שהוא נחשף אליהם הם יותר כלפיו או כלפי החברים שלו והם קורים בדרך כלל בגלל שהוא נוהג על כלי רכב שהוא לא מכיר, הדרך שעליה הוא נוהג משובשת, אם היא קיימת, והציוד בדרך כלל רעוע.

<מני איתן: הטיפול בדבר הזה, ביחד עם חוסר שינה שממנו הוא סובל במהלך השבוע, קצת יותר קשה, קצת יותר מערכתי, גם מבחינת טיפול בציוד.

<מני איתן: בזה אני חושב שלא צריך לגעת; החלק השלישי, באשר ליום האחרון למילואים הוא בעיה שמסכנת לא רק את החייל עצמו אלא את כל הסובבים אותו בכביש, הוא מסכן את כל האזרחים שהוא נוסע לידם בכביש.

<מני איתן: מה שהכי חשוב בעסק הזה, שאפשר לפתור את זה באמצעות תכנון.

<מני איתן: זה לא דורש משאבים, לא דורש יותר מדי.

<מני איתן: זה תכנון.

<מני איתן: עשינו את זה – אני משער שהושע פרידמן בן שלום מכיר – הפקודות עצמן קיימות.

<מני איתן: אפשר לעשות את זה.

איתן כבל: אם נצמדים לפקודות זה לא אמור לקרות.

רועי פולקמן: הפקודות אומרות שאסור לערוך אימון עד לשעה מאוחרת ביום האחרון?

<קריאה: הפקודות אומרות שצריך לתת שעות שינה.

<מני איתן: הפקודה מדברת על חייל מילואים ביום האחרון בתור נהג ולכן היא מחייבת שהוא יקבל 7 שעות שינה.

<מני איתן: אפשר לראות אם צריך לחלק לו את שעות המנוחה במשך היום או לא, כל הדברים האלה.

<מני איתן: הבעיה היא לא הפקודה.

<מני איתן: הבעיה היא איך לעשות את זה.

<מני איתן: אני מבין את הלחץ, וגם אני עמדתי בו, שאני רוצה להספיק מיליון וחצי דברים.

<מני איתן: אפשר להספיק אותם.

<מני איתן: הסיפור כאן הוא תכנון ובקרה.

<מני איתן: אם הייתה הבקרה שאני מקבל בתור מ"פ – היום כשאני מתכנן תרגיל חי"ר על המשפכים שלי מגיע גורם ממל"י (המרכז הלאומי לאימונים ביבשה) ומסתכל, בודק, רואה שאני לא חורג, מישהו שמתעסק בזה ביום-יום שלו כל הזמן ואומר: זה בסדר, זה לא בסדר.

<מני איתן: לעניין היום האחרון יש פעמים רבות – וחבל, אפשר לפתור את זה בקלות – חוסר בבקרה, חוסר בתכנון לעשות את זה בצורה הנכונה.

<מני איתן: אפשר לבנות את התרגילים כך שהם יסתיימו רחוק מן הבסיס, דבר שיחייב לתת שינה לאותו חייל, שגם אם הוא רוצה יש 3 קילומטרים של חול ושיממון לכל כיוון, הוא לא יצליח להגיע לשום מקום, הוא יהיה חייב להישאר לישון שם.

<מני איתן: כפי שאמרת, היום אתה לא מקבל את הטופס, את ה"לוקש", אתה נכנס לאינטרנט ומקבל אותו אחר-כך.

<מני איתן: אפשר לבנות את האימונים בצורה הזאת.

<מני איתן: זה קל מאוד, אפשר לעשות את זה.

<מני איתן: צריך כאן בקרה ותכנון מראש.

<מני איתן: הפתרון פשוט מאוד.

<מני איתן: במהלך האירוע הזה התקשרו אליי המון אנשים או יצרו אתנו קשר שלצערם לא קיבלו את הדבר הזה.

<מני איתן: יושב לידי אושרי איתן, נראה לי שכדאי לשמוע את הסיפור שלו.

<אושרי איתן: עוד אנחנו מדברים וקראתי באינטרנט שיש 6 הרוגים ממש בשעה הזאת בעקבות תאונת דרכים.

<אושרי איתן: יש יותר הרוגים בתאונות דרכים מאשר במלחמות ישראל.

<אושרי איתן: אספר את החוויה האישית שלי, שבאה לחזק את מני איתן.

<אושרי איתן: ב-10 באוגוסט 2016 סיימנו תעסוקה מבצעית של 26 ימים בגזרת זרעית לאחר שני לילות בלי שינה.

<אושרי איתן: אני צמוד למג"ד, לא ישנתי במשך כל המשימות, והשתחררנו הביתה.

<אושרי איתן: החיילים הסדירים הגיעו מאוחר.

<אושרי איתן: רציתי להגיע כבר הביתה.

<אושרי איתן: בדרך הרכב שלי התהפך, נפגעתי בתאונת דרכים, גם החיים שלי התהפכו, שברתי שתי חוליות בגב, עברתי שיקום ארוך, בית-חולים, ניתוחים.

<אושרי איתן: הניתוח הצליח חלקית.

<אושרי איתן: לא נעים, ממש לא נעים, פגיעה בכל רובד של החיים, אם זה פיזית, אם זה בזוגיות, אם זה כלכלית.

<אושרי איתן: צריך לעורר את המודעות לנושא הזה ולהקפיד שחיילים לא יצאו הביתה כשהם לא ישנו בלילה.

<אושרי איתן: "על הדרך" אשמח להעלות עוד נקודה.

<אושרי איתן: כעצמאי שעוזב את העסק ומגיע לשירות מילואים, לתעסוקה מבצעית ואימונים ומה שזה לא יהיה, ותמיד מגיע בזמן, בא ראשון והולך אחרון, לא ידעתי שברגע שאפגע לא תהיה לי רשת ביטחון.

<אושרי איתן: אני מדבר על משרד הביטחון, שמשלם חצי מרמת ההכנסה שהייתה לפני הפגיעה.

<אושרי איתן: זה אמנם קרה בדרכי חזרה הביתה אבל אני עדיין מוגדר כאיש מילואים.

<אושרי איתן: אם ההכנסה שלי לפני כן לפי שומות מס הייתה 16,000 שקל נטו כעצמאי, הם החליטו לשלם לי 7,000 שקל, פחות מחצי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה להבין איך זה בהשוואה לתאונת דרכים שחס וחלילה קורית באזרחות.

איתן כבל: אין לזה קשר.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה אומר?

איילת נחמיאס ורבין: אין בזה שום אינדיקציה לכלום.

איילת נחמיאס ורבין: מה זה "משרד הביטחון החליט לשלם חצי"?

איילת נחמיאס ורבין: מה מקבל אדם שנפגע באזרחות?

<אושרי איתן: אני לא יודע.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: זה כמו הדיון שמתקיים סביב חייל שיוצא למילואים ועושים לו חשבון 3 חודשים לאחור.

איתן כבל: פעם החשיבו לאפס כל חודש שהוא לא עבד.

איתן כבל: אני שיניתי את זה לשכר מינימום.

איתן כבל: המאבק שלנו הוא להביא את זה לפחות לשכר הממוצע במשק, או לפחות שהוא יקבל את השכר שהוא היה אמור לקבל.

איתן כבל: זה סוגיה נפרדת.

איתן כבל: ההתייחסות לעניין שאתה מעלה מקבילה לתפיסה הצבאית איך אתה מקבל את ההחזרים.

<אושרי איתן: זה פשוט הזוי.

<אושרי איתן: אני משלם מסים.

איתן כבל: אין בינינו ויכוח בעניין הזה.

<אושרי איתן: הגעתי למצב שצ'קים חוזרים לי בבנק, שאני צריך להקפיא משכנתה.

<אושרי איתן: במקום להתרכז בשיקום שלי אני מתעסק בלהדוף עוד ועוד לחצים.

איתן כבל: זה איום ונורא, אני מוכרח לומר לך.

איתן כבל: תודה לך, ושרק תהיה לך בריאות.

<אביה בן אלחנן: אני נמצא כאן כדי לייצג את המג"דים.

<אביה בן אלחנן: המאבק של מני איתן הוא מאבק צודק.

<אביה בן אלחנן: צר לי מאוד על מה שקרה כי מני איתן הוא מן האנשים שדיברנו עליהם כל היום הזה, אלה האנשים שלנו.

<אביה בן אלחנן: כולנו היינו רוצים שיעבוד אצלנו ושנהיה כולנו כמוהו.

<אביה בן אלחנן: יחד עם זה, כפי שכולם אמרו פה, זה נעשה בדרך לא נכונה.

<אביה בן אלחנן: המאבק הזה צריך לטפל בו בשני דברים.

<אביה בן אלחנן: אחד, ברמת המפקדים, שזה אני ומני איתן, שזה אחריות שלנו, זה עניין של פיקוח, שהחיילים שלך ישנו בסוף התרגיל, והדבר השני הוא ההנחיות למעלה, איך באמת עושים את זה ואיך אוכפים את זה, כי לא כל מג"ד ולא כל מח"ט מסתבר שזה בראש מעייניו.

<מני איתן: רציתי לחדד את הנקודה הזאת.

<מני איתן: שנינו אומרים אותו דבר.

<מני איתן: הפקודות קיימות, הכול קיים.

<מני איתן: אם נתכנן את זה כפי שצריך ונעשה את הבקרה כפי שצריך, מה שהיה חסר במקרים ששמענו עליהם, אז אפשר יהיה למנוע את זה, אפשר לבנות את זה בצורה אחרת.

איתן כבל: אני יכול להגיד משהו קצת לא נעים אבל יכול להיות שהאירוע שלך ייצר סוג של קטליזטור, עם כל הקושי.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר אבל אני לא חושב שהמערכת הצה"לית תוכל להתעלם לחלוטין מהאירוע הזה.

איתן כבל: משפט לאבי סייג ואאפשר למי מכם שירצה להתייחס ואני רוצה לסכם את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אפשר שתצא קריאה מוועדת הכלכלה שיחזירו את מני איתן לפיקוד?

<אבי סייג: אנחנו מן העמותה למען משרתי המילואים מטפלים בנושא שלך.

<אבי סייג: אנחנו לא מדברים על סירוב פקודה, בואו נפריד בין הדברים.

<אבי סייג: נוצר כאן מצב שמכניסים חייל או קצין לדילמה, זה המצב שהיה כאן.

<אבי סייג: ביקשנו מנציג קבילות החיילים להיפגש אתו.

<אבי סייג: יושב פה גם העוזר הבכיר שלו לנושא המילואים שהוא גם אלוף משנה במילואים.

<אבי סייג: ויותר מזה, לדון איך אנחנו פותרים את זה להבא, איך אנחנו פותרים את הסוגיה העקרונית.

<אבי סייג: לא הכנתי את עצמי.

<לאה ורון: אדוני היושב-ראש, חייבים לסיים.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: מישהו מכם רוצה להתייחס?

<עודד בר מעוז: אני ראש מחלקת בטיחות ובקרת איכות של זרוע היבשה.

<עודד בר מעוז: הדיון על הנושא הזה חשוב ואין מישהו יותר ממני שמבין את העניין הזה.

<עודד בר מעוז: הדבר השני, הסיכון והפוטנציאל בתחום הדרכים בוודאי ברורים.

<עודד בר מעוז: בוודאי יש עוד מה לעשות בנושא המודעות וחיזוק הכלים של המפקדים כדי לעשות את הבקרה.

<עודד בר מעוז: האתגר הוא בעיקר לגדודי המילואים הקרביים המתמרנים, בעיקר החי"ר, ובדגש על חודשי הקיץ בגלל האימונים שאנחנו לא יכולים לעשות בשעות מסוימות.

<עודד בר מעוז: פתרנו את הסוגיה הזאת בנושא השמ"פ כדי להשאיר את האנשים וכדי שהם ישנו, אז אנחנו מסוגלים להחזיק אותם עד הערב.

איתן כבל: בקו זה פחות בעייתי.

<עודד בר מעוז: גם באימון בצאלים אפשר להישאר עד סוף היום, מקבלים את השמ"פ.

<עודד בר מעוז: עדיין צריך לשפר בנושא תשתיות לינה, שיתחילו במל"י.

<עודד בר מעוז: הייתי שם הבוקר.

<עודד בר מעוז: לכמה חטיבות הביאו אוהל לבן ממוזג שמאפשר שינה.

<עודד בר מעוז: הבעיה היא שאתה יכול לתת את ההנחיה.

<עודד בר מעוז: קודם כול, בין המפקדים יש מי שאוכפים ויש מי שפחות אוכפים.

<עודד בר מעוז: תמיד זה באחריות המפקדים, כולנו, גם אני בתוכם.

<עודד בר מעוז: האתגר הוא לראות עד כמה זה ישים, איך הם ישנו, האם הם ישנו בצורה טובה, וכמובן לשלוט באנשים ובפרטים.

<עודד בר מעוז: ראינו הרבה יצירתיות של מג"דים.

<עודד בר מעוז: יש מי שהחליטו שהם ישנים בתוך ה"לשבייה" (מקום האימון), יש מי שהחליטו שהם בכלל מחנים את הרכבים בבאר-שבע ומביאים אוטובוס, יש מג"דים שהחליטו שהם לא מאפשרים זיכוי של נשקים.

<עודד בר מעוז: גם ראינו ההיפך, חיילים שזרקו את הנשקים ואמרו: "לא תעצור אותי, לא תתפוס אותי בצורה הזאת".

<עודד בר מעוז: אנחנו נעלה את המודעות של כולם.

<עודד בר מעוז: יש לנו השתלמויות גם למפקדי המילואים.

<עודד בר מעוז: אתם מכירים אותן, אנחנו עושים אותן כבר כמה שנים, גם אצלנו.

<עודד בר מעוז: נחדד לכלל המפקדים את ההוראות, שאכן קיימות היום.

<עודד בר מעוז: וכמובן תמיד יש אפשרות לעשות את הדברים טוב יותר.

<מני איתן: חסרה הבקרה של היום האחרון.

רועי פולקמן: זה ברמת התכנון, זה מעבר לפתרון היצירתי הנקודתי של המג"ד.

איילת נחמיאס ורבין: אני מניחה שאפשר לתכנן את האימונים.

<עודד בר מעוז: באשר לתכנון, היום בגלל שיש לנו יותר אימונים מורחבים של שבועיים זה פשוט יותר ואנחנו כמעט לא מגיעים למצב הזה.

<עודד בר מעוז: בדרך כלל מגיעים למצב כזה באימון קצר של 5 ימים, שבסוף נותרים יומיים ארוכים של פעילות.

איתן כבל: אני רוצה לומר מן הניסיון, וסביב השולחן הזה יש לי אולי את הניסיון הכי גדול, זה קשור ליצירתיות של מפקדים אבל גם היצירתיות מוגבלת.

איתן כבל: למשל בבא"פ (בסיס אימונים פיקודי) לכיש עד שלא שחררו אותך לאחר שניקית את המתחם אתה לא מקבל אישור לצאת.

איתן כבל: זה היה סוג של "בלוף" כדי לייצר מצב שאתה נשאר.

רועי פולקמן: אז משאירים 5 חבר'ה.

איתן כבל: אין ספק שצריך למצוא לזה פתרון בתכנון.

איתן כבל: תיכף אסכם את זה.

<הושע פרידמן בן שלום: אני רוצה לומר דבר אחד שהוא השורה התחתונה.

<הושע פרידמן בן שלום: בלי להתייחס לסיפור של מני איתן, שהוא איש נהדר ומ"פ טוב וכל מה שנאמר, אני מזדהה מאוד, הצטייר בפרשה הזאת לכאורה כאילו הצבא אחראי על האימונים, על המתח המבצעי וכן הלאה, והמילואימניקים אחראים על הבטיחות.

<הושע פרידמן בן שלום: אין זה כך.

<הושע פרידמן בן שלום: אנחנו ביחד בסיפור הזה.

<הושע פרידמן בן שלום: כולנו אחראים גם לנצח את המלחמה ולהכין את הכוח למלחמה וגם לחזור הביתה בשלום.

<הושע פרידמן בן שלום: מילואימניקים וחיילים בסדיר ובקבע, זה צבא אחד.

<הושע פרידמן בן שלום: זה דבר אחד חשוב מאוד.

<הושע פרידמן בן שלום: זה הרושם שעלה מאחורי הדיון, שיש כאילו מתח בין סדיר ומילואים.

<הושע פרידמן בן שלום: אנחנו לא שם.

<הושע פרידמן בן שלום: הסוגיה חשובה מאין כמותה.

<הושע פרידמן בן שלום: האתגר לעצור גדוד מילואים שועט הביתה הוא אתגר של מנהיגות.

<הושע פרידמן בן שלום: מי שראה פעם את הזיכויים – יש שם אתגר של מנהיגות מן המעלה הראשונה.

<הושע פרידמן בן שלום: אני מילואימניק מנעורי בכל התפקידים, אני מכיר את הסוגיה הזאת מכל הכיוונים.

<הושע פרידמן בן שלום: כל מה שכולם אמרו פה הוא נכון.

<הושע פרידמן בן שלום: צריך להיבנות גם מהמקרה הזה.

<הושע פרידמן בן שלום: כרגיל התקשורת יצרה מתח, עיוותה וכדומה.

<הושע פרידמן בן שלום: אבל הסוגיה חשובה מאוד.

<הושע פרידמן בן שלום: אמרתי שאני לא רוצה לדבר על המקרה שלו כי יש בו פרטים רבים, הוא מורכב והוא מעלה כל מיני סוגיות שאשמח לדבר עליהן, אבל אני חושב שלא כדאי פה.

<הושע פרידמן בן שלום: שיהיה לנו בהצלחה.

<אלי הדר: אני מנציבות קבילות החיילים.

<אלי הדר: הייתי בדיון בוועדת החוץ והביטחון והצגתי דברים שנגזרים מתוך הקבילות.

<אלי הדר: ראשית, את מני איתן אני מכיר מתוך פנייה אחרת שהוא פנה אלינו, וכתוצאה מהפנייה הזאת קידמנו נושא מסוים בנכונות הצבא.

<אלי הדר: זה דבר אחד.

<אלי הדר: דבר שני, קבילות מן הסוג הזה לגבי נסיעות זה נושא שעלה כבר.

<אלי הדר: יש מח"ט אחר, לא אנקוב בשמו, שהעלה את זה.

<אלי הדר: ברגע שהייתה התייחסות לגדוד הראשון הוא התייעץ אתי, כי היסטורית הוא היה גם פקוד שלי.

<אלי הדר: אמרתי לו: תשנה את מבנה האימון, אל תגיע למצב שביום האחרון יש רק 3 שעות שינה.

<אלי הדר: תבנה את זה אחרת, תן לחיילים 6 שעות שינה ואל תגיע למצב כזה.

<אלי הדר: וזה מה שהוא עשה.

<אלי הדר: לכן כשמדברים על הנושא, זה לא רק עניין בקרה, זה גם עניין של בניית שעות אימון.

<אלי הדר: יושב כאן נציג מז"י (מפקדת זרוע היבשה) שאחראי על בטיחות.

<אלי הדר: הוא צריך להיות minded לעניין, כי על ה-3 שעות האלה – אנחנו מדברים על קיום אימון במתווה מבצעי – תאמינו לי, לא על זה ייפול דבר.

<אלי הדר: בסרט הזה הייתי.

<אלי הדר: למה?

<אלי הדר: כי אם אתה נקלע לסיטואציה מבצעית אתה גם לא תישן 24 שעות כי האדרנלין עובד בך.

<אלי הדר: זה לא שיטה להטמיע את יכולת העמידה.

<אלי הדר: דבר נוסף, איתן כבל נחנך אתי כאשר הוא התאמן בצאלים.

<אלי הדר: אם מישהו רוצה לדעת באמת איך החיים בגדוד, ההוויה והמלווים – הוא יודע.

איילת נחמיאס ורבין: תספר לנו איזה חייל הוא היה.

<אלי הדר: הגיע אדם בלי פוזה ובלי כלום, איש עבודה, ובקטעים מסוימים הוא ידע לפתח מצבים כדי שלא יהיו תקריות.

<אלי הדר: אני חושב שהחומר שצריך להיות בנושא הזה נוגע לבניית מבנה האימון בצאלים וזה יפתור את הבעיה.

<אלי הדר: לא על השלוש שעות יקום דבר.

רועי פולקמן: אם זה מקובל על קמל"ר ועל עודד בר מעוז, אם יהיו מסקנות בהנחיות מבחינת הנהלים, כי עלו פה כמה סוגיות, בעיקר שמעתי שיש פרשנות גדולה מאוד שתלויה בפרשנות הנקודתית של המפקד – יצירתיות, תכנון אימונים וכולי.

<הושע פרידמן בן שלום: הפקודות ממש בסדר.

<הושע פרידמן בן שלום: אני אומר שיש כאן אתגר מנהיגותי.

רועי פולקמן: אבל היישום שלהן כנראה מסובך.

<אלעד שטרן: בהקשר לדברים שאמר חבר הכנסת פולקמן, הנושא של תכנון אימונים והסיום שלהם נמצא לגמרי באחריות היחידה המתאמנת.

<אלעד שטרן: כפי שאמר הקמל"ר, זה לא שהמ"פ אחראי על שעות השינה ואילו למג"ד ולמח"ט לא אכפת.

<אלעד שטרן: הדרגים השונים מאשרים את זה.

<אלעד שטרן: כבר התאמנו בעומסים כאלה ואחרים.

<אלעד שטרן: יש מנגנונים שצריך לראות שאנחנו נותנים לחיילים שלנו לישון.

<אלעד שטרן: גם אנשי המילואים וגם המערכים הסדירים שמאפשרים לנו את זה נוהגים בעוד הרבה יותר אחריות מאשר נוהג זוג הורים סביר שמקיים חתונה לילדיו ומשחרר את האורחים שלו הביתה.

<אלעד שטרן: לכן אסור שמהאירוע הזה יצאו בסוף מגבלות, שצריך לסיים אימונים ביום שלישי או ביום רביעי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: אני מודה לך, חבר הכנסת פולקמן שהעלית את העניין והבאת את זה דווקא מזווית אחרת, לא מהזווית של ועדת החוץ והביטחון, ששם ישבתי מספיק שנים, כי אם זה היה מהזווית של ועדת החוץ והביטחון הנושאים ששוחחנו עליהם כאן, שהם מהזווית של עודד בר מעוז ומזוויות אחרות, לא היו באים לידי ביטוי כפי שעלו כאן.

איתן כבל: כפי שאמרתי, אני מכיר את הנושאים האלה שנים רבות מאוד.

איתן כבל: במשך שנים, צריך לומר, זה לא היה על ראש שמחתו של צה"ל, אני אומר את זה בצורה מאוד ישירה ומכובדת.

איתן כבל: תמיד אמרו: "אנחנו יודעים להסתדר עם הכול, אנחנו..., אנחנו.

איתן כבל: .., אנחנו.

איתן כבל: ..".

איתן כבל: עד שהמציאות לא מכה, עד שלא מצאנו את עצמנו מתמודדים עם תאונות דרכים, לעתים קשות, שבהן גם נהרגו חיילים – אני זוכר שכך קרה גם ביחידה שלי לפני 20 שנים – ובוודאי התמונה שהציג אושרי איתן, וברוך השם הוא חי אבל יש כאלה שכתוצאה מעומס כזה לא נחו וקיפדו את חייהם.

<הושע פרידמן בן שלום: יש שינוי גדול.

איתן כבל: בוודאי, אין ספק שיש שינוי, אבל כמו כל דבר שקורה במערכות, בשוטף יש דינמיקה שמרדימה את כולנו.

איתן כבל: כאשר במשך תקופה ארוכה אירועים לא מתרחשים – ושלא יקרו מקרים כאלה – אז מתחילים "לגנוב".

איתן כבל: הביטוי "יהיה בסדר" הוא ביטוי מפתח, לא נעים לי להגיד את זה, אבל הדברים מתנהלים כך, וכשאתה מתנהל בתוך מערך של חיילי מילואים, שהם עצמם חיים תחת ההגדרה של "יהיה בסדר", כל המהות שלהם בתהליך היא "יהיה בסדר" – זה מקרין גם למעלה וגם למטה.

איתן כבל: לכן אני פונה אליכם, קודם כול, חייבים לחדד את עניין המאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: נכון, צה"ל מוביל, והלוואי והיינו מוצאים את החיים האזרחיים עומדים באותו סטנדרט שצה"ל הכניס במאבק נגד הקטל בדרכים.

איתן כבל: אומַר גם במליאה, כשצה"ל מדבר – יש לו את חיילי המילואים ויש לו את צה"ל.

איתן כבל: במשך כל השנים המילואים הם לא באמת צה"ל.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס עכשיו אל תוך הדיון הזה, לפתוח אותו.

איתן כבל: אתייחס אליו במליאה.

איתן כבל: עדיין צה"ל, וגם הפיקוד הבכיר שלו, שרובו לא שירת במילואים או לא פיקד על מילואים, לא באמת יודע, לא באמת מבין.

איילת נחמיאס ורבין: יש אלוף בצבא שהוא חבר שלנו, שאמר לי: "מה את רוצה, גם אני מילואימניק".

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לו: "לא.

איילת נחמיאס ורבין: אתה אמתי עכשיו?"

איתן כבל: אני לא רוצה לפתוח את זה.

איתן כבל: היה לי ויכוח קשה בעניין הזה.

איתן כבל: אבי סייג, אתה זוכר שהרמטכ"ל ושר הביטחון לפני שנתיים נעלבו ממני על כי אמרתי שלא בדיוק מקבלים את המילואים.

איתן כבל: ולא באתי בנזיפה אלא באמת מתוך זה שאנשים לא מבינים.

איתן כבל: אתה בקבע, אתה יכול מבוקר עד ערב לעשות פעילויות, אבל זה לא לעזוב את החיים שלך.

איתן כבל: חייבת לצאת הוראת ריענון של כל המערכות.

איתן כבל: האימונים – נכון, כפי שאמרת, לא מאשרים תרגילים סתם וזה עובר את כל האישורים מרמת המח"ט ומרמת צאלים או בא"פ לכיש או אליקים או רמת הגולן, תלוי איפה אתה עושה את האימון.

איתן כבל: אבל, חברים יקרים, אנחנו מכירים את זה.

איתן כבל: בא הפיקוד, לפעמים המח"ט או המג"ד ואומר: "היחידה שלי יודעת לעשות את זה, עשינו את זה כבר עשרות פעמים".

איתן כבל: ותמיד הרי לא צריך יותר מפעם אחת.

איתן כבל: חברים, אנחנו מסיימים אימונים "קרועים וגמורים".

איתן כבל: לכן אני פונה אליכם ומבקש, זה חלק מן הסיכום שנוציא בפנייה לצה"ל, שאנחנו מבקשים לחדד את ההוראות ואת הפיקוח – אסור שייווצר מצב שמפקד יעמוד בדילמה מן הסוג הזה, אסור שזה יקרה.

איתן כבל: ודבר אחרון שאני רוצה לומר, תזכרו, כאשר נצרה של רימון נפתחת סוגרים אימונים ליום שלם בכל צה"ל, כשרוטר של מטוס קצת נסדק עוצרים את מהלך האימונים של המערכת השלמה.

איתן כבל: צודק אלי הדר, חברות וחברים, אני לא רוצה להגיד איך השעה האחרונה או השעתיים האחרונות של התרגיל נראים, גם באוגדה 98, גם בחטיבה 55, גם בגדוד 7, שם נמצאים הכי מובחרים שבמובחרים.

איתן כבל: בשורה התחתונה, זה דבר שצריך לשים עליו משקל שלם.

איתן כבל: אני פונה לצה"ל, להתייחס למקרה של מני איתן לפנים משורת הדין ולשקול מחדש את הדחתו של המ"פ.

איתן כבל: אנחנו באמת רואים שזה בא ממקום טוב, ממקום נכון.

איתן כבל: אני לא נכנס עכשיו לשאלה על סירוב פקודה.

איתן כבל: הייתי ליד סירובי פקודות בחיי באמצע המלחמות, תאמינו לי, הייתי ליד אנשים שסירבו פקודה, וברוך השם ידעו להתמודד במצבים פי אלף יותר בעייתיים ויותר קשים מתרגיל ומחלו להם, וחלקם הגיעו לדרגים בכירים מאוד בתוך המערכות הצבאיות.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.