ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 707, 2017-05-22 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את הממונה על שוק ההון, הגברת דורית סלינגר, שעושה את עבודתה נאמנה.

מיקי רוזנטל: אדוני יסביר, אם כבר יש פרוטוקול.

משה גפני: אני מבקש הצעה לסדר, זה לא קשור לעניין הזה בכלל.

מיקי לוי: גם אני אחריך.

משה גפני: בסדר, אני אאפשר לכם כמובן.

משה גפני: בדרך דיברו איתי שהמל"ג מתכנס מחר והוא לא מאפשר לסטודנטים ולסטודנטיות חרדיות וחרדים לעשות תואר שני בנפרד במכללות שהן יכולות לעשות את התואר השני בנפרד.

משה גפני: תואר ראשון כן.

עודד פורר: מה זאת אומרת?

משה גפני: בהפרדה.

מיקי רוזנטל: זה עניין כלכלי.

משה גפני: זה לא כלכלי ולא בטיח.

משה גפני: זה משרד המשפטים.

משה גפני: אבל לא משנה.

משה גפני: לא מאפשרים לסטודנטים חרדים וחרדיות לעשות תואר שני בהפרדה בין גברים לנשים.

משה גפני: לכן, מה שיקרה זה שהם ייעצרו בתואר הראשון ולא יעברו לתואר השני.

משה גפני: אותו הדבר גם מי שרוצה ללמוד במכללות חרדיות.

משה גפני: אם היה מדובר בחרדי אז זה בסדר.

משה גפני: אבל מי שהוא לא היה חרדי לפני כמה שנים, אז הוא לא יוכל ללמוד.

משה גפני: לגבי הנושא הראשון - אני מברך את המל"ג.

משה גפני: אני חושב שזו החלטה נכונה ואני מברך אותם על כך כי החרדים לא צריכים ללכת לאוניברסיטאות.

משה גפני: הם מתקלקלים שם ואין צורך שילכו.

משה גפני: זה בסדר שהמועצה להשכלה גבוהה לא תאפשר לחרדים להתקדם באקדמיה.

משה גפני: טוב שהם יישארו במקומות שבהם הם לומדים, במקומות החרדים.

משה גפני: החלטת המל"ג ומשרד המשפטים - אני פשוט מברך אותם על העובדה הזו.

משה גפני: זה מה שכתוב בתורה: אם תלכו עמי בקרי – אתם רוצים ללכת לאוניברסיטאות?

משה גפני: – "והלכתי עמכם בחמת קרי", הם ייעצרו אתכם.

משה גפני: במל"ג יעצרו אתכם שלא תתקדמו באקדמיה.

משה גפני: זה ראוי לכל ברכה, ואני פשוט מברך את המל"ג על זה שהוא לא מאפשר לחרדים להתקדם לתואר השני, ועדיף שהם יישארו כמו שהיו כל השנים.

משה גפני: ברכותיי למל"ג על הנתון הזה.

משה גפני: רק אני מבקש שאף פעם לא יבואו כשיש ויכוחים ויגידו: אנחנו רוצים לשלב את החרדים, החרדים לא רוצים.

משה גפני: שמענו על הבדיחה הזו, וזה בסדר גמור.

משה גפני: וכפי שאמרתי, אני מברך את המל"ג לא לאפשר לחרדים להתקדם בעניין האוניברסיטאות והאקדמיה.

מיקי לוי: מההצעה שלך לסדר אני מסתייג.

מיקי רוזנטל: כן, גם אני.

משה גפני: לא תמיד בהצעה לסדר מסכימים.

משה גפני: בהצעה לסדר אני אומר את דעתי.

משה גפני: חשבתי להגיש הצעה דחופה לסדר.

משה גפני: אבל עשיתי חשבון שפה בוועדה יבינו אותי, במליאה לא יבינו אותי בכלל.

משה גפני: זה דבר חמור מבחינת אלה ש- - -

מיקי רוזנטל: לא, גם יש לנו פה אמפתיה לחרדים כמו שאתה יודע.

מיקי רוזנטל: אבל האמירה שלך היא גורפת ומקוממת כי זה לא עניין אידיאולוגי.

מיקי רוזנטל: אתה יודע את זה טוב מאוד, גפני.

מיקי רוזנטל: עובדה שבתואר ראשון מאפשרים ללמוד לימודים נפרדים.

משה גפני: ולמה בתואר שני לא?

מיקי רוזנטל: למה לא מאשרים לכל אחד דוקטורט?

מיקי רוזנטל: למה סוגרים חוגים?

משה גפני: לא על זה מדובר.

משה גפני: מדובר על אלה שאישרו להם.

רחל עזריה: אני אשמח להתייחס.

מיקי רוזנטל: עזוב, אני לא - - -

משה גפני: יש לנו בהסכם הקואליציוני לגבי הנושא הזה של מיהו חרדי.

משה גפני: היתה החלטת בג"צ לגבי העניין הזה, שאם מישהו נקרא היום חרדי, שהוא יוכל - - -

רחל עזריה: מיהו חרדי או מיהו יהודי?

משה גפני: מיהו חרדי.

משה גפני: יש סעיף בהסכם על זה.

משה גפני: הבג"צ אמר שצריך לאפשר למי שרוצה או רוצה ללמוד במכללות כאלה שהן מיועדות לחרדים, גם אם היא לפני חמש שנים לא היתה חרדית.

משה גפני: בג"צ אמר שצריך לאפשר להם.

משה גפני: אבל לא מאפשרים להם.

משה גפני: יש כאלה שמנהלים מדיניות עצמאית.

משה גפני: אנחנו שמנו את זה בהסכם הקואליציוני.

משה גפני: לא קשור למה שאמרתי בסעיף הראשון.

משה גפני: הסעיף הראשון לא שמנו בהסכם הקואליציוני, ואני מברך על כך.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה - הצעה לסדר.

מיקי לוי: אני נזעקתי עוד פעם לבית החולים הגליל.

מיקי לוי: הגשתי לך ברגע זה מכתב.

מיקי לוי: בית החולים הגליל לא קיבל אגורה שחוקה.

מיקי לוי: נמצא בפני קריסה.

מיקי לוי: בדקתי את הנושא הזה אתמול, היום עליתי לריאיון רדיו - 300 מיליון שקל.

מיקי לוי: אחרי שקיימת בוועדה מספר דיונים - - -

משה גפני: ואחרי שאמרו לי שנותנים.

מיקי לוי: היה סיכום.

מיקי לוי: משרד ראש הממשלה התערב והוציא מכתב הנחיות מפורט מה חלקו של כל משרד ומשרד בכיסוי העלויות של בית החולים הגליל.

מיקי לוי: אני בדקתי אתמול.

מיקי לוי: בית החולים הגליל אינו מסוגל לשלם משכורות לעובדיו, שלא לדבר כבר על רכישת תרופות.

מיקי לוי: אנחנו בפני משבר של 800,000 איש שיאפיל על המשבר בהדסה כי שם זה משבר אמיתי.

מיקי לוי: אני מצהיר כאן, אדוני.

מיקי לוי: כפי שאתה אמרת, לא ניתן לא למשרד האוצר, לא למשרד הביטחון, ולא למשרד הבריאות, להעביר שום תקציב ושום בקשה לתקציב עד שהנושא הזה לא יוסדר.

מיקי לוי: בנפשנו הדבר.

מיקי לוי: באמת, עד לאן?

משה גפני: אני אבדוק את זה כי לי הם אמרו שהם פותרים את הבעיה וישבו.

מיקי רוזנטל: הם אמרו פה, אבל זה לא קרה.

מיקי רוזנטל: אדרבא - היא הנותנת.

מיקי רוזנטל: תשאל.

משה גפני: - - עושה ישיבה, ואני בישיבה הזו פותר את הבעיה.

משה גפני: הוא עשה ישיבה ולפי מה שאתם אומרים הבעיה לא נפתרה.

משה גפני: אני אבדוק את זה.

משה גפני: ואם כן, נצטרך לנקוט ביד קשה.

משה גפני: מיקי, ביקשת?

מיקי רוזנטל: אני רוצה לבקש.

מיקי רוזנטל: אנחנו הולכים לקיים דיון סביב הנושא הזה של ה-Solvency, אבל אני מבקש לקיים גם הצבעה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהנושא הוכרע.

מיקי רוזנטל: בנושאים חשובים מזה לא הקדשנו כל כך הרבה דיונים פה בוועדה, והגיע הזמן להכריע.

עודד פורר: כמה דיונים היו?

מיקי רוזנטל: היו ארבעה דיונים על ה-Solvency.

מיקי רוזנטל: היו דיונים, שמענו את העמדות.

מיקי רוזנטל: בדיון הראשון שמענו את האוצר ואת אגף שוק ההון, ובדיון השני היה זה.

מיקי רוזנטל: בדיון השלישי שמענו בהרחבה את "מגדל" ואת טענותיה.

מיקי רוזנטל: עכשיו אנחנו בדיון הרביעי.

מיקי רוזנטל: אני לא חושב שהקדשנו כל כך הרבה זמן לאף נושא בנושאים חשובים יותר מהנושא הזה.

מיקי רוזנטל: יש פה חברה אחת שיש לה איזה בעיה מסוימת.

מיקי רוזנטל: הממונה על שוק ההון כבר הלכה לקראתם במידה מסוימת.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאי-אפשר להצמיד אקדח לרקה של הוועדה הזו, צריך להכריע ולסיים את העניין הזה.

רחל עזריה: לפעמים מגיעים אלינו נושאים ואנחנו דנים בהם הרבה מאוד זמן כי הנושאים מגיעים מאוד לא מבושלים, לא מאורגנים, לא ברורים.

רחל עזריה: אני חושבת שנעשתה הרבה מאוד עבודה מאחורי הקלעים הרבה לפני שזה הגיע לוועדה.

רחל עזריה: יש מקרים שבהם אנחנו אומרים: הממשלה לא החליטה בינה לבין עצמה, יש ויכוחים.

רחל עזריה: פה זה הגיע מבושל.

רחל עזריה: יש פה חברה שיש לה בעיה.

רחל עזריה: אני גם מבינה שהיה משא-ומתן והיתה הצעה פשרה.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים להתקדם.

מיקי רוזנטל: כן, היתה הצעת פשרה שהחברה לא קיבלה אותה.

מיקי רוזנטל: עצם העובדה שמחריגים אותה וכבר הולכים לקראתה לא יכולה להוות עילה שלא להכריע בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: כאמור, יש לחברה אופציות נוספות.

מיקי רוזנטל: למשל, למכור תיקי ביטוח.

מיקי רוזנטל: אני העליתי את זה גם בדיון הקודם.

משה גפני: זה כבר לא הצעה לסדר, זה כבר בדיון.

מיקי רוזנטל: בסדר.

מיקי רוזנטל: אני רק אומר לך שאני מבקש להכריע בעניין.

מיקי רוזנטל: אני עברתי בעצמי את העונש הזה, את החוויה הנוראית הזו, של לקרוא את הדירקטיבה האירופית אחרי ששמעתי את עמדות האוצר וגם את עמדות חברת "מגדל".

מיקי רוזנטל: קראתי הרבה מאוד סביב העניין הזה ואני חושב שראוי להכריע.

משה גפני: רחל, בבקשה.

רחל עזריה: מה שהסברת לגבי הלימודים לתואר השני - - -

משה גפני: זה בסדר, אני מברך על זה.

רחל עזריה: על מה?

משה גפני: על זה שלא נותנים לחרדים להתקדם.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: כבוד היו"ר, אני רוצה לתת לך זווית אחרת למחשבה.

עודד פורר: זה לא אומר שזה בהכרח להתקדם.

עודד פורר: לשיטתך, בישיבה ההתקדמות היא יותר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: לא, שהחילוניים לא נותנים להם להתקדם – זה בסדר.

רחל עזריה: זה לא שלא מאפשרים ללמוד.

רחל עזריה: מאפשרים ללמוד, רק שלא מאפשרים בנפרד.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מאפשרים ללמוד, רק שיורידו את הכיפה – מאפשרים.

רחל עזריה: לא, רגע.

רחל עזריה: הבנתי את זה ועדיין אני חושבת שאני יכולה לומר את דעתי גם אם יש כאן משני צדי המתרס.

משה גפני: בטח, אפילו חשוב שתאמרי את דעתך.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, רק כדי שתהיה בעניין - אמרתי בהצעה לסדר שאני מברך את המל"ג על זה שהם לא נותנים לחרדים ללמוד תואר שני בנפרד: גברים ונשים.

משה גפני: ברוך השם – שלא ילכו לאקדמיה.

משה גפני: אני מברך את המל"ג על זה.

משה גפני: למה צריך ללכת לאוניברסיטאות?

משה גפני: מתקלקלים שם.

עודד פורר: הם הולכים לאוניברסיטה העברית ואז הם מפסיקים לשיר את ההמנון.

מיכל בירן: היא לא צריכה עזרה.

מיכל בירן: תנו לה לסיים משפט.

רחל עזריה: עודד, אתה מוכן לתת לי משפט?

משה גפני: זה לא בסדר.

משה גפני: רחל, בבקשה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: אני חושבת שיש הבדל בין תואר ראשון לתואר שני כי בתואר ראשון אנשים באמת מגיעים יחסית צעירים יותר.

רחל עזריה: הרבה פעמים עוד לא מאורגנים על החיים שלהם.

רחל עזריה: ואז אתה אומר: בסדר, פה אפשר לתת הקלה.

רחל עזריה: הרי העניין הזה של הפרדה בין גברים לנשים הוא פוגע בהתקדמות של נשים מרצות באוניברסיטה, ואנחנו יודעים את זה.

רחל עזריה: יש פה איזון עדין בין הנשים שמרצות באוניברסיטה לבין הציבור החרדי.

רחל עזריה: לכן, אני חושבת שהפשרה שנאמר: תואר ראשון – כן, כי זה עדיין אנשים צעירים.

רחל עזריה: לתואר שני כולם מגיעים נשואים עם ילדים במעמד אחר.

יצחק וקנין: מה, אין יצר הרע?

רחל עזריה: אתם פה מסתדרים טוב מאוד, לא יודעת.

משה גפני: באמת?

משה גפני: את יודעת כמה הידרדרתי?

מיכל בירן: כי כאן החברה רעה במיוחד.

רחל עזריה: במקומות עבודה גם אין הפרדה ברוב המקרים.

רחל עזריה: יוצאים אחר כך לשוק העבודה ומתמודדים.

רחל עזריה: לכן, כשיש פה מתח בין שני גורמים: בין העניין של נשים באקדמיה שהיה כעס מאוד גדול על העניין הלימודים הנפרדים כי הבינו שזה יפגע בסיכוי של נשים להפוך להיות מרצות באוניברסיטה, בין היתר, בגלל שיש להן הרבה פחות הזדמנויות להרצות, לבין העניין שבו אנחנו אומרים: יש מקום שכן אנחנו צריכים לאזן בין ערכים.

רחל עזריה: יש מקום שכן ויש מקום שלא.

יצחק וקנין: אני חושב שהריכוז בלמידה היחידני - - -

מיקי רוזנטל: עם כל הכבוד, זה לא הדיון.

מיקי רוזנטל: יש הרבה דברים להגיד על זה, אבל - - -

משה גפני: עודד.

עודד פורר: חברתי חברת הכנסת רחל עזריה, כולם היום מקדמים את העניין של חמש יחידות במתמטיקה.

עודד פורר: דווקא פה המחקרים הראו שלימודים נפרדים בלי קשר לזה, מעלים את ההישגים.

יצחק וקנין: אתה יותר מרוכז.

רחל עזריה: זה לא נכון.

רחל עזריה: אני מכירה את המחקרים, אני בדקתי את זה.

רחל עזריה: זה רק במקרים של בנות בבתי-ספר נפרדים פמיניסטיים, ובמקרים מאוד ספציפיים.

רחל עזריה: כל המחקרים נעשו על זה.

משה גפני: רחל, אנחנו לא - - -

רחל עזריה: זה תחום שאני מתמצאת בו.

משה גפני: אני בעד לקיים על זה דיון.

משה גפני: העליתי את זה כהצעה לסדר, לא מעבר לזה.

משה גפני: זה לא הצעה על סדר היום.

רחל עזריה: אני גם הגבתי כהצעה לסדר.

מיכל בירן: תגיד לי, אתה מוכן לחנך את הבנות שלך בנפרד בחלק האחורי של האוטובוס?

עודד פורר: לתפיסתנו גם כחלק מחיה ותן לחיות, וגם של שוויון ההזדמנויות, לתת שוויון הזדמנויות לכולם גם ביכולת שלהם על-פי דרכם להתקדם בתוך החברה.

עודד פורר: לפחות מאיך שאתה תיארת, זה נשמע כאילו מציבים איזשהו מחסום בין התואר הראשון לתואר השני לקבוצות אוכלוסייה מסוימות, אלא אם כן ישנו את אורח החיים שלהם.

רחל עזריה: עודד, בעניין של הישיבה מאחור באוטובוסים - - -

מיקי רוזנטל: תיזמי דיון בוועדה.

יצחק וקנין: זה לא אוטובוסים.

יצחק וקנין: באוטובוסים אין ברירה, עולים כבר.

יצחק וקנין: אבל בכיתה יש ברירה.

רחל עזריה: אף אחד לא מחכה לאוטובוסים שבהן יושבים בהפרדה.

רחל עזריה: לכן, הטענה שלך שזה לא יכול להיות היא לא נכונה.

עודד פורר: זה ממש לא אותו דבר.

משה גפני: רחל, סיימנו את הדיון בעניין הזה.

משה גפני: זה שלא מאפשרים – אמרתי שאני לא פותח את זה לדיון.

משה גפני: אני מברך על כך.

משה גפני: אני נגד זה שחרדים הולכים לאוניברסיטאות.

מיקי רוזנטל: תיזהר, ישימו לך עוד פעם דבק.

מיקי רוזנטל: הפעם זה יהיה דבק מגע.

משה גפני: אתה רואה שלא מפחיד אותי.

משה גפני: אני אומר את דעתי בדיוק.

משה גפני: אני חושב שזו החלטה נכונה, וכל הכבוד למל"ג על ההחלטה הפלורליסטית הזו.

משה גפני: אסור שיפרידו בין גברים נשים.

משה גפני: אדם חרדי כשהוא הולך לאוניברסיטה – שיידע את אשר לפניו ושלא יעבדו עליו.

משה גפני: אנחנו עוברים ל-Solvency.

<קריאה: בוא נדבר עברית.

<דורית סלינגר: משטר דרישות הון.

משה גפני: אני רוצה להזכיר לחברים את אשר היה.

משה גפני: אין לי עמדה נחרצת בעניין הזה.

משה גפני: זה לא כמו באוניברסיטאות שאני ככה מברך אותן בלהט, כאן אני מתלבט בשאלות שעלו כאן.

משה גפני: לא היו ארבעה דיונים, מיקי.

משה גפני: חלק היו דיונים טכניים.

משה גפני: לדעתי, הדיון המהותי היה בישיבה אחת, ואז ביקשנו שינסו להגיע להסכמה.

מיקי רוזנטל: זה היה בדיון האחרון.

מיקי רוזנטל: אני לא מתווכח.

משה גפני: אני כעסתי על זה שהממונה על שוק ההון אמרה שהיא עומדת על מה שהיא החליטה באגף והיא לא תשנה את זה, בשעה שחוק קובע שוועדת הכספים צריכה לדון אם יש השגות.

משה גפני: אני גם דיברתי איתה על זה.

משה גפני: אם אין השגות, אין השגות.

משה גפני: אבל אם יש השגות, צריך לדון בהן.

משה גפני: אני חושב שמן הראוי שאגף שוק ההון כמו אגפים שונים במשרדי הממשלה צריכים להיות פתוחים לשמוע את דעת החברים ולנסות להגיע להסכמות.

משה גפני: אני שמח על כך שבסופו של דבר דורית הסכימה לנהל את הדיונים האלה, ויש הצעות מוסכמות שתיכף נברר אותן – האם באמת המציאות היא מציאות שאפשר לחיות איתה לשני הצדדים: מצד אחד, שלא יאמרו שדורית ויתרה מדי, או אגף שוק ההון ויתר מדי, לא דורית.

<דורית סלינגר: רשות.

משה גפני: רשות, סליחה.

מיקי רוזנטל: רשות, גם אני התבלבלתי קודם.

משה גפני: רשות שוק ההון ויתרה מדי, או שמא הלכה קשוח מדי.

משה גפני: אני למדתי מהפטקא שאנחנו לפעמים לוקחים מודלים שנמצאים בחוץ-לארץ ואנחנו מחריפים אותם כאן.

משה גפני: האם אנחנו לקחנו את המודל האירופי ואנחנו אימצנו אותו או שהלכנו יותר קשוח?

משה גפני: אני לא יודע אם המודל האירופאי הוא המתאים לפה.

משה גפני: אבל מהפטקא למדתי להיות זהיר במה שאומרים לנו: תשמעו, שם זה נקבע.

משה גפני: ולכן, צריך לעשות את זה גם פה.

משה גפני: אני מתחרט על זה שעשיתי את הפטקא.

משה גפני: אני חושב שזה דבר חמור.

משה גפני: עשינו את זה יותר חריף ממה שעשתה ארצות-הברית.

משה גפני: פגענו פה בחברות.

משה גפני: אני לא מדבר על הגמ"חים, אבל פגענו בחברות, באנשים, באופן חמור על הניהול הבנקאי, על המערכת הפיננסית במדינת ישראל, רק בגלל שאנחנו מקבלים את מה שהיה בארצות-הברית ואנחנו עושים את זה גם פה.

משה גפני: יכול להיות שאקבל את ההצעה של רחל עזריה לקיים דיון מחודש על הפטקא.

משה גפני: אני לא יודע מה נוכל לעשות עם זה.

משה גפני: הרי לא נצביע על ביטול החוק.

רחל עזריה: בוודאי שלא, זה לא רלוונטי.

רחל עזריה: אבל אני לא בטוחה שזה אירוע כמו הפטקא.

מיקי רוזנטל: לצערנו, עשינו טעות.

<קריאה: זה הרבה יותר חמור.

<קריאה: זה לא, זה לא.

מיקי לוי: זה לשיטתכם הרבה יותר חמור.

מיקי לוי: אל תבלבלו את המוח.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: הם לא יבלבלו את המוח, הם יגידו את דעתם.

מיקי לוי: אז תשמור על הסדר.

משה גפני: אני שומר על הסדר, זה בסדר גמור.

משה גפני: אבל כל אחד יביע את דעתו.

משה גפני: לכן, אני סבור שצריך להיות זהירים בעניין הזה.

משה גפני: אני בעד לקבל החלטה.

משה גפני: צריך לעשות מאמץ שנקבל החלטה.

משה גפני: אני מציע שנפתח עם דורית.

משה גפני: אולי תוכלי למסור לנו מה התפתח במהלך הימים האחרונים לגבי הנושא הזה של ההשגות שהיו כאן.

<דורית סלינגר: ראשית, אפתח ואגיד שאני מכבדת תהליכים פרלמנטריים.

<דורית סלינגר: אני לא יודעת בדיוק כי זה לא היה בשיח אצלנו.

<דורית סלינגר: לדעתי, זה משהו שדוור אליך, אבל לא משנה, כדאי להבא.

<דורית סלינגר: זה בשיח הפנימי, האישי אחד לאחד.

<דורית סלינגר: אני חושבת שדברים יצאו מהקשרם.

משה גפני: דורית, אספר לך בדיחה.

משה גפני: פעם היה כתב צעיר של "הגארדיין" שכתב נגד ראש הממשלה באופן חמור, וכל הזמן היכה בו.

משה גפני: יום אחד הם נפגשו במקרה בשירותים.

משה גפני: הכתב הצעיר של "הגארדיין" אומר לראש הממשלה: תשמע, אדוני ראש הממשלה.

משה גפני: מה שאני כותב עליך זה לא מדויק.

משה גפני: יש גם דברים טובים שאתה עושה, והכול.

משה גפני: אומר לו ראש הממשלה הבריטי: בחור צעיר, תשמע.

משה גפני: את מה שאתה אומר לי בשירותים, תכתוב ב"גארדיין", ואת מה שאתה כותב ב"גארדיין" תגיד לי בשירותים.

משה גפני: את מה שאת אומרת לנו כאן - זה בסדר.

משה גפני: אבל מה שכתוב בעיתונים – זה מה שהיה כתוב בעיתונים, מאיפה אני ניזון?

<דורית סלינגר: אבל אני לא כותבת.

<דורית סלינגר: אבל בסדר, הבנתי.

משה גפני: לא ביקשתי שתהיי ראש הממשלה הבריטי.

<דורית סלינגר: לא, אין לי יומרות.

<דורית סלינגר: דבר שני, בוודאי שאנחנו מכבדים תהליכים ציבוריים כי אנחנו מ-2008 דנים יחד עם השוק עקב בצד אגודל ביישום של הדירקטיבה הזו.

<דורית סלינגר: למדנו אותה ביחד כי אנחנו לא נולדנו לתוך הדירקטיבה הזו ועבדנו עם השוק, לרבות עד המקצה האחרון שהיה בספטמבר עם אותן הסכמות שהגענו עם האיגוד כשהוא היה איגוד מלא, ולאחר מכן, לאחר ש"מגדל" פרשה מהאיגוד.

<דורית סלינגר: יחד עם זאת, לאחר הישיבה שהיתה בשבוע שעבר שנבצר ממני להגיע אליה - הצוות המכובד שלי כאן

<דורית סלינגר: דיווח לי על מה היה בישיבה, וכיבדנו את הצעתך - אנחנו מיוזמתנו יצרנו קשר עם "מגדל".

<דורית סלינגר: היו שתי פגישות: פגישה אחת של הצוות המקצועי שבה דנו על אלו דברים אנחנו יכולים להתייחס אליהם, ואחר כך היתה עוד פגישה שבה אני השתתפתי ויו"ר "מגדל" מר יוחנן דנינו.

<דורית סלינגר: המשכנו לדבר על הנושא.

<דורית סלינגר: קודם כל, קיבלנו את הטיעון של "מגדל" שצריכה להיות התייחסות.

<דורית סלינגר: הם ביקשו התייחסות ספציפית אליהם, אבל לחברות שיש להן תיקי ביטוח חיים.

<דורית סלינגר: החלטנו להתייחס לאותן חברות שצריכות להשלים הון - זה נקרא אריכות ימים - בגלל התארכות תוחלת החיים, לכל חברות הביטוח שיש להן תיק של ביטוחי חיים כי זה לא גורם שמשפיע רק על "מגדל", זה משפיע על כל החברות.

<דורית סלינגר: כמובן ש"מגדל" מושפעת יותר כי התיק שלה הוא יותר מוטה ביטוח חיים.

<דורית סלינגר: לכן, השינוי הזה שאגב לא נדרש על-ידי חברות אחרות, אבל הסכמנו לבוא ולעשות דיפרנציאציה בין החברות השונות בהתאם לתיק ביטוח החיים שיש לכל אחת מהחברות, ומשקלו בסך הכול, המשקל שנדרש בגין ההון של ביטוח החיים, מסך הכול דרישות ההון.

<דורית סלינגר: הסכמנו לשנות את ההתייחסות מהדירקטיבה ספציפי לנושא הזה, וזה עושה את הדיפרנציאציה בין החברות.

<דורית סלינגר: כלומר, חברה שיש לה רק ביטוח כללי, כמובן אין לה דרישות בגין אריכות ימים, וחברה שיש לה מעט ביטוח חיים אז יש לה דרישות יותר נמוכות מאשר חברות כמו "מגדל" או חברות אחרות, בעיקר "מגדל", שיש לה תיק ביטוח חיים מאוד גדול.

<דורית סלינגר: אנחנו קיימנו את הבקשה לדיפרנציאציה.

<דורית סלינגר: ואז נשאר כמובן לוח הזמנים לביצוע הפריסה כדי לעמוד בדרישות ההון האלה.

<דורית סלינגר: כאן אנחנו לא הגענו לעמק השווה.

משה גפני: מה אתם הסכמתם ומה הם דרשו?

<דורית סלינגר: אנחנו הצענו לפרוס את זה בעוד שנתיים.

<דורית סלינגר: כלומר מ-2021 להגיע ל-2023.

מיקי רוזנטל: ובמקום 6, 8?

<דורית סלינגר: כן, אני גם מדברת על 2029 שזה - - - רבותי, אני רוצה להגיד מילה על Solvency.

<דורית סלינגר: זה נשמע ערטילאי, הסיכונים לא מגיעים.

<דורית סלינגר: סיכונים מגיעים, וחשוב שחברות הביטוח יהיו אמינות על הציבור ביכולת שלהן לפרוע את ההתחייבויות שלהן.

<דורית סלינגר: כן.

<קריאה: זה לא שמונה, זה שש מהיום.

מיקי לוי: גברתי, התחיל הליך ב-2008.

מיקי לוי: מה זה?

רחל עזריה: די, אנחנו כבר שנתיים בסיפור הזה.

<קריאה: זה תוספת של שנתיים.

<דורית סלינגר: תוספת של שנתיים.

מיקי לוי: את לא בסדר.

מיקי לוי: אני אומר לך, את לא בסדר כי את מנהלת עכשיו שוק.

מיקי לוי: עכשיו יגידו: לא שמונה, יגידו: תשע - -

משה גפני: רגע, מיקי.

<דורית סלינגר: זה שוק, כן.

מיקי לוי: - - ואת דופקת את הציבור.

רחל עזריה: די, הי, הי.

מיקי רוזנטל: די, די.

מיקי רוזנטל: מיקי, תחזור בך מה- - -

מיקי לוי: אני חוזר בי מהמילה האחרונה.

מיקי רוזנטל: סליחה, למחוק את זה בבקשה מהפרוטוקול.

מיקי לוי: תמחקי את המילה הזו, את המילה האחרונה.

משה גפני: גברת סלינגר, תתייחסי אליי.

משה גפני: הרי אני לא מבין כמו שהם.

משה גפני: אני רוצה לדעת מהיום כמה שנים מדובר – שש שנים.

<דורית סלינגר: היום שש שנים, ואנחנו מוסיפים עוד שנתיים.

<דורית סלינגר: בואו נחשוב מאיפה התחלנו.

משה גפני: תיקחי בחשבון שיש פה ליד השולחן מישהו שלא מבין וצריך להסביר לו מאל"ף.

משה גפני: תגידי לי, אני לא כמוהם שהם מבינים הכול.

משה גפני: אני לא מבין.

מיקי רוזנטל: אדוני, במקום 2021, 2023.

משה גפני: רגע.

משה גפני: כמה מהיום את מאפשרת את הפריסה, הרי עוד לא התחיל התוכנית.

<דורית סלינגר: אני אגיד לך בצורה ברורה כדי שיהיה ברור לכולם.

משה גפני: כמה זה מהיום?

משה גפני: כמה הפריסה?

<דורית סלינגר: רק דקה.

<דורית סלינגר: הדיונים שלנו התחילו בינואר.

<דורית סלינגר: אני מדברת על שישה אינטרוולים, בואו נהיה מדויקים.

משה גפני: לא הסברים.

משה גפני: כמה שנים את מדברת מעכשיו?

<דורית סלינגר: שש.

משה גפני: שש שנים.

<דורית סלינגר: ואני מוסיפה - -

משה גפני: ואז את מוסיפה.

<דורית סלינגר: - - עוד שנתיים.

משה גפני: ואז את מוסיפה שהדיונים התחילו קודם?

<דורית סלינגר: לא, לא.

<דורית סלינגר: אתה לא הקשבתי לי טוב.

<דורית סלינגר: אני אמרתי, התחלתי משש והוספתי עוד שנתיים על השש הזה שזה אומר שמונה.

משה גפני: כן, אבל מהיום זה שש.

<דורית סלינגר: אני דייקתי את עצמי ואם לא שמעת אותי אמרתי שמונה אינטרוולים.

<דורית סלינגר: אמרתי אינטרוולים.

מיקי לוי: כשהצבענו בעד החוק זה היה 2021.

מיקי לוי: הצבענו בעד 2021.

רחל עזריה: אז בואו נדון עכשיו עוד שנתיים, בואו נדון עד עשור, ואז זה יהיה 16 שנה.

<דורית סלינגר: לא היה לנו נושאים נוספים.

משה גפני: היה נושאים.

<דורית סלינגר: לנו לא היה נושאים נוספים שדנו עליהם.

<דורית סלינגר: אלה הנושאים.

משה גפני: היה נושא שאנחנו העלינו - - -

<דורית סלינגר: אבל אני דיברתי עם החברה ואלה הנושאים שהיא התמקדה בהם.

משה גפני: לא.

משה גפני: היה נושא שהעלינו אותו כאן בוועדה, והשאלה אם יש התייחסות לעניין הזה, וזה שאנחנו רוצים שיהיה כמו שנאמר כאן, נדמה לי, שזה גם בארצות אחרות, שתוך התקופה הזו שעליה מדברים שתיבחנו מחדש את העניין – האם זה עובד או לא עובד.

משה גפני: אני העליתי את זה בישיבה הקודמת.

משה גפני: מה ההתייחסות שלכם לעניין?

משה גפני: נניח אם אתם אומרים: שש שנים, כעבור שלוש שנים לבוא לכאן ולהגיד: הצליח, לא הצליח, בדקתם – צריך לשנות, לא צריך לשנות.

משה גפני: זה היה הנושא בישיבה הקודמת.

משה גפני: יש לזה משמעות עצומה.

<דורית סלינגר: קודם כל, קבענו יחד עם האיגוד.

<דורית סלינגר: מאחר ואמרתי שזה נושא חדש בעולם לגמרי, יש צוות - - -

משה גפני: אנחנו העלינו את זה, לא החברה.

משה גפני: אני לא עובד ב"מגדל", נכון להיום.

<דורית סלינגר: אנחנו קבענו שיש צוות יישום משותף לצוות המקצועי של רשות שוק ההון ושל איגוד חברות הביטוח שמבחינתי הוא כולל את כל חברות הביטוח או מי שרוצה להיות כלול בזה, וצוות היישום הזה יבחן את כל הנקודות ואת היישום שלהן.

<דורית סלינגר: יש הרבה נושאים ש - - -

משה גפני: לא על זה דיברנו.

משה גפני: דיברנו שנניח אם יש שש שנים, באמצע התקופה לבוא לכאן ולהגיד: הצלחנו, לא הצלחנו.

משה גפני: להגיד את מה שקרה.

<דורית סלינגר: מה הבעיה?

<דורית סלינגר: אם תזמנו אותנו, נבוא בשמחה.

משה גפני: לא זה מה שהתכוונתי, אבל בסדר.

<דורית סלינגר: למה התכוונת?

משה גפני: חברי הוועדה, האם אם מישהו רוצה להתייחס?

עיסאווי פריג': אולי תסביר למה התכוונת כדי שנבין, גפני.

משה גפני: אני התכוונתי לזה שבעוד שלוש שנים נעשה תחנה ויבואו ויגידו, ואז נראה - אפשר לשנות על-פי החוק - האם הצליח לא הצליח.

משה גפני: הרי אנחנו מדברים על זה.

משה גפני: זה מה שהעליתי בישיבה הקודמת.

<דורית סלינגר: - - - על זה.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה דיווח או שאתה רוצה אפשרות לשנות?

משה גפני: דיווח אבל עם אפשרות לשנות, עם אפשרות.

משה גפני: דיווח בעיקר.

מיקי לוי: דיווח - זה בסדר.

מיקי לוי: אין אפשרות לשנות, אתה לא יכול לשנות - - -

מיקי רוזנטל: אדוני, יש פה בעיה של אי-הגינות.

מיקי רוזנטל: אתה קובע כללי משחק בתוך חוק שכל החברות מתייחסות אליו, ואז אתה אומר: אנחנו נשנה את כללי המשחק באמצע המשחק?

יצחק וקנין: אני לא חושב שאפשר לשנות את המציאות באמצע.

יצחק וקנין: זה חקיקה.

משה גפני: אי-אפשר לשנות כנראה – בסדר.

מיקי רוזנטל: בדיוק, זה מה שאני אומר.

מיקי רוזנטל: יש פה הבדל בין הדיווח, והדיווח הוא חשוב, לבין זה שאתה משנה פתאום באמצע את כללי המשחק.

מיקי רוזנטל: זה עולם שאי-אפשר לקיים.

עודד פורר: אני צריך לצאת כי אני בין ועדת העבודה והרווחה לפה.

עודד פורר: אני רק אגיד שני משפטים.

מיקי רוזנטל: ואז אנחנו נצביע.

משה גפני: יש דיון.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה להמשיך את דבריך.

עודד פורר: קודם כל, אני שמח שהגעת לפה.

עודד פורר: אני חושב שזה ראוי, ואני חושב שהפעם הקודמת שלא הגעת לפה לדיון היה לצנינים בעינינו.

משה גפני: היא הסבירה לי.

משה גפני: זה לא היה מתוך רצון לא להגיע.

עודד פורר: לעניין עצמו - אנחנו יודעים מעט מאוד בהקשר הזה.

עודד פורר: אבל אנחנו כן יודעים מה שיודעים בהרבה מאוד דברים אחרים וזה לראות איזשהו דוח שאותו ביקשתי גם בישיבה הקודמת, לא קיבלתי אותו עוד היום, שמנתח את הסיכונים ואת האפשרויות.

עודד פורר: זאת אומרת, מה קורה במצב א', מה קורה במצב ב', מה קורה במצב ג'.

עודד פורר: אני ביקשתי להבין מה עלול לקרות לגבי ה- Solvencyהזה, מה ההשלכות המשקיות שלו אם אנחנו פורסים את זה על ארבע שנים או על שש שנים או על שמונה שנים או על עשר שנים, כולל בהשוואה לעולם.

עודד פורר: זה מה שאנחנו צריכים לדעת.

עודד פורר: אם אני מבין נכון, אדוני, זה גם החשש שאתה העלית.

עודד פורר: אתה אומר: אנחנו רוצים מה קורה פה.

עודד פורר: אנחנו לא יודעים.

עודד פורר: גם הניסיון מאירופה הוא לא ניסיון שאנחנו אומרים: תשמעו, ניסינו את זה באירופה וזה הצליח במאה אחוז, ואנחנו יודעים שזה עבד.

עודד פורר: לי יש חשש אמיתי - אחד, מעליית מחירי ביטוח.

עודד פורר: שניים, מיציאה של שחקנים מהשוק שבסוף יוביל גם הוא לעלייה של מחירי הביטוח.

עודד פורר: אם אין חשש כזה תשימו דוח של ביטוח סיכונים שעשיתם על השולחן.

עודד פורר: אני מניח שעשיתם כזה, ואם לא עשיתם כזה אז חבל.

עודד פורר: תניחו אותו על שולחן הוועדה, זה כל מה שביקשנו.

עודד פורר: אני עד היום לא זכיתי לראות אותו.

עודד פורר: אני הולך ואני אחזור.

מיקי לוי: אני עדיין לא הולך.

מיקי לוי: יש לי חוק של חיילים משוחררים בעבודה ורווחה, אבל אני פה.

מיקי לוי: תלכו לשם ותראו מתי אני צריך לבוא לשם.

משה גפני: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': גפני, אני מחליף את זהבה בדיון.

עיסאווי פריג': אומנם אני עוקב אבל - - -

משה גפני: קודם כל, זה שאתה מחליף את זהבה זה כבוד גדול.

משה גפני: שנית, גם יש לך מעמד בפני עצמך שאני מכבד אותך בלי קשר לזהבה.

עיסאווי פריג': גפני, אני מכיר אותך מספיק זמן.

עיסאווי פריג': אני מכיר את הסגולות ואת האנליטיות והחריפות המחשבתית שלך.

משה גפני: זה לא הנושא.

משה גפני: עכשיו הוא הולך לתקוף אותי.

עיסאווי פריג': עצם העובדה שאתה מתאמץ ומנסה לצאת מחוץ לקופסא ולמצוא פתרונות, לשנות כללי משחק תוך כדי משחק, זה מראה שאתה נמצא בפינה שעליך לחץ.

עיסאווי פריג': אתה רוצה למצוא פתרון שירצה מערכת.

עיסאווי פריג': שקוף, אתה ממש שקוף.

עיסאווי פריג': אני מנסה לחשוב יחד איתך, ועודד עכשיו העלה שאלה מה יקרה אם זה ארבע או שש.

עיסאווי פריג': גם אם זה כלום, לא יקרה כלום.

עיסאווי פריג': לא יקרה לנו כלום אם אין אסון לאומי, אם אין מלחמה - הכל בסדר.

עיסאווי פריג': לא יהיה כלום, הכול בסדר.

עיסאווי פריג': אנחנו מוכנים.

יצחק וקנין: לא היה כלום כי אין כלום.

שני דברים: אתה העלית הצעה של שלוש שנים - בסדר, הגיוני.

שני דברים: אנחנו מקבלים את זה, אבל שיהיה רק דיווח.

שני דברים: לא צריך לשנות כללים - דיווח.

שני דברים: אני מציע בהמשך למה שאמרת, גפני, אם זה שנתיים או שלוש, שיהיה כמו שאנחנו דנים בוועדות - לתת דיווח לוועדת הכספים איך הנושא התקדם, דיווח.

שני דברים: אם יהיה דיווח זה טבעי.

שני דברים: אבל שינוי כללי משחק?

שני דברים: מה הכוונה?

שני דברים: אחי גפני, קדימה.

משה גפני: בקיצור, אתה אומר שאני נראה במתח.

עיסאווי פריג': רואים שאתה לא הולך עם האמת של עצמך.

עיסאווי פריג': קשה להחמיץ שקר.

עיסאווי פריג': קשה, רואים.

עיסאווי פריג': הפנים שלך מדברות.

עיסאווי פריג': אני רואה את זה.

משה גפני: אני יכול לדעת איפה זהבה?

עיסאווי פריג': זהבה פחדה מטראמפ היום.

משה גפני: אה, כל הכבוד.

משה גפני: מי מייצג את "מגדל"?

<ערן צ'רנינסקי: קוראים לי ערן צ'רנינסקי ואני מנהל הכספים של "מגדל" ביטוח ואני מנכ"ל "מגדל" אחזקות.

משה גפני: אם נגיע פה להסכמות, אתה מוסמך מטעם החברה להגיע להסכמות או לא להגיע להסכמות?

משה גפני: בניגוד למה שאמר חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני כדרכי מנסה תמיד להגיע להסכמות.

משה גפני: אין לי שום עניין פה לא לכאן ולא לכאן.

משה גפני: זה מה שהיה במהלך כל הדיונים.

משה גפני: היו כמה חברים בוועדה שהשיגו על ההחלטה של אגף שוק ההון.

משה גפני: אני מנסה להגיע להסכמות, אני מציע שגם אתם.

משה גפני: אל תמתחו את החבל יותר מדי.

משה גפני: אני גם מציע להם.

משה גפני: תנסו להתגמש, להגיע לפתרון, כי אם לא נקבל החלטה המצב יהיה רע מבחינת

משה גפני: כם מכיוון שאז לא מקבלים את ההשגות בכלל.

משה גפני: לכן, צריך להחליט.

מיקי רוזנטל: לכן, זה מגיע לארבע שנים.

מיקי רוזנטל: זה חוזר לארבע שנים.

משה גפני: לא, זה בסדר.

משה גפני: לכן, אני מציע.

משה גפני: את חבר הכנסת פריג' תיקחו ברצינות, אבל אני לא במתח.

עיסאווי פריג': ועוד לא אמרתי את כל מה שיש לי להגיד.

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את "מגדל".

משה גפני: על כל פנים, אני בעד להגיע להסכמות.

משה גפני: בבקשה.

<ערן צ'רנינסקי: הוזכר הפטקא וכד', זה דבר הרבה הרבה יותר משמעותי מהפטקא.

<ערן צ'רנינסקי: ההבדלים בין אירופה, כל המדינות שנעשו באירופה, לבין ישראל הם הבדלים של יום ולילה.

<ערן צ'רנינסקי: משק הביטוח בישראל נמצא במדדים שונים מהמדדים באירופה לא בגלל המצב של החברות אלא רק בגלל שאין את הוראות המעבר האלה ואין מודלים פנימיים.

<ערן צ'רנינסקי: לכן, המצב של המשק בישראל שחברות הביטוח, ובמיוחד חברות ביטוח החיים, נתונות לזעזועים ולא יכולות לצבור הון נכון כדי להתמודד עם הסיכונים.

<ערן צ'רנינסקי: הדבר הזה עולה עשרות מיליונים – חוסר הוראות מעבר לחברות ביטוח ויותר, ולא יכולות לצבור את ההון כדי שאפשר יהיה להתמודד עם הסיכונים בצורה טובה.

<ערן צ'רנינסקי: באירופה ניתנו חלק מההתאמות לתמיד וחלק מההתאמות ל-16 שנים.

<ערן צ'רנינסקי: בארץ בדיון העלו ארבע וחצי שנים מהיום, אני לא יודע מההיסטוריה.

<ערן צ'רנינסקי: מהיום ארבע וחצי שנים, ורצו להעלות את זה לשש וחצי.

<ערן צ'רנינסקי: דבר כזה זה לא רלוונטי לחברת ביטוח חיים שרוצה לתכנן לטווח ארוך.

<ערן צ'רנינסקי: לוקחים את תרבות ה"סמוך" הישראלית שאם יהיה משבר, אם אנחנו צריכים לתכנן - - -

עיסאווי פריג': - - - אגף שוק ההון לא נתן שום - - -

משה גפני: עיסאווי, תן לו לדבר ברצף.

משה גפני: אני גם רוצה לשמוע.

<ערן צ'רנינסקי: אני מבקש כי אני לא רגיל פה.

משה גפני: אתה מקבל את כל הזמן בעולם, רק תהיה ממוקד כדי שנבין.

<ערן צ'רנינסקי: אני אומר, הדבר הזה לא מאפשר תכנון לטווח ארוך בניגוד למה שקיים באירופה.

<ערן צ'רנינסקי: משא-ומתן אמיתי לא התנהל.

<ערן צ'רנינסקי: היתה ישיבה אחת שבה הצגנו את הנושא של 16 שנה, ואני חושב שאנשים בצוות שדיבר איתנו הבין את הנושא והבין למה לחברות ביטוח חיים באירופה, ויש לי דוגמאות ויחסים שמראים שאנחנו בפערים ענקיים לעומת אירופה, ענקיים.

<ערן צ'רנינסקי: קיבלנו טלפון שהסכימו לתת לנו שנתיים נוספות.

<ערן צ'רנינסקי: כלומר, מארבע וחצי לשש וחצי, או בספירה רטרואקטיבית משהו אחר.

<ערן צ'רנינסקי: אמרנו שזה לא.

<ערן צ'רנינסקי: אנחנו מוכנים להתגמש, אנחנו מוכנים לא לעשות מודלים פנימיים ולדחות את זה לעתיד.

<ערן צ'רנינסקי: אנחנו מוכנים לרדת כמה שנים, מ-16 לרדת ל-12.5.

<ערן צ'רנינסקי: אבל להישאר באזור ה-4.5 זה לא קיים.

<ערן צ'רנינסקי: נאמר לנו בשיחות גם שהם התייעצו עם כל מיני מומחים.

<ערן צ'רנינסקי: אנחנו מבקשים לראות את חוות הדעת של המומחים.

<ערן צ'רנינסקי: אנחנו שלחנו חוות דעת אחת של מומחים באירופה.

<ערן צ'רנינסקי: עם כל מי שדיברנו, ודיברנו עם המון המון אנשים באירופה, כולם אמרו לנו שזה בסיסי לתת את ה-16 שנה הזה.

<ערן צ'רנינסקי: זה דבר מאוד בסיסי.

<ערן צ'רנינסקי: אי-נתינה של הדבר הזה, אני אומר, הדיון שאתם רוצים לעשות על הפטקא יהיה הרבה הרבה יותר חמור בעוד שנתיים-שלוש כי אם יהיה משבר חברות הביטוח לא יוכלו לתפקד.

משה גפני: עוד לא החלטנו, יש הצעה.

<מיכל גור כגן: מיכל גור, אני מנהלת הסיכונים של "מגדל".

<מיכל גור כגן: רק התייחסות לנקודה אחת שעליה דיברה דורית שסיכונים מתממשים.

<מיכל גור כגן: אנחנו חושבים שזה נכון, סיכונים מתממשים.

<מיכל גור כגן: אבל מדובר פה על סיכון אריכות ימים.

<מיכל גור כגן: סיכון אריכות ימים – לא כולם מזדקנים ביום אחד.

<מיכל גור כגן: זה קורה תוך עשרים-שלושים שנה.

<מיכל גור כגן: לכן, אנחנו חושבים שכמה שנים לצבור הון בגין סיכון שיתממש עוד עשרים-שלושים שנה זה סביר בהחלט.

<מיכל גור כגן: זה בדיוק אותו סיכון שנתנו עליו 16 שנה באירופה.

משה גפני: אנשי "מגדל", אני מבין, ותקנו אותי אם אני טועה, שהוויכוח האמיתי הוא לא בדיוק הוויכוח הזה.

משה גפני: הוויכוח האמיתי זה לאשר לקחת דיווידנדים.

<ערן צ'רנינסקי: זה לא נכון בכלל, זה לא הוויכוח.

<ערן צ'רנינסקי: זה לא הדיון בכלל.

<ערן צ'רנינסקי: באירופה הנושא של ה- Solvencyבכלל לא מתייחס לדיווידנד באופן ישיר.

<ערן צ'רנינסקי: באירופה נותנים את ה-16 שנה ללא קשר.

<ערן צ'רנינסקי: חברה לא תוכל לתפקד - - -

משה גפני: רואה חשבון ערן, אני נוהג להגיד דברים בגלוי.

משה גפני: למה אתם לא אומרים את זה?

משה גפני: הרי יש לכם טענה נכונה.

משה גפני: אתם אומרים שאתם מבקשים מאגף שוק ההון או מדורית לאפשר אם זה עומד בתנאים לחלק דיווידנדים.

משה גפני: אתם לא חילקתם.

<מיכל גור כגן: אנחנו לא הזכרנו את הדיווידנד בשום דיון.

משה גפני: אני שואל, למה?

<מיכל גור כגן: כי זה לא הוויכוח.

<מיכל גור כגן: הוויכוח הוא לאפשר לנו פעילות עסקית נורמלית במהלך תקופה נורמלית - - -

מיכל בירן: אנחנו לא מדברים על הדיון הזה, אנחנו רק שואלים את עצמנו מה זה הפיל הזה בחדר.

רחל עזריה: ולמה כששואלים שאלה, פתאום יש כזה לחץ?

רחל עזריה: אני לא רגילה, אני רגילה מאוד למשהו מאוד מקצועי.

משה גפני: גברתי ואדוני, אני עשיתי שיעורי בית ובדקתי את כל הצדדים.

משה גפני: באמת אין לי פה שום עניין.

משה גפני: הדבר היחיד זה שאשתי שהיא מורה פנתה ל"מגדל" כי היא היתה צריכה משהו מהביטוח והיא לא קיבלה תשובות.

משה גפני: זה הדבר היחידי שבו יש לי קשר עם "מגדל".

עיסאווי פריג': שאר החברות לא חשבו על הדברים ש"מגדל" חושבת?

משה גפני: רק שניה.

משה גפני: אני עשיתי שיעורי בית והתברר לי שיש ויכוח בינכם לגבי הנושא של חלוקת הדיווידנד שהוא ויכוח לגיטימי, דרך אגב.

משה גפני: הוא לא ויכוח שאני שולל אותו.

משה גפני: אם זה נכון אז צריך להעלות אותו, לשים על השולחן.

<ערן צ'רנינסקי: הדיון הזה יכול להיות לגיטימי, ואתה צודק.

<ערן צ'רנינסקי: אבל זה לא הנושא כרגע, זה לא הנושא של הדיון של ה-Solvency.

<ערן צ'רנינסקי: אסור לרתום את הדבר הזה לדיון על ה- Solvency.

<ערן צ'רנינסקי: בכל העולם ה- Solvency מיושם.

<ערן צ'רנינסקי: 902 חברות באירופה יישמו את הוראות המעבר האלה.

<ערן צ'רנינסקי: חלק מחלקות דיווידנד וחלק לא מחלקות דיווידנד.

<ערן צ'רנינסקי: זה לא קשור.

<ערן צ'רנינסקי: אי-אפשר לעוות את החוקים לאיזה דיון אחר על נושא אחר.

<מיכל גור כגן: זה נורא מצחיק כי הממונה יכולה לקבוע כללים לחלוקת דיווידנד שבכלל לא קשורים לפריסה.

<מיכל גור כגן: היא יכולה לבוא ולהגיד: חברות ב- - -

משה גפני: אבל זה לא דבר מצחיק.

משה גפני: בוועדת הכספים הנוהג הוא שלעשות דבר מצחיק זה להגיד בדיחה.

משה גפני: זה לא מצחיק.

<מיכל גור כגן: לא, מבחינת הכללים לחלוקת דיווידנדים הם יכולים להיות - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, ואחריו – חברת הכנסת מיכל בירן.

עיסאווי פריג': אבל מתי מצביעים?

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים להצביע היום, לדעתי.

משה גפני: נסיים את הדיון.

עיסאווי פריג': מה, לא מיצית את הדיון?

מיקי רוזנטל: באמת חשוב לשים את כל הדברים על השולחן.

מיקי רוזנטל: 16 שנים - הטיעון המרכזי שלהם.

מיקי רוזנטל: ובכן, הדיונים על ה- Solvency התחילו ב-2008.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו לוקחים 16 שנים קדימה זה 2024, ואנחנו מגיעים בדיוק לבקשה המקורית.

מיקי רוזנטל: זה לא שהדיונים האלה הפתיעו את חברת "מגדל".

מיקי רוזנטל: הדיונים הללו התחילו ב-2008, זה לא שאנחנו מתחילים את הדיון הזה עכשיו.

מיקי רוזנטל: לכן, טווח ההיערכות שלהם שהם מבקשים – תלוי ממתי אתה מתחיל להסתכל עליו.

מיקי רוזנטל: אם אתה מתחיל להסתכל מעכשיו אז לכאורה הטענה שלהם צודקת.

מיקי רוזנטל: אבל הם לא התחילו עכשיו וגם הרעיונות האלה של רשות שוק ההון לא התחילו עכשיו.

מיקי רוזנטל: לכן, הטענה שהם רוצים מעכשיו 12 שנים או 16 שנים היא טענה שאין לה מקום.

מיקי רוזנטל: אדוני, אני לא מדבר אם אתה לא נמצא.

מיקי רוזנטל: יש לי דברים חשובים להגיד.

מיקי רוזנטל: אני מצטער.

מיקי רוזנטל: רחל, אני מכבד אותך מאוד.

מיקי רוזנטל: אבל חשוב לי שגפני ישמע.

רחל עזריה: הוא פה.

משה גפני: בסדר, דבר.

מיקי רוזנטל: גפני, אני אומר לך עכשיו את כל הטיעונים שבגינם הדיון הזה צריך להסתיים: אחד, לגבי ה-16 שנים.

מיקי רוזנטל: תלוי מאיפה אתה מתחיל לספור את ה-16 שנים.

מיקי רוזנטל: הדיונים התחילו ב-2008, ואז 2024 שהסכימו זה כבר 16 שנים.

מיקי רוזנטל: די, עזבו את זה.

רחל עזריה: אין לדבר סוף.

מיקי רוזנטל: שניים - "מגדל" טוענת שהיא חברה בסיכון גבוה.

מיקי רוזנטל: אם היא חברה בסיכון גבוה עזוב את ה- Solvency, בוא נשים אותו בצד.

רחל עזריה: על אחת כמה וכמה.

מיקי רוזנטל: אם היא חברה בסיכון גבוה על אחת כמה וכמה שאנחנו צריכים לקצר את הזמן, לא להאריך את הזמן, כי מה נגיד בעוד שבע-שמונה שנים?

מיקי רוזנטל: אדוני, תקשיב לי טוב.

מיקי רוזנטל: אם היא חברה - - -

משה גפני: הם לא חברה בסיכון גבוה, הם לא טוענים את זה.

באים ואומרים: אתה הולך, אני שותק.

באים ואומרים: יש לי הרבה טיעונים מעניינים.

עיסאווי פריג': אין שר בחדר, לא מדברים.

רחל עזריה: זה באולם אחר.

מיקי רוזנטל: חשוב לי שהוא ישמע את זה כי בסופו של דבר הוא מחליט אם לקיים היום את ההצבעה או לא.

מיקי רוזנטל: אלה טיעונים כבדי משקל.

רחל עזריה: חברת הכנסת מיכל בירן, את רוצה להתייחס?

מיכל בירן: גם אני אחכה לגפני.

רחל עזריה: אין בעיה.

רחל עזריה: האם מישהו רוצה להתבטא?

עיסאווי פריג': אני אתבטא.

עיסאווי פריג': חברים, בואו נקרא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': כל אחד מזכיר את הדיל בחדר.

עיסאווי פריג': יש דיל בחדר.

עיסאווי פריג': כל אחד מסתכל מהזווית שהוא רואה ומנסים להפריד.

עיסאווי פריג': כל הניסיון של הפיליבסטר בדיונים, וזה שאנחנו ממחזרים את הדברים וחוזרים כל הזמן על עצמנו, לא מוסיף כבוד לחברי הוועדה, עם כל הכבוד.

עיסאווי פריג': בכל הדיונים שהתחילו מ-2008 מול אגף שוק ההון, אני מתאר לעצמי שאנשים חשבו והעלו את כל הסוגיות האלה.

עיסאווי פריג': אנחנו לא מחדשים להם כלום, אנחנו רק ממחזרים את הדברים וכל אחד מהזווית שלו.

עיסאווי פריג': אסור לנו להמשיך לברוח מזה.

עיסאווי פריג': סוכני ויועצי "מגדל", ועם כל הכבוד ל"מגדל", אתם לא יותר חכמים משאר החברות.

עיסאווי פריג': יש חוכמה גם לכל חברות הביטוח שנמצאות באיגוד.

עיסאווי פריג': הם גם יודעים לנתח סיכונים ויש להם גם הרכב תיקים משונה.

עיסאווי פריג': אתם לא יותר חכמים.

עיסאווי פריג': המניע שאתם מעלים כאן הוא מניע שונה, ולא צריך לברוח מזה.

עיסאווי פריג': דנתם באיגוד חברות הביטוח בכל החשיבה שאתם מעלים, וחברות הביטוח דנו על זה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע נקודה נוספת מרשות ההון.

עיסאווי פריג': דורית, כשאתם התחלתם את הדיונים הרי אתם לקחתם בחשבון את כל הוראות המעבר ומה שקורה במדינות האירופאיות.

עיסאווי פריג': מה ההקלות שנתתם לחברות הביטוח בכל תהליך המעבר?

עיסאווי פריג': אני בטוח שהיו הקלות מסוימות שכאן לא מוזכרות, ולגבי סוגיית ההתאמות ההון – יש הרבה סוגיות שאתם נתתם.

עיסאווי פריג': אני שמעתי את רואה החשבון שאמר שלא התקיימו דיונים רציניים.

<קריאה: פשרה לגבי ה - - -

<קריאות: איגוד חברות הביטוח.

<קריאות: היה דיונים עם האיגוד.

<ערן צ'רנינסקי: גם באירופה התקיימו דיונים ונתנו להם תקופת מעבר.

<קריאה: היה לכם נציגות באיגוד.

מיקי לוי: בעקבות ההערה הזו אני מבקש שמנכ"ל חברות הביטוח יביע את עמדתו אם התקיימו דיונים או לא התקיימו דיונים.

<ערן צ'רנינסקי: גם באירופה התקיימו דיונים אבל נתנו את תקופת המעבר כי זה גיבוש החוק - - -

מיקי לוי: אדוני, זה מ-2008.

מיקי לוי: אתה לא יכול להתעלם מזה.

מיקי לוי: משה ברוש, החברה שלך, הבעלים, ישב בראש ועדת 2 Solvency בחברה שלכם.

מיקי לוי: עד להגעתו של המנכ"ל הנוכחי הוא היה היושב-ראש של ועדת Solvency 2 אצלכם.

<ערן צ'רנינסקי: גם באירופה בעת גיבוש החוק ישבו לפני 2008 ונתנו את ה-16 שנה אחרי שהם ישבו כבר מ-2008.

<ערן צ'רנינסקי: התקנות השתנו לחלוטין מ-2008 והמספרים שונים לחלוטין.

<ערן צ'רנינסקי: אי-אפשר לבוא ולהגיד שאנחנו פה בישראל, בניגוד לאירופה, צריכים להתכונן למשהו שאנחנו לא יודעים שיהיה.

מיקי לוי: מ-2008 אתה יודע.

מיקי לוי: חלפו תשע שנים, תשע שנים חלפו.

עיסאווי פריג': גפני, התחלתי לדבר ואמרתי שהפיליבסטר שאתה מנסה לעשות - - -

מיקי רוזנטל: הוא לא.

מיקי רוזנטל: הוא מנסה להגיע להבנה.

עיסאווי פריג': הוא בעל הבית.

עיסאווי פריג': אתה צריך לגלות מנהיגות ואחריות משקית.

עיסאווי פריג': צריך לגמור את הדיון הזה היום.

עיסאווי פריג': אמרתי שהחבר כאן אמר שלא התקיימו דיונים רציניים במשא-ומתן.

עיסאווי פריג': אנחנו כאזרחים בבעיה.

עיסאווי פריג': אם איגוד חברות הביטוח שמחזיק כל כך הרבה כסף, מיליארדים, שלנו ומ-2008 ועד 2017 מתבטא בסוגיה שלא התקיימו דיונים רציניים, אני מודאג.

עיסאווי פריג': אני שואל, האם הדיון הרציני יתקיים ברגע שיקבלו את עמדתכם?

<ערן צ'רנינסקי: לא.

<ערן צ'רנינסקי: אני מוכן שתמנו מומחים שמבינים בנושא הזה.

<ערן צ'רנינסקי: אני מוכן להביא מומחים - - -

עיסאווי פריג': אנחנו נמנה מומחים?

עיסאווי פריג': מה זה?

עיסאווי פריג': מה אתם מדברים?

עיסאווי פריג': זה זילות, הוא מזלזל בנו.

מיקי לוי: אנחנו לא הולכים אחורה.

מיקי לוי: אני רוצה לשמוע את גיא, מנכ"ל איגוד חברות הביטוח.

מיקי לוי: הוא בחור אינטליגנטי, אני רוצה לשמוע אותו.

משה גפני: מיקי לוי, אם אתה רוצה להעיר הערה אז לא תוך כדי.

מיכל בירן: אני קצת פחות להוטה מחבריי פה רק במובן אחד.

מיכל בירן: אני מרגישה שלי אין יכולת באמת להעריך אם שש שנים או 16, מה ההשלכות האמיתיות של זה ומה התחשיבים.

מיכל בירן: זה נראה לי שרירותי.

מיכל בירן: מיקי, גם הכעס שלך על זה שארבע הפקרה הציבור ו-16 זה הפקרת הציבור - - -

מיקי לוי: אני לא אענה לך - בתורי.

מיכל בירן: יכול להיות שמתוקף תפקידך בעבר מכיר את זה יותר לעמוק.

מיכל בירן: אני מרגישה שאף אחד מאתנו לא יכול ולא התעמק בנוסחאות ובדברים שהביאו לחישובים האלה.

מיכל בירן: יש לי שתי הערות כשהאחת היא אליכם.

מיכל בירן: יצא לי לראות אתכם מביאים דברים שהיו לא מבושלים מספיק ואז אחר כך באנו לתקן אותם.

מיכל בירן: אני נותנת בכם אמון שעל הדבר הזה חשבתם מספיק והתעסקתם בו מספיק, והתייעצתם מספיק, ואין לי אופציה אחרת מלבד לקבל את דעתכם בחוסר היכולת שלי לעשות את החישובים האלה בעצמי.

מיכל בירן: לנוכח הנסיבות אני מבקשת ממך, גפני, פשוט לגמור את זה.

מיכל בירן: האם בסוף אנחנו תפאורה כאן למשא-ומתן מאחורי הקלעים?

מיכל בירן: כל מה שהיה צריך להיאמר כבר נאמר - די.

עיסאווי פריג': די, זה ממש כמו בן-אדם ששם אקדח על הרקה.

עיסאווי פריג': תגמור, די.

עיסאווי פריג': כבר דנו.

משה גפני: אבל זה ועדת כספים, אי-אפשר להתפרץ באמצע.

משה גפני: מיקי לוי ביקש רשות דיבור, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני, אני חוזר על דבריי מהפעם הקודמת.

מיקי לוי: מ-2008 מתקיימים דיונים.

מיקי לוי: במשרד האוצר נערכו מספר תרגילים כדי לבחון את זה בסיעור מוחות.

מיקי לוי: הייתי שותף באחד מהם בתפקידי הקודם.

מיקי לוי: הנושא הזה נבדק, נבחן, עשרות פעמים מ-2008.

מיקי לוי: זה לא חוק שנולד לפני שנה וחצי-שנתיים.

מיקי לוי: לקחנו את המודל האירופאי תשע שנים לאחור.

עיסאווי פריג': מה כל הלחשושים האלה?

עיסאווי פריג': זה קשור לחתונה של היום?

מיקי לוי: זה ענייני חרדים.

משה גפני: איזה חתונה?

משה גפני: זה דווקא לא חרדים, אבל זה נושא - - -.

משה גפני: אני עובר הרבה נושאים במשך היום.

עיסאווי פריג': יש לחרדים נגיעה לביטוחי החיים ב"מגדל"?

עיסאווי פריג': זה מעניין.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך שמבחינת החרדים, אנחנו קשורים ל"מגדל".

משה גפני: אם אנחנו לא קשורים, באחד העיתונים יהיה כתוב: למה גפנים נלחם בשבילם?

משה גפני: מפני שהחרדים - - -

<קריאה: חומה ומגדל.

משה גפני: כן, כמו הרבה דברים.

עיסאווי פריג': אז למה אתה נלחם בשבילם?

משה גפני: שאלה טובה.

משה גפני: גם היה עכשיו עם נקודות הזיכוי.

משה גפני: באחד העיתונים היה כתוב שאני נלחם, וזה לא משנה שזו היתה עמדה של כל חברי הוועדה, כדי לשפר את העמדה של החרדים.

עודד פורר: מה אכפת לך?

עודד פורר: זה בעיתונים שבהם אין לך פריימריז.

משה גפני: מאוד אכפת לי.

משה גפני: לא אכפת לי שיכתבו את זה במקום אחר.

מיקי לוי: אבל זה לטובת כולם שלא יהיה הוראת שעה.

משה גפני: בסדר, מה זה משנה?

משה גפני: כי אני חרדי.

משה גפני: "מגדל" פתאום על ראש שמחתי - באמת.

עיסאווי פריג': אז תגמור, תצביע.

מיקי לוי: אני חוזר לנושא.

מיקי לוי: מ-2008 הנושא הזה על השולחן.

מיקי לוי: נעשו שישה תרגילים בעניין הזה.

מיקי לוי: אני הייתי שותף לאחד מהם.

מיקי לוי: הנושא נבחן.

מיקי לוי: חברות הביטוח ידעו על כך, קיימו דיונים, הבינו מה נאמר.

מיקי לוי: כמה חברות ביטוח יש?

מיקי לוי: אני לא יודע בעל-פה.

<קריאה: 13.

מיקי לוי: 12 חברות ביטוח הסכימו.

מיקי לוי: יושב כאן מנכ"ל חברת הביטוח שאני מאוד מעריך אותו, מאוד, ואני אומר את זה ברצינות, מתפקידו הקודמים, מההיכרויות הקודמות בינינו רק על בסיס של עבודה.

משה גפני: מי זה?

<קריאה: מנכ"ל איגוד חברות הביטוח.

משה גפני: אתה לא יכול לעשות דבר כזה כי בפרוטוקול לא יידעו למי התכוונת.

משה גפני: תגיד: גיא רוטקופף.

מיקי לוי: - - - שם המשפחה.

מיקי לוי: אני נזהר.

מיקי לוי: גיא, אני מתנצל.

<גיא רוטקופף: אני מקבל את התנצלותך.

משה גפני: אתה מקבל גם את הקומפלימנט.

<גיא רוטקופף: גם את הקומפלימנט.

מיקי לוי: 12 חברות ביטוח הביעו הסכמה וכבר העמידו את ההון הדרוש.

מיקי לוי: בפגישה שלי עם מנכ"ל "מגדל", מר יוחנן דנינו טען שאין בעיה לחברת "מגדל" להעמיד את הבטוחה הנדרשת.

<דורית סלינגר: הם שם.

מיקי לוי: אם אין בעיה להעמיד את הבטוחה הנדרשת, אין שום בעיה.

מיקי לוי: תעמידו ונלך לארבע שנים.

מיקי לוי: למה צריך שש שנים?

מיקי לוי: על מה אתם נלחמים?

מיקי לוי: הרי אתם אמרתם שאין לכם בעיה.

מיקי לוי: עניינכם הוא לא בדיווידנד.

מיקי לוי: הייתי אומנם בחוץ אבל דיווחו לי.

מיקי לוי: אני שמח שעניינכם לא בדיווידנד.

מיקי לוי: אני מצהיר שזה לא תפקידנו לבדוק ולקבוע מה יקרה עם הדיווידנד, אבל אני מבין שעמדת הממונה היא לא לאפשר משיכת הדיווידנד.

מיקי לוי: אני מברך אותך על כך חד-משמעי כל זמן שההון הדרוש לא הועמד כבטוחה.

מיקי לוי: אם ההון הדרוש לא יועמד כבטוחה אנחנו מסכנים את הציבור, את היכולת של הציבור לקבל את הכסף המגיע לו בבוא היום.

מיקי לוי: הוא עשה ביטוח בחברת ביטוח כדי שהוא יוכל לקבל את כספו.

מיקי לוי: לא יכול להיות שכשאתה קונה בית ואתה מעמיד כבטוחה את הבית ואתה רוכש ביטוחים באלפי שקלים או במיליארדי שקלים ולא יהיו בטוחות.

מיקי לוי: זה לא יעלה על הדעת.

מיקי לוי: אנחנו נשלחנו לכאן כדי להגן על הציבור חד-משמעית.

עיסאווי פריג': בוא נעשה שאלת טריוויה, עם מי אתה מתייעץ?

עיסאווי פריג': עם מיקי זוהר, עם דוד ביטן, או עם גורם חיצוני?

מיקי לוי: לא, עניינים אחרים.

מיקי לוי: ענייני חרדים.

משה גפני: אני מתחשב במיקי זוהר ובדוד ביטון, הם חברי ועדה.

עיסאווי פריג': אז תבטל את הישיבה.

משה גפני: למה לבטל את הישיבה?

משה גפני: הרי הרבה רצו שאני - - -

מיקי לוי: אנחנו נשלחנו לכאן כדי באמת לעשות איזונים מתאימים בין הציבור לבין חברות הכלכליות ולהגן על הציבור.

מיקי לוי: 12 חברות הסכימו.

מיקי לוי: נאמר כאן משפט שמאוד מטריד אותי: לא נעשו דיונים רציניים.

מיקי לוי: מ-2008 - שישה תרגילים.

מיקי לוי: איגוד חברות הביטוח הסכים וחתם.

מיקי לוי: לכן, אני מבקש לשמוע את עמדתו של גיא ללא כחל וסרק, ואני מקווה שאלה שהסכימו - - -

עיסאווי פריג': דורית, התקיימו שישה תרגילים או לא?

<דורית סלינגר: ברור שכן.

<מיכל גור כגן: מדובר על שני הדיונים האחרונים, לא מ-2008.

משה גפני: אבל לא עושים דבר כזה.

משה גפני: לא נתתי להם רשות דיבור.

משה גפני: אני לא יכול לעצור חברי כנסת שמדברים, אבל בואו נלך לפי הסדר.

מיקי לוי: כשאני אומר שישה תרגילים, אני אומר את זה באחריות כי הייתי שותף לאחד מהם.

מיקי לוי: לכן חברים, אם 12 חברות ביטוח הסכימו, זה אומר דרשני.

מיקי לוי: אני גם כועס עליה עכשיו.

מיקי לוי: אני מוריד את האוקטבות, אני מתנצל על ההתפרצות שלי פעם קודמת.

מיקי לוי: אני כועס עלייך.

משה גפני: אתה אמרת כבר ארבע פעמים שאתה כועס עליה, די.

משה גפני: בסוף לא נאמין לך.

מיקי לוי: רגע, אבל אני רוצה שיהיה בטוח שזה נרשם בפרוטוקול.

עיסאווי פריג': למה, דורית?

מיקי לוי: למה?

מיקי לוי: כי את נתת עוד שנתיים ואת הולכת לתשלום דיפרנציאלי.

מיקי לוי: זה אומר שבתקופת התשלום הדיפרנציאלי לא תהיה בטוחה מתאימה.

מיקי לוי: זאת אומרת שאת מאריכה את הזמן של ההון הדרוש שאת דורשת מהם להעמיד.

מיקי לוי: אני אומר לך שלא היית צריכה לוותר.

מיקי לוי: כי מה יקרה כאן עכשיו?

מיקי לוי: את אמרת שש שנים, הם יגידו תשע, ואנחנו נגיד שבע, וככה אנחנו נמתח את הגומי הזה.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש שלפני שאתה נותן למישהו אחר את זכות הדיבור לשמוע את מנכ"ל איגוד חברות הביטוח.

משה גפני: בסדר, אני אתן לו.

מיקי לוי: אתה צריך להצביע, מספיק.

מיקי לוי: אנחנו רוצים להצביע.

עיסאווי פריג': מתי אתה מצביע?

עיסאווי פריג': מתי אתה עומד להצביע?

משה גפני: מתי שנצביע אני אגיד לפני.

עיסאווי פריג': מתי?

משה גפני: אני לא יודע, נגמור את הדיון.

משה גפני: מה זה "מתי"?

עיסאווי פריג': מה זה "תגמור את הדיון"?

עיסאווי פריג': לא מיצית?

עיסאווי פריג': וואלאק, הוצאת את המיץ של המיץ מהאנשים.

עיסאווי פריג': תחתור להצבעה, גפני.

משה גפני: לא מיציתי, לא מיציתי.

משה גפני: אני גם רוצה להבין את העניין הזה שפעם אחת תוקפים את דורית על זה שהיא לא מסכימה להתפשר, ופעם תוקפים אותה על זה שהיא כן מתפשרת.

משה גפני: אני ביקשתי ממנה להתפשר.

משה גפני: ביקשתי, הוועדה ביקשה: תשבי עם - - -.

משה גפני: אז מה אתה תוקף אותה?

משה גפני: אני משבח אותה על כך.

<קריאות: בסדר, אבל יש גבול.

<קריאות: ההתפשרות שלה - - -, - - - הפער הוא בלתי סביר.

<קריאות: או שאת מקבלת - - -

מיקי רוזנטל: אני רוצה להשלים את דבריי.

מיקי רוזנטל: אני דיברתי על שני היבטים: על 2008 שהדיונים התחילו, ושניים, ש"מגדל" היא בעלת הרכב תיק אחר ושונה, בעל סיכון יותר גבוה.

מיקי רוזנטל: המסקנה השלישית שהיא חשובה מאוד – אם אנחנו חלילה נאריך ביתר, ליותר שנים כבקשת "מגדל" - - -

משה גפני: 16 שנים.

מיקי רוזנטל: 16, 12, - - -, אני רוצה להסביר את המשמעות.

עיסאווי פריג': אין איפה ואיפה.

מיקי רוזנטל: המשמעות היא לא רק שיש איפה ואיפה בדיפרנציאציה בין חברות הביטוח.

מיקי רוזנטל: יש פתרונות נוספים ואני רוצה להסביר אותם.

מיקי רוזנטל: אני הסברתי אותם גם בפעם שעברה אבל כנראה שלא הבנתם.

מיקי רוזנטל: כשאנחנו עשינו שינוי בבנקים על אחזקות של קופות גמל, הבנקים נאלצו לעשות שינויים בהרכב ההון ובהרכב הנכסים שלהם.

מיקי רוזנטל: זה רק שיפר את תפקוד הבנקים.

מיקי רוזנטל: אין שום מניעה שאם "מגדל" נכנסת לאיזושהי בעיה, שתמכור חלק מתיק הביטוח שלה.

מיקי רוזנטל: אין שום בעיה כזו.

מיקי רוזנטל: היא יכולה לעשות ביטוחי משנה וכל מיני שינויים.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה להיכנס לזה.

מיקי רוזנטל: אבל זה אפשרי.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, יש מציאות שמאלצת את החברה לעשות שינויים.

מיקי רוזנטל: כנראה שהשינויים האלה הם לטובת המציאות כי אכן "מגדל" עם תיק בעייתי, עם סיכון גבוה.

מיקי רוזנטל: אי-אפשר להתעלם מזה.

מיקי רוזנטל: ההארכה של השנים רק עלולה לפגוע בציבור יותר, וגם את זה צריך לקחת בחשבון.

מיקי רוזנטל: גם אני בעד פשרה, אבל אי-אפשר להאריך את זה לתקופה בלתי סבירה.

עיסאווי פריג': גפני, תשתף אותנו בהתלבטויות שלך.

משה גפני: לא רוצה, אחרת היית נהיה יושב-ראש.

משה גפני: גיא רוטקופף, בבקשה.

<גיא רוטקופף: בשמחה.

<גיא רוטקופף: ראשית, אני חושב שזה הובן לא נכון.

<גיא רוטקופף: אני לא חושב שחברת "מגדל" טענה שלא היו דיונים רציניים וממצים.

<גיא רוטקופף: אני חושב שמה שהם טענו זה שהיה דיון.

<גיא רוטקופף: המשא-ומתן האחרון היה מבחינתם לא ממצה.

<גיא רוטקופף: כך הבנתי נכון.

<גיא רוטקופף: בכל מקרה אספר את העובדות.

<גיא רוטקופף: מאז שנכנסתי לתפקיד ביולי עשינו דיונים מאוד מאוד מאוד מאומצים.

<גיא רוטקופף: הדיונים התחילו עם האיגוד כבר מהתרגיל הראשון מלפני שש שנים.

<גיא רוטקופף: היו תרגילים, היו דיונים עמוקים.

<גיא רוטקופף: הדיונים האינטנסיביים היו בחודשים האחרונים מאז שנכנסתי לתפקיד ביוני.

<גיא רוטקופף: אנחנו טענו טענות ובקשות משמעותיות יותר ממה שבסופו של יום הוסכם.

<גיא רוטקופף: עם זאת, הסכמנו שתקום ועדת יישום משותפת שתדון בעוד נושאים שעדיין לא סיכמנו בהם.

<גיא רוטקופף: אנחנו בחרנו בקו של הידברות ושיתוף פעולה, ובסופו של דבר אני חושב שהקו הזה הוא קו נכון לחברות הביטוח ולאיגוד, ולעבודה בכלל בין רגולטור.

<גיא רוטקופף: אני חייב לומר, ואמרנו את זה גם כל הדיונים, שכל ניסיון להגיע להסכמה שתכלול גם הסכמה של חברת "מגדל" הוא ניסיון מבורך מבחינתנו.

<גיא רוטקופף: אמרתי, ואני אומר, "מגדל" היא חברה חשובה.

<גיא רוטקופף: היא הגדולה ביותר בתחום.

<גיא רוטקופף: אני מעריך את אנשיה.

<גיא רוטקופף: אנחנו מאוד רוצים שיחזרו לאיגוד חברות הביטוח, מקומם באיגוד חברות הביטוח.

<גיא רוטקופף: אנחנו היינו מאוד מאוד מעוניינים - - -

עיסאווי פריג': לדעתך, דרישתם מוצדקת?

עיסאווי פריג': הם יותר חכמים?

<גיא רוטקופף: אני בקושי יודע לקבל החלטות לגבי עצמי, אני יכול לקבל החלטות לגבי אחרים?

<גיא רוטקופף: מה שאני אומר זה שכל פתרון שהוא פתרון מוסכם או פתרון טוב - - -

משה גפני: מה דעתך על השנים?

משה גפני: הרי הוויכוח המרכזי והממוקד עכשיו זה השנים.

משה גפני: הם לא מעלים נושאים נוספים אף על-פי שהם קיימים.

משה גפני: לפי דעתי הם קיימים.

משה גפני: אבל מה דעתך על השנים?

משה גפני: זה הוויכוח הממוקד עכשיו.

<גיא רוטקופף: אם הוויכוח הוא על השנים אני חושב שאפשר להגיע לפתרון היום.

משה גפני: לעשות פשרה.

<גיא רוטקופף: כן.

משה גפני: נשארת בחור חכם.

מיקי לוי: הוא תמיד היה.

<דורית סלינגר: קודם כל, חבר הכנסת רוזנטל אמר בצדק.

<דורית סלינגר: מ-2008 רוב החברות נערכו, לא כולן.

<דורית סלינגר: יש כאלה שהתחילו לפני שנתיים להיערך, ויכול להיות שיש להן עוד - - -

מיקי רוזנטל: כן, אבל זה לא הפתיע אותן.

<דורית סלינגר: לא הפתיע אותן לגמרי כי הן היו צד והלכנו עקב בצד אגודל.

<דורית סלינגר: זה לא דבר שהוכתב על-ידי הרשות.

<דורית סלינגר: אבל המצב נכון להיום הוא שכל החברות עומדות נכון להיום בדרישות ההון.

<דורית סלינגר: ואם "מגדל" לא עומדת בדרישות ההון זה עתה, היא לקראת סוף השנה עומדת בהן.

<דורית סלינגר: לכן, הפריסה הזו שאני לא יודעת למה ההתעקשות עליה - היא אפילו לא עושה שכל אפילו רעיונית - לסכן את הביטחון של ציבור מול - - -.

<דורית סלינגר: למה?

<דורית סלינגר: זה לא פוגע.

<דורית סלינגר: חבר הכנסת פורר יצא.

<דורית סלינגר: הוא אמר שייצאו חברות מהענף.

<דורית סלינגר: יש לנו חמש חברות ביטוח ששולטות ב-90% מענף הביטוח.

<דורית סלינגר: איזה חברה מהן תצא מהענף?

<דורית סלינגר: דרישות ההון כבדות להן, לא לחברות הקטנות או החדשות יותר.

<דורית סלינגר: לכן, אף אחד לא יוצאת מהענף.

<דורית סלינגר: הסירו דאגה מליבכם.

<דורית סלינגר: יהיה היצע של מוצרים, אין פגיעה במוצרים.

<דורית סלינגר: יש פתרונות כמו שחבר הכנסת רוזנטל אמר אם באמת יש מצוקת הון שלא קיימת.

<דורית סלינגר: אבל יש פתרונות.

<דורית סלינגר: כן, הם עולים יותר - נכון.

<דורית סלינגר: אבל אני לא חושבת שנזקקים לפתרונות האלה.

<דורית סלינגר: אתה מדבר על פשרה.

<דורית סלינגר: אנחנו כבר הגענו לפשרה שביקשת להתפשר מהשבוע שעבר.

<דורית סלינגר: לכן, אני חושבת שכל הדברים כאן עומדים על השולחן.

<דורית סלינגר: אני לא רואה פה איזה משהו שלא נאמר או שנאמר אחרת או בצורה אחרת.

עיסאווי פריג': גיא אומר שאפשר להתפשר.

עיסאווי פריג': למה הוא מתכוון?

<דורית סלינגר: אני לא יודעת.

<דורית סלינגר: עם גיא כבר התפשרנו.

<קריאה: יש כמה נושאים שלא נכנסו לחוק.

<קריאה: תפתרו אותם - - -

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: גיא הציע שצריך להתפשר וזהו.

עיסאווי פריג': למה הוא מתכוון?

משה גפני: מה, היא מפרשת את גיא רוטקופף?

משה גפני: אני בקושי מפרש, אז היא תפרש?

<דורית סלינגר: אני לא מפרשת, אני מבקשת להוסיף נתון לשולחן.

<דורית סלינגר: ההתאמות שבוצעו עם חברות הביטוח הן בהיקפים של 6.5 מיליארד שקל, מתוכם מעל 2 מיליארד היו לטובת "מגדל" כי עליה זה משפיע באופן מיוחד.

<דורית סלינגר: אנחנו כבר הגענו, הלכנו שלבים.

<דורית סלינגר: אנחנו לא ב- - -

עיסאווי פריג': היא אומרת נתון מאוד מרכזי.

מיקי רוזנטל: לבנת פורן אמרה שהיא תסגור את החברה אם - - - את החוק.

מיקי רוזנטל: לא קרה כלום, להיפך.

מיקי רוזנטל: כל היום היא מפרסמת.

מיקי רוזנטל: יותר גרוע.

מיקי רוזנטל: כל היום מאיימים עלינו.

מיקי רוזנטל: מאיימים עלינו כל הזמן.

עיסאווי פריג': מתי אתה מצביע?

משה גפני: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.

רחל עזריה: קודם כל, אני חושבת שחשוב לסיים לדיון ולהגיע להחלטה ולהצבעה.

רחל עזריה: בנושאים האלה הציבור הרבה פעמים סומך עלינו שאנחנו נוודא ונסייע שברגע האמת יהיה הכסף שהושם בחברות הביטוח, בביטוחים.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שיש שינויים שמתחוללים בגלל הארכת תוחלת החיים, וצריך לקחת את זה בחשבון.

רחל עזריה: לכן, אני חושבת שהמהלך הזה הוא חשוב ומבורך.

רחל עזריה: אנחנו כבר הרבה מאוד זמן בדיון הזה והגיע הזמן לסגור.

רחל עזריה: יש פה פשרה שהוצעה והיא סבירה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים היום להצביע ולסגור את הדיון ולהתקדם לנושאים הבאים.

רחל עזריה: יש לנו הרבה מאוד נושאים על סדר היום.

רחל עזריה: נעשתה פה הרבה מאוד עבודה מאחורי הקלעים, ואני לא חושבת שאנחנו צריכים לפתוח את זה ולהמשיך לעוד דיון ועוד דיון.

רחל עזריה: גיא רוטקופף, אם יש לך הצעות ספציפיות, נקודתיות - - -

משה גפני: לא, זה לא התפקיד שלו להציע הצעות.

משה גפני: הוא אמר את דעתו.

עיסאווי פריג': - - - אמרת את המשפט הזה?

עיסאווי פריג': האם אתה יודע דברים שאנחנו לא יודעים?

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: אני מציעה, אם יש משהו ספציפי שעכשיו אפשר לתקן.

רחל עזריה: אם לא, אני מציעה שנעבור להצבעות, כבוד היו"ר.

רחל עזריה: זה יהיה הסיוע הכי גדול שלנו היום.

רחל עזריה: אם כבר הגענו בזמן, לא היו פקקים, בואו נעשה לפחות עבודה רצינית וניתן עבודה.

משה גפני: תודה.

עיסאווי פריג': תעריך, באים לעשות את העבודה שלנו.

משה גפני: עודד, בבקשה.

עודד פורר: אני מתנצל שאני יוצא בגלל הדיונים בוועדת העבודה.

עודד פורר: אבל יש לי כן שתי שאלות שחשוב לי לקבל עליהן הבהרות: האחת, איזה הסכמות שהגעתם או לא הגעתם עם מגדל, הן יחולו לרוחב.

עודד פורר: זאת אומרת, גם על החברות האחרות.

עודד פורר: לדעתי, זה משהו שמאוד חשוב להבהיר.

עודד פורר: הדבר השני, אני לא מצליח להבין מתי ואיך חל ה-Solvency כי חלק אומרים: התחלנו את הדיונים ב-2008, החלנו את זה ב-2014, זה חל מעכשיו.

עודד פורר: מאחר ואנחנו שואבים אותו מאירופה, האם מישהו יכול לענות לי חברות ביטוח דומות באירופה שהחילו עליהן את ה- Solvency - באיזה שנה תאריך היעד שלהן ובאיזה שנה תאריך היעד של החברות פה?

עודד פורר: באיזה שנה?

עודד פורר: ב-2020, 2022, 2023?

עודד פורר: האם יש מצב שתהיה חברת ביטוח באירופה שדרישות ההון שלה מקלות יותר מדרישות ההון - - -?

<דורית סלינגר: קודם כל, ברור שכל הסכמה שתתקבל היא חלה לגבי כל חברות הביטוח.

<דורית סלינגר: אנחנו לא יוצרים סעיפי חברה ספציפית.

<דורית סלינגר: לגבי חו"ל - בדרישות ההון הן ב-2018 צריכות לעמוד בדרישות ההון, נקודה – כל חברות הביטוח.

<דורית סלינגר: כמעט כל חברות הביטוח האירופאיות עובדות ביחסים של הון שלא מוכרות בכלל במקומותינו: 230, 250, 180, 200.

עודד פורר: זאת אומרת, הם החילו את זה ב-2002?

<דורית סלינגר: לא, לא.

<דורית סלינגר: הם התחילו ב-2016, יש להן שנתיים להשלים את ההון.

<דורית סלינגר: במדינות מסוימות היתה בעיה של ריבית.

<דורית סלינגר: כלומר, לא סידרו את העתודות.

<דורית סלינגר: זה לא דרישות הון - עתודות.

<דורית סלינגר: זה ההתחייבויות של חברות הביטוח.

<דורית סלינגר: לא היוונו אותן בריבית חסרת הסיכון או בריבית המתאימה.

<דורית סלינגר: לכן, נדרשה התאמה.

<דורית סלינגר: ההתאמה שנקבעה שם היא לתקופה של 16 שנה על העתודות, לא על דרישת ההון, בגלל שההיוון של העתודות לא נעשה.

<דורית סלינגר: אצלנו ההיוון של העתודות נעשה.

<דורית סלינגר: למיטב הבנתנו, הנושא הזה, וזה היה השיח מ-2008.

<דורית סלינגר: לכל מדינה יש בעיה אחרת, לנו יש בעיה של אריכות ימים.

<דורית סלינגר: לנו אין בעיה של היוון של - - -

משה גפני: זה לא בעיה, זה שמחה.

<דורית סלינגר: שמחה, שמחה.

<דורית סלינגר: אבל בעיה לחברות הביטוח לעמוד בהתחייבויות.

<קריאה: לא, זה בעיה למדינה.

<דורית סלינגר: חברים, היא בעיה לנו בפנסיה שחברות הביטוח, לא בפנסיה, בביטוחי המנהלים, צריכות לעמוד בנתון הזה שתוחלת החיים מתארכת שזה נהדר לציבור.

<דורית סלינגר: אנחנו פורשות בגיל צעיר יחסית, יש לנו תוחלת חיים יותר ארוכה משל גברים.

<דורית סלינגר: וגם גברים עצמם.

<דורית סלינגר: הלמ"ס הוציא אתמול את הדוח שלו וראינו מה תוחלת החיים הצפויה.

מיקי לוי: את מדברת על סעיף אחד.

מיקי רוזנטל: רק על סעיף הריביות.

מיקי רוזנטל: לא על - - -.

מיקי רוזנטל: כבר אמרנו את זה שש פעמים פה בוועדה.

משה גפני: רבותי, מיצינו את הדיון הזה.

<דורית סלינגר: ולכן עניתי על זה.

<דורית סלינגר: החברות בדרישות ההון - הן התחילו ב-2016.

<דורית סלינגר: הן יעמדו בו ב-2018.

<דורית סלינגר: אין יותר משנתיים לדרישות ההון.

עיסאווי פריג': התחלת לדבר על ההון במדינות האירופאיות.

<דורית סלינגר: הן עומדות הרבה יותר חזק מ- - -

עיסאווי פריג': הרבה - תסבירי את הנקודה הזו.

משה גפני: אבל למה צריך עכשיו?

משה גפני: הרי מיצינו.

עיסאווי פריג': אה, "מיצינו"?

עיסאווי פריג': לא צריך, מיצינו את הכול – קדימה.

<קריאה: הם ביחסים - - - בגלל הוראות המעבר.

<קריאה: על זה הדיון.

עיסאווי פריג': יפה, אתה רואה?

משה גפני: ערן מ"מגדל", בבקשה, ובזה סיימנו את הדיון.

משה גפני: אתה האחרון המדברים בדיון הזה.

<ערן צ'רנינסקי: הנושא של 2008 - התחילו להגיד שהיו הדיונים.

<ערן צ'רנינסקי: כן בישראל וגם באירופה היו דיונים מאז ועד השנה האחרונה.

<ערן צ'רנינסקי: בעקבות הדיונים האלה באירופה שהתחילו גם ב-2008, התחילו עוד לפני 2008, קבעו שעכשיו יעשו מעבר של 16 שנה.

<ערן צ'רנינסקי: אף אחד לא הלך באירופה אחורנית.

<ערן צ'רנינסקי: קבעו מעכשיו 16 שנה.

עודד פורר: כל אחד אומר פה מספרים אחרים.

עודד פורר: הוא אומר 16, היא אומרת שנתיים.

עודד פורר: אני לא מבין.

עודד פורר: אני רוצה להבין, מיקי.

עודד פורר: בגלל זה אני שואל.

משה גפני: לא, אין דיאלוג כזה.

משה גפני: תגיד לוועדה – זה בסדר.

<ערן צ'רנינסקי: אני מוכן, יש לי פה גרפים.

<ערן צ'רנינסקי: באירופה נתנו הוראות מעבר והתאמות - 16 שנה.

<ערן צ'רנינסקי: הם התחילו להחיל את זה השנה, ויש להם 16 שנה מעכשיו, לא מהעבר.

<ערן צ'רנינסקי: פה, השולחן הזה, זה המקום היחידי בעולם שאומרים לחזור ל-2008 ומדברים על זה בלהט.

מיקי לוי: סליחה, אל תאשים אותנו.

מיקי לוי: מה זה הדבר הזה?

מיקי לוי: "המקום היחידי בעולם".

<ערן צ'רנינסקי: תן לי לגמור לדבר.

<ערן צ'רנינסקי: זה המקום היחידי בעולם.

<ערן צ'רנינסקי: בכל אירופה ה-16 שנה התחילו מעכשיו - - -

משה גפני: מותר לו להגיד, למה לא?

משה גפני: אנחנו לא צריכים לקבל את העמדה הזו, אבל זו עמדתו.

<ערן צ'רנינסקי: לכן, בכל אירופה נעשו תרגילים, וגם בישראל.

<ערן צ'רנינסקי: בעקבות התרגילים היתה מסקנה מהיום והלאה 16 שנה על העבר.

<ערן צ'רנינסקי: אף אחד לא הלך רטרואקטיבית.

<ערן צ'רנינסקי: זו המצאה ישראלית של פה - זה דבר אחד.

<ערן צ'רנינסקי: לגבי הוראות המעבר שאומרים הריבית – זה לא רק לריביות, זה גם לאריכות ימים.

<ערן צ'רנינסקי: אנחנו יודעים שזה באנגליה.

<ערן צ'רנינסקי: 70% מהחברות - נתח השוק באירופה, השתמשו בהוראות המעבר.

<ערן צ'רנינסקי: זה לא חברה אחת, זה לא שתי חברות.

<ערן צ'רנינסקי: זה כמעט כל אירופה.

<ערן צ'רנינסקי: אני מוכן, כמו שאמרתי.

<ערן צ'רנינסקי: אני דיברתי עם הרבה אנשים באירופה ואלה הדברים שלהם.

<ערן צ'רנינסקי: הם אמרו: אם לא היו הוראות מעבר, זה הרס הכלכלה באירופה.

<ערן צ'רנינסקי: אני מאמין שגם בישראל.

<ערן צ'רנינסקי: כי הדבר הזה הוא כל כך משמעותי גם לחברות הביטוח.

<ערן צ'רנינסקי: חברת ביטוח לא יכולה להיות ב-100%.

<ערן צ'רנינסקי: מדברים פה שאנחנו עומדים בזה או לא עומדים.

<ערן צ'רנינסקי: חברת ביטוח צריכה להיות ב-200%, 180%, וזה עשו באירופה.

<ערן צ'רנינסקי: לקחו חברות של 120% והעלו אותן ל-200 – 300 בעזרת הוראות המעבר.

<ערן צ'רנינסקי: נכון, יש להן יותר אבל זה בעזרת הוראות מעבר.

<ערן צ'רנינסקי: זה מודלים פנימיים שפה בארץ לא נותנים לנו לא מודלים פנימיים ולא הוראות מעבר.

משה גפני: כן, בבקשה בקצרה כי כבר מיצינו את הדיון.

<מיכל גור כגן: חבר הכנסת פורר, לשאלתך - ליחס הון יש מונה ויש מכנה.

<מיכל גור כגן: מה שנתנו שם זה הארכה של 16 שנה למונה, ופה היא מדברת על המכנה.

<מיכל גור כגן: לכן, זה עניין של הגדרות.

<מיכל גור כגן: נתנו שם במפורש 16 שנה כדי לצבור את המונה.

<מיכל גור כגן: אמרו להם שהיום - - -

מיקי לוי: זה לא נכון, זה רק על סעיף אחד.

<ערן צ'רנינסקי: אני מוכן להראות לכם חוברת עם פרסום אירופאי.

משה גפני: לא, אין פה דיאלוג.

משה גפני: לא מעניין, אנחנו כבר לא שם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הפסקה חמש דקות.

משה גפני: דורית, אני צריך אותך לרגע.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אני מבקש אחרי שדיברתי גם עם מנהלת אגף שוק ההון, עם דורית סלינגר, שאני משבח אותה על הנכונות שלה ללכת לקראת, אני מודיע, אפילו אני לא צריך להודיע את זה לפרוטוקול, אין לי שום נגיעה בעניין הזה לכאן ולכאן.

משה גפני: לי דווקא יש כעס על "מגדל" שהם היו צריכים להיות יותר גמישים.

משה גפני: לא לדבר על 16 שנה שזה מעקר את הכול.

משה גפני: דיברתי עם דורית לאחר שהיתה לי פה הצעה גם מחבר או חברים בוועדה.

משה גפני: אני מציע שנוסיף שנה לפשרה שעליה הסכימו כבר באגף שוק ההון.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו מדברים על שבע שנים.

מיקי רוזנטל: בוא נדבר על שנה מדויקת.

מיקי רוזנטל: אנחנו מדברים על 2024 כי אז שואלים ממתי.

משה גפני: כן, 2024.

מיקי רוזנטל: אנחנו אומרים 2024, נקודה.

מיקי רוזנטל: לא שבע שנים מהיום.

משה גפני: 2024.

משה גפני: תגיד את מה המשמעות של העניין.

<דורית סלינגר: 2024 – זו המשמעות, 2024.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

רחל עזריה: לפי איזה ספירה?

רחל עזריה: למניינם?

משה גפני: כן, למניינם.

משה גפני: בסדר - אני אבקש שבהחלטה נכתוב גם את הנושא של הדיפרנציאציה שעל זה יבואו לדווח לוועדה כעבור שלוש שנים או שלוש וחצי, בתוך כדי המהלך הזה, ושאנחנו נדע.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לשנות את החוק, אנחנו לא יכולים להחליט שאנחנו משנים.

משה גפני: אבל אנחנו נקבל דיווח ולדעת מה צריך לעשות או אם בכלל.

משה גפני: יכול להיות שהמהלך מצליח, והכול בסדר.

משה גפני: לכן, אני מבקש להצביע - נכון?

משה גפני: יש לנו עוד משהו?

עודד פורר: שההצעה תחול לרוחב לגבי כולם.

משה גפני: כן, רוחבי.

מיקי לוי: זה לא יהיה חוק "מגדל".

מיקי לוי: גברתי, אני מבקש שהחוק יהיה שריר, קו אחד לכולם.

משה גפני: מיקי לוי, היא אמרה את זה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני אצביע בעד תחת מחאה.

משה גפני: בסדר.

יצחק וקנין: זה דווקא מרשים מאוד.

מיקי רוזנטל: בעיתון יהיה כתוב.

מיקי רוזנטל: תדע לך שהוא איש טוב.

עיסאווי פריג': דורית, אני שמעתי פחות או יותר את ההסכמות שהגעתם.

יצחק וקנין: עכשיו אתה עושה פיליבסטר.

עיסאווי פריג': לא, אני רק אגיד בשני משפטים.

עיסאווי פריג': אחי, זה לא פלאפל.

עיסאווי פריג': זה מיליונים.

<קריאות: מיליארדים.

מיקי רוזנטל: הרבה מיליארדים.

עיסאווי פריג': אני לא שלם עם הפשרה שהגעתם אליה.

עיסאווי פריג': אני חושב שיש התקפלות ויש ויתור אחד גדול, וזה תקדים שמתווסף לתקדימים אחרים.

משה גפני: איזה "תקדים"?

משה גפני: באופן קבוע בוועדה אנחנו – קואליציה ואופוזיציה – מנסים להגיע להסכמות.

משה גפני: זה לא תקדים.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

עיסאווי פריג': אני מכבד את ההסכמה שלכם, אתה רואה.

עיסאווי פריג': אבל עם כל הכבוד למה שהגעתם, דורית, אני מצביע נגד ואהיה בדעת מיעוט.

משה גפני: גיא, בבקשה.

<גיא רוטקופף: אני רוצה לשאול שאלה כי לא הייתי בחדר.

<גיא רוטקופף: הייתי מחוץ לחדר ולא שמעתי את ההערות.

<גיא רוטקופף: ההחלטה היא שכל חברות הביטוח - -

משה גפני: כן.

משה גפני: כל חברות הביטוח, זה מה שדורית אמרה.

<גיא רוטקופף: - - הפריסה תהיה עד 2024?

<גיא רוטקופף: זו ההחלטה?

משה גפני: כן.

<דורית סלינגר: כן.

מיקי לוי: גיא, אתה עורך דין.

מיקי לוי: אין חוק שמתייחס ל"מגדל".

מיקי רוזנטל: ואני מקווה ש"מגדל" תחזור לאיגוד.

משה גפני: אני רוצה לומר עוד דבר כדי לא להטעות את החברים, ואמרתי את זה לדורית.

משה גפני: יש עליי לחץ מחבר הכנסת מיקי זוהר, אבל לא רק ממנו אלא מעוד חברים, גם מדוד ביטן.

משה גפני: הם טוענים שהיום טראמפ מגיע וזה נראה כאילו מחטף שאני מעביר את זה כשהם לא כאן, והם בעד "מגדל".

משה גפני: על כן, בתום ההצבעה אני אגיש רביזיה.

משה גפני: אני היום כנראה אסיר אותה לאחר שאני אשב איתם ואדבר איתם.

משה גפני: מי בעד ההצעה ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אחד.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: נמנעים – אין <הוראות ליישום משטר כושר פירעון כלכלי של חברת ביטוח מבוסס Solvency II בהתאם לסעיף 35 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981, בכפוף לשינויים שהוצעו, נתקבלו.

משה גפני: >

משה גפני: ההצעה התקבלה.

משה גפני: אני מברך על ההחלטה הזו.

משה גפני: אני חושב שזה המקסימום שהיה אפשר להגיע משני הצדדים.

מיקי רוזנטל: גם אני מבקש רביזיה.

עיסאווי פריג': למה רביזיה?

עיסאווי פריג': אתה מחכה לדוד ביטן ולמיקי זוהר?

עיסאווי פריג': למה אתה מבקש רביזיה?

מיקי לוי: גפני, אני סומך עליך.

יצחק וקנין: עיסאווי, אתה ממילא הצבעת נגד.

יצחק וקנין: תן לו.

יצחק וקנין: תאמין לי שאני חושב שהוא עושה את הצעד הכי נכון.

רחל עזריה: די, מספיק.

רחל עזריה: זו ההחלטה המיטבית והסבירה.

מיקי רוזנטל: רשמת רק שגם אני רוצה רביזיה.

מיקי רוזנטל: אני מצטרף לרביזיה שלך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה רבה, רבותי.

<דורית סלינגר: שיהיה בהצלחה לכלל הענף.

מיקי רוזנטל: דורית, תודה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה ל"מגדל" ולחברות הביטוח.

משה גפני: ערן, אני לא דיברתי קודם עם דנינו.

משה גפני: אתם יכולים להגיד לדנינו שבמשך היום הוא יכול לדבר איתי.

משה גפני: יכול להיות שהוא יגיד טענות.

משה גפני: על כל פנים, אני לא שוחחתי איתו.

משה גפני: אני יודע שהוא בחו"ל.

משה גפני: הוא ביקש לדחות את הדיון כי הוא בחו"ל.

משה גפני: אין אפשרות יותר לדחות את הדיון.

מיקי רוזנטל: לא, די - נגמר.

מיקי רוזנטל: מיצינו את הדיון הזה.

משה גפני: תודה רבה.