הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 158, 2017-03-14 14:00

עאידה תומא סלימאן: צהריים טובים לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-14.3.2017.

עאידה תומא סלימאן: נושא הדיון היום, מעטפת למשפחות חד הוריות במצוקה כלכלית וחברתית, וכמובן, זה במסגרת ציון יום העובד הסוציאלי.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבוועדה הזו יש יותר מיום אחד לעובד הסוציאלי או לעובדת הסוציאלית.

עאידה תומא סלימאן: כולם כבר יודעים שאנחנו קיימנו כבר לפחות בשנה האחרונה שלושה דיונים שעסקו גם באלימות כלפי עובדים ועובדות סוציאליות.

עאידה תומא סלימאן: שתיים בהם בנושא האלימות והשלישית הייתה בנושא העובדות הסוציאליות, מעמד, אתגרים וזכויות.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה בהתחלה התמהמהנו בדיון הזה ואמרתי באופן מאוד גלוי, היוזמה היא של חברת הכנסת, כמובן, יוזמת היום המיוחד הזה של העובדות והעובדים הסוציאליים, היא של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס ושולי מועלם, ואני מברכת אותן על היוזמה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחשוב מאוד, כבר אמרתי כמה פעמים, אתן נמצאות ונמצאים בפרונט, בחזית של המאבק בכל, לצערנו הרב, בתופעות הכי קשות והבעיות הכי קשות שנמצאות בחברה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: ועד כמה שידוע לי אתם גם לא מתוגמלים ומתוגמלות כמו שצריך על העשייה הברוכה שלכן.

עאידה תומא סלימאן: וגם, לצערנו הרב, הרבה פעמים מותקפים בתקופה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: היום התחיל עם המקרה הטראגי של אדם ששפך דלק על אחות והצית אותה ולצערנו היא נפטרה.

עאידה תומא סלימאן: מקרה מאוד קשה של אוזלת היד הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מנסה להפחיד אף אחד ואף אחת פה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהעובדים הסוציאליים כבר חוו, לצערנו הרב, אלימות על ידי מטופלים.

עאידה תומא סלימאן: ככל שהפערים בתוך החברה הישראלית ילכו ויגדלו וככל שהמענים לבעיות האלה ויתמעטו הכלים שמועמדים בידי האנשים שמטפלים, לצערנו הרב, נחווה ונראה מקרים קשים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן באמת שאתם תקבלו גם את ההגנה וגם את הכלים שמאפשרים לכם לתפקד ולעסוק בעבודה ובמלאכה הקשה שאתם עושים ועושות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום, כמובן, לא נתמקד בדיון על המצב ועל תנאי התעסוקה אבל אנחנו, כפי שאמרתי, נתעסק יותר במעטפת למשפחות חד הוריות במצוקה כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד שקיבלנו אימייל שמחה על הכותרת של הוועדה, של הדיון.

עאידה תומא סלימאן: זה היה יותר שצריך להחליף במונח אשר משתמשים בו בחוק שזה משפחות עצמאיות.

<קריאה: משפחות דו הוריות לא עצמאיות?

עאידה תומא סלימאן: חד הוריות.

<קריאה: לא, אני לא מבינה, סליחה אני לא מבינה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: משפחות של הורים עצמאיים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, אני לא יודעת, זה שינוי שעשו בחוק לפני שהגענו.

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי דווקא המונח של משפחות חד הוריות הוא משקף מצב שקיים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שלצערי הרב, בתקופה האחרונה, עם כל מה שמתחולל משיח ריאקציוני שהולך ומנסה לעשות שינויים שהם, בעיני, שינויים שלא מתייחסים למציאות, אלא שינויים שמשרתים כל מיני מאבקי כוחות חברתיים הקיימים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשפחות חד הוריות יכול להיות שהורה עצמאי, אני לא מבינה, זה יכול להתפרש כהורה עצמאי מול הורה שכיר, זה יכול להתפרש על כל מיני, הורה תלותי מול הורה עצמאי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה הכוונה ולמה זה היה צריך להיות השינוי הזה.

עאידה תומא סלימאן: אבל יש שינוי כזה שנעשה בחוק ואולי הגיע הזמן לחשוב עליו מחדש.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הדיון בזה שאני נותנת לגברת צפרה, יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים לפתוח, בבקשה גברתי, זה היום שלכם.

<צפרה צוויק: אני פתאום מוצאת את עצמי מתרגשת ותיכף אני אסביר גם למה כי בדרך כלל אני לא.

<צפרה צוויק: תודה רבה, היום הזה בהחלט יום יקר וחשוב לנו ומכבד.

<צפרה צוויק: ואנחנו פה כל השנה ונפגשנו בהרבה דיונים ובהרבה ועדות.

<צפרה צוויק: אנחנו השנה ביקשנו באמת להאיר בזרקור על העבודה שלנו ועל התכניות שאנחנו עושים.

<צפרה צוויק: בוועדות אחרות אנחנו גם מדברים על המגבלה של כוח אדם ועל הבעיה של השכר שלנו.

<צפרה צוויק: בוועדה שאת עומדת בראשה בחרנו לדבר על המעטפת של המשפחות, תסלחו לי אני אשאר עם החד הוריות, אני חושבת שיש הבדל מאוד גדול זה לא רק סמנטיקה, זה באמת סמנטיקה פוליטית מכוונת ואני לא אוהבת את זה, אבל מותר לי לא לאהוב את זה, ומכאן ההתרגשות שלי.

<צפרה צוויק: גם אני אמא חד הורית.

<צפרה צוויק: בעלי נפטר לפני 15 שנה וגידלתי ארבעה ילדים, חלקם היו קצת יותר גדולים, לקטנה הייתה בת מצווה כשבעלי חלה ובת 15 שבעלי נפטר.

<צפרה צוויק: ואתם יודעים מה, אני חד הורית הייתי ואני עדיין חד הורית, ואין בכלל שום משחק בעניין הזה.

<צפרה צוויק: נכון, אני עצמאית.

<צפרה צוויק: אני מתפרנסת, אני בסדר.

<צפרה צוויק: אבל להיות אמא חד הורית, יש לזה כל כך הרבה משמעויות וכל כך רחבות המשמעויות האלה שאני חושבת שקשה אפילו לפעמים להמשיג את המשמעות שכשאין לך שותף בבית להתחלק, שותף או שותפה, זה לא חשוב, להתחלק באחריות.

<צפרה צוויק: אני זאת שהייתי צריכה ללכת לבתי ספר לארבעה ילדים וללכת לכל המוסדות לארבעה ילדים וזאת שרצה לבד להורים ולבד למשפחה.

<צפרה צוויק: זאת מעמסה בלתי נסבלת.

<צפרה צוויק: מאוד קשה, לא רק רגשית היא גם פיזית.

<צפרה צוויק: אני לא רוצה להכנס לעניין של כמה המוסדות מתחשבים בצרכים של הורה יחיד ואיך מטרטרים אותנו בירוקרטית על כל מיני דברים.

<צפרה צוויק: אבל את העלבון שקיבלתי בשעתו מכל מיני מוסדות שהייתי צריכה להביא להם אישורים אני לא שוכחת עד היום.

<צפרה צוויק: העלבון הכי גדול היה ששאלו אותי מה מקצועך ואמרתי, עובדת סוציאלית, אז הסתכלו עליי ואמרו לי, אז את לא צריכה אותנו, נכון?

<צפרה צוויק: זאת מיסקונספציה שמובילה הרבה מאוד שירותים.

<צפרה צוויק: כן, אנחנו בני אדם.

<צפרה צוויק: כן, אנחנו עובדים סוציאלים.

<צפרה צוויק: כן, אנחנו צריכים עזרה.

<צפרה צוויק: לא רק אני ברמה הפרטנית שלי הייתי צריכה עזרה, אלא כולנו כעובדים סוציאליים זקוקים לעזרה.

<צפרה צוויק: ולכן אנחנו כאן בכנסת מנסים להעביר את המסר שאם לא יעזרו לנו לעשות את העבודה, לעזור לאחרים, לעזור לעצמנו, אנחנו לא נגיע לשום מקום.

<צפרה צוויק: ביקשנו ממשרד הרווחה שיציגו לנו את התכנית, המעטפת שניתנת למשפחות היחידניות, החד הוריות.

<צפרה צוויק: ביקשנו מהנציגים של הקהילות המיוחדות כמו הקהילות החרדיות, ישנם כאן החבר'ה ממודיעין עלית שנתבקשו להציג את התכניות שהם עושים.

<צפרה צוויק: וביקשנו גם נציגים מהחברה הערבית.

<צפרה צוויק: לא הצלחנו אלא אם כן יש כאן מישהו ספונטנית שיכול.

<צפרה צוויק: הם לא הצליחו להגיע היום כי כולם באיזשהו קורס וביקשו והתנצלו ולא הצלחנו שיגיעו לכאן.

<צפרה צוויק: ונפתח, אז ברשותך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מודה לך על הכנות ופתיחות הלב וזה בדיוק מתאים לכל תפיסה פמניסטית לשלב את האישי עם הכללי.

עאידה תומא סלימאן: ובדיוק כשאת דיברת נפל לי האסימון שגם אני אמא חד הורית.

עאידה תומא סלימאן: ואף פעם לא הסתכלתי על עצמי בצורה כזו ואף פעם לא הייתה לי את התפיסה שאני גם כן, כבר שש שנים, אמא חד הורית.

עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד, זה כנראה חייב להיות חלק מהתפיסה כדי להיות מודע לבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהשימוש באמא חד הורית באוכלוסייה הערבית או בכלל הורים חד הוריים, משפחות חד הוריות, זה מושג שלא קיים לו מקביל - - - אוקיי מתרגמים את זה וזה נשמע מאוד מצחיק, אבל זה לא מושג מוטמע ומכירים אותו ומבינים מה ההשלכות של זה, למרות שזה קיים.

עאידה תומא סלימאן: קיימות משפחות כאלה, נמצאות משפחות כאלה בתוך החברה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא התפיסה החברתית לא מסתכלת על זה כסוג אחר של משפחות או תפיסה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: ואני לא אומרת את זה רק כעניין חיובי, להיפך, יכול להיות שזה גורע הרבה מהיכולת להשיג את המעטפת ולהעזר כדי להתגבר על הבעיות האלה.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שיטת תחלופה באוכלוסייה הערבית במקרה הזה, ותיכף נשמע גם בחברה החרדית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהמעטפת הזו הרבה ממנה נבנה בתוך הקהילה עצמה ונעזרים יותר בקהילה במיוחד כאשר ההגדרות האלה לא כל כך מובנות מבחינת החברה.

עאידה תומא סלימאן: אבל נשמח, כמובן, לשמוע את משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

עאידה תומא סלימאן: גברת לינדה דגן, מפקחת ארצית, בבקשה גברתי, מה קיים אצלכם?

<לינדה דגן: לפני זה אני רוצה קצת היסטוריה כי אני רואה שיש הרבה אנשים שלא יודעים למה שינו את השם מחד הוריות.

<לינדה דגן: אז אני רק, זה לא מזמן שעשו את השינוי, אני לא מצדיקה אבל אני מסבירה למי שלא יודע - - -

עאידה תומא סלימאן: בכנסת האחרונה.

<לינדה דגן: נכון.

<לינדה דגן: ארגון גברים באו ושמו על השולחן את העניין שיש ילדים שבאים ממשפחות חד הוריות דאז שהן לא חד הוריות שיש שני הורים, יש גם את האב וגם את האמא והם רצו לשים את זה על השולחן ובמקום.

<לינדה דגן: מצאו את השם, מה שמצאו - - -

עאידה תומא סלימאן: אז איך קוראים למשפחות כמו המצב שלי ושל צפרה?

<לינדה דגן: יש אמא יחידנית שהן גם רווקות שהחליטו להביא ילדים בלי בן זוג ואלמנות וכאלה אבל גם גרושים - - -

עאידה תומא סלימאן: אמא יחידנית, פתאום היא אמא, לא משפחה.

<לינדה דגן: לא, זה יכול להיות משפחה, לא יודעת אני לא - - -

עאידה תומא סלימאן: סיבכתי אותך, כן?

<לינדה דגן: כן, בהחלט, אני לא הדוברת של מי שהמציא את השם הזה.

<לינדה דגן: היינו מאוד מופתעים מהשם כי באמת משפחה שיש שני הורים מה האמא לא עצמאית.

<לינדה דגן: אבל זה ה- - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני קוטעת אותך.

עאידה תומא סלימאן: ההתעקשות שלנו על המושגים ועל השפה היא לא התעקשות סתמית וזה לא משחק מילים.

עאידה תומא סלימאן: מילים הן עמדה.

עאידה תומא סלימאן: מילים יוצרות מציאות וזה לא במקרה גם כן המאבק הזה שנעשה כדי לשנות המושג.

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן גם שנתייחס לדברים האלה בכובד משקל ולא סתם כאילו יש טרנד ויאללה בואו כולנו נחליף.

<לינדה דגן: אז היה לי חשוב פשוט להבהיר את הרקע לשינוי שיש כאלה שאומרים שמוזר.

<לינדה דגן: טוב אין ספק שמשפחות שבראשן הורה עצמאי, אני כן אנסה להיות - - - אני מפקחת ארצית בשירות ברווחת פרט במשפחה.

<לינדה דגן: התחלתי להגיד שאין ספק שיש צרכים למשפחות כאלה שהן מוגברים במשפחות שבראשן הורה עצמאי.

<לינדה דגן: אבל, ואני מדברת על הכנסות נמוכות, בעיות עם ילדים, בדידות שקיימת, חסמים תעסוקתיים כי לאישה אין אפשרות לעבוד כי יפסיקו לה את המזונות או הטבות אחרות, דיור - יש הרבה הרבה צרכים.

<לינדה דגן: אני צריכה להגיד שהמשרד אינו עושה דיפרנציאציה בסוגי המשפחות.

<לינדה דגן: והמשפחות החד הוריות אם נשאר עם המונח הזה הן מצטרפות ומקבלות את כל קשת המענים שהמשרד נותן.

<לינדה דגן: אם זה תכניות ואם זה מענים כמו מועדוניות, מרכזי קשר, תחנה לטיפול משפחתי, מרכזים לטיפול באלימות, מסגרות חוץ ביתיות, שירותי סמך מקצועיים.

<לינדה דגן: בנוסף יש לנו תכניות בשירות שלנו כמו תכנית יחדיו שיש אוכלוסיית נשים מוחלשות והן מוצגות במספרים יפים בתכניות האלה.

<לינדה דגן: יש מרכזי עוצמה שהם חלק מתכנית נושמים לרווחה בעוצמה שהדגש הוא על מיצוי זכויות, סיוע בנושא תעסוקה.

<לינדה דגן: יש לנו סדנאות לשיפור תפקוד והעשרת חיי המשפחה שהרבה פעמים יש קבוצות של אמהות חד הוריות שיוצאות כקבוצה הומוגנית לכמה ימים לעבור איזשהו תהליך של העצמה, של תקשורת יותר טובה עם הילדים וכולי.

<לינדה דגן: ויש תכניות תעסוקה באופן כללי וגם ספציפית היום אנחנו בשותפות עם אגף התעסוקה בחלק של משרד העבודה שאנחנו הוצאנו קול קורא ואנחנו רוצים לעשות תכנית תעסוקה ספציפית למשפחות שבראשן הורה עצמאי.

<לינדה דגן: אבל, שוב אני אומרת, המשרד כמדיניות עד עכשיו לא נתן כספים ייחודיים לנושא של חד הוריות.

<לינדה דגן: בעבר הרחוק אני זוכרת שהייתי - - -

עאידה תומא סלימאן: ב-2007 הייתה תכנית, ב-2003 הייתה - - -

<לינדה דגן: ממש ממש לפני הרבה שנים היתה אפשרות לעשות קבוצות - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע משולחן עגול.

<לינדה דגן: כן, אבל המשרד אינו נותן כסף ייחודי.

<לינדה דגן: שוב, האוכלוסייה נכנסת לכל התכניות שקיימות וכל המענים.

<לינדה דגן: ואנחנו מדברים על 35% בקרב המשפחות שבראשן הורה עצמאי שהן מטופלות ברווחה ומוכרות לעומת 20% מהמשפחות הכלליות באוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, שוב.

עאידה תומא סלימאן: 35% מהמשפחות- - -

<לינדה דגן: משפחות חד הוריות - - -

עאידה תומא סלימאן: חד הוריות מטופלים לעומת 20% מהמשפחות.

<לינדה דגן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אין ספק שזה מעיד על בעייתיות.

<לינדה דגן: אין ספק.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו יודעים שכמעט 85% מהמשפחות החד הוריות שקיימים בתוכם ילדים עומדת בראשם אישה.

עאידה תומא סלימאן: נכון?

<לינדה דגן: אני חושבת שכן- - - ביטוח לאומי כן.

<קריאה: יותר, 92%.

עאידה תומא סלימאן: 92%?

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אפשר להניח שרוב מי שמקבל את הסיוע שלכם זה נשים שעומדות בראש.

<לינדה דגן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, אני עדיין קצת ככה מנסה להבין, יש נשים ב-25 אלף משפחות אם אני לא טועה או לפחות 20 אלף שהן נשים ערביות נשואות לגברים שאין להם מעמד בארץ ויש נשים שהגברים אין להם מעמד ויש את הנשים עצמן שאין להן מעמד, זה נושא אחר.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפחות יש חלק מה-20 אלף משפחות האלה הן נשים שהגברים שלהן לא יכולים להיות בתוך הארץ ואם הם נמצאים אז הם נמצאים באופן בלתי חוקי והם לא יכולים לעבוד, הם לא מועסקים עם זה.

עאידה תומא סלימאן: האם קיימת אפשרות לאלה לפחות שהגברים שלהן לא נמצאים בתוך הארץ, הם חיים בגפם עם הילדים, להסתכל עליהם כמשפחות חד הוריות.

<לינדה דגן: על פי החוק אני ממש לא יודעת.

<צפרה צוויק: אם לא מכירים בהם אז הם כאילו יחידניות.

<קריאה: לא, אבל על פי החוק לא.

עאידה תומא סלימאן: על פי החוק לא?

<לינדה דגן: אני לא יכולה לתת לך את התשובה.

<לינדה דגן: אני ממש לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: הן מקבלות תמיכה וסיוע?

<נעמה שלו: הן מקבלות הבטחת הכנסה, הן יכולות לקבל הבטחת הכנסה.

עאידה תומא סלימאן: הן יכולות לקבל?

<נעמה שלו: במצבים מסוימים.

<נעמה שלו: הם מקבלים גמלה מופחתת לא גמלה כהורה יחיד- - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר להתקרב ולשמוע, השם לפרוטוקול.

<נעמה שלו: שמי נעמה שלו, ביטוח לאומי.

<נעמה שלו: במצבים כאלה יש מצבים שאנחנו מוכנים לשלם להם גמלה להבטחת הכנסה.

<נעמה שלו: אם באמת אין שום קשר עם בן הזוג אנחנו בודקים אותה כנפרדת לכל עניין ודבר ואם לא אנחנו בודקים אותם כן כזוג ומשלמים גמלה מופחתת כי הבעל אינו תושב.

<נעמה שלו: וכל מקרה נבדק לגופו של עניין אבל יש פתרון אם אין הכנסה בכלל או הכנסה נמוכה יש פתרון אצלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לבקש, כמובן לא לעכשיו, אני לא מצפה שיהיה לך, לקבל לידינו מידע כמה משפחות כאלה שמקבלות - - - גמלה להבטחת הכנסה אני לא אשאל אותך כי בסופו של דבר אתם לא תוכלו להפריד, אבל גמלה מופחתת את תוכלי לשלוח לנו?

<נעמה שלו: כן.

עאידה תומא סלימאן: אשמח לקבל לידיי.

<נעמה שלו: אבל זה גם יכול להיות לא רק אישה שבעלה לא תושב גם מצב הפוך גבר שאשתו לא תושבת.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה אפשרי גם כן.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם התכניות האלה שקיימות, למרות שהזכרת, עד כמה הן קיימות באמת מבחינת הפריפריה למשל והשוני, למשל, בוא נגיד נגב לעומת מרכז הארץ.

<לינדה דגן: התכניות הן בכל הארץ.

<לינדה דגן: תכנית כמו נושמים לרווחה זה נמצא ב-94 רשויות בארץ.

<לינדה דגן: אני כן צריכה להגיד - - -

עאידה תומא סלימאן: 36 ערביות נכון?

עאידה תומא סלימאן: או שאני טועה?

<לינדה דגן: כמעט 50.

עאידה תומא סלימאן: 50 כבר.

<לינדה דגן: כן.

<לינדה דגן: ויהיו עוד דרוזים, כן זה 40 ומשהו פלוס חמש ערים שהן מעורבות שגם מקבלים מענה שם.

<לינדה דגן: זה בכל הארץ, זה בפריסה ארצית.

<לינדה דגן: אני רק רציתי להגיד שיש הרבה מחלקות לשירותים חברתיים שכן נותנים מענה, הם מרימים כפפה באופן עצמאי יחד עם עמותות של נשים וכן מצליחות לעשות שם עבודה לקבץ נשים למען שינוי מדיניות או חקיקה.

<לינדה דגן: עושים עבודה קהילתית שם, זה גם מתקיים בתוך, אבל זה לא בכסף של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו את דנה גינוסר מהקליניקה לזכויות נשים בעבודה מהאוניברסיטה העברית.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

<דנה גינוסר: שלום, תודה.

<דנה גינוסר: אני מייצגת כאן יחד עם חנה לויט, שתיכף תדבר, פורום שקם בירושלים, פורום שולחן עגול לקידום שירותים תומכי תעסוקה לנשים חד הוריות שמובילה אותו היחידה למיצוי זכויות של לשכת הרווחה של דרום העיר.

<דנה גינוסר: ושותפים בו גם ידידות טורונטו, עמותת אם הבנים, הקליניקה וחשוב מכל קבוצה של נשים פעילות בקהילה, אמהות חד הוריות.

<דנה גינוסר: המטרה הייתה למפות את החסמים בתכנית של משרד הכלכלה שעברה עכשיו עם תחום התעסוקה למשרד הרווחה.

<דנה גינוסר: אני חושבת שזאת הזדמנות מצויינת להרים את התכנית הזאת.

<דנה גינוסר: הבעיה העיקרית, אני אגיד את זה ממש בקצרה, היינו בשבוע שעבר בוועדת השקיפות, במסגרת יום המאבק בעוני, תקציב התכנית באופן קונסיסטנטי מאז תחילתה ב-2003 ואחר כך 2007 מנוצל בשיעורים מזעריים.

<דנה גינוסר: אנחנו מדברים על הנתון העדכני, 25% מהתקציב מנוצל מתוך פוטנציאל של קרוב ל-30 אלף נשים חד הוריות שהן קהל היעד של התכנית.

<דנה גינוסר: בשנה שעבר פחות מ-200 הצליחו לממש את הזכויות.

<דנה גינוסר: מה זאת התכנית הזאת?

<דנה גינוסר: היא כוללת שלושה - - -

עאידה תומא סלימאן: זה עלה בדיון שהיה אצלנו והנשים דיברו על החסמים העיקריים למה הן בעצם לא ממשים את ה- - -

<דנה גינוסר: אז ממש בקצרה התכנית כוללת הנחה מוגדלת במעונות ובמשפחתונים שם הבעיה העיקרית היא שהתשלום הוא רק לאחר שמושגת הדרגה.

<דנה גינוסר: זה אומר שחודשיים ראשונים אין מאיפה לשלם את הכסף הזה.

<דנה גינוסר: הדבר השני הוא סל גמיש של תקציב של 7000-8000 ₪ שניתנים למטרה ראויה מאוד לתשלום לקייטנות, לחונכויות, לבייבי סיטר - כל מה שהוא מעבר לשעות הלימודים.

<דנה גינוסר: שם הבעיה העיקרית היא שהתשלום הוא רטרו אקטיבית.

<דנה גינוסר: זאת אומרת שוב אנחנו חוזרים לאותה נקודה.

<דנה גינוסר: השירות השלישי בתכנית הוא הכשרות מקצועיות.

<דנה גינוסר: גם שם התשלום רטרו אקטיבי וגם שם, כמו שגברתי יודעת, בעיה של הסללה לעבודות לא רלוונטיות.

<דנה גינוסר: אנחנו חושדות, זיהינו, שבינתיים הקריטריון שמהווה את החסם המשמעותי ביותר הוא הנושא של קבלת קצבה מביטוח לאומי.

<דנה גינוסר: אם זאת הבטחת הכנסה או תשלום מזונות.

<דנה גינוסר: למעשה זה קריטריון שרירותי.

<דנה גינוסר: יותר קל אולי לקבל את הנתונים ככה אבל המצב בפועל הוא שיש אמהות רבות, נשים רבות שזקוקות מבחינת רמת ההכנסה, ההכנסה הפנויה שלהן, זקוקות לאותו סיוע ממש וזה קריטריון שחוסם אותן מלפנות אפילו.

<דנה גינוסר: סתם כדי לסבר את האוזן, בתכנית נתיבים לתעסוקה של ידידות טורונטו יש משהו כמו 300 נשים שמשתתפות.

<דנה גינוסר: 40 הגישו את הטפסים לתכנית, 13 בינתיים הצליחו לקבל זכאות וכל השאר מרימות ידיים מראש.

<דנה גינוסר: אני חושבת שבעיה נוספת היא כמובן הבירוקרטיה וכאן אולי התפקיד שלכם, בהנגשה.

<דנה גינוסר: נשים בכלל לא יודעות אפילו על הזכויות הללו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה.

עאידה תומא סלימאן: את אמרת שהתכנית הזו הועברה עם המעבר של חלק כל הנושא של עבודה ותעסוקה הועבר למשרד העבודה והרווחה נכון?

<דנה גינוסר: כן.

<דנה גינוסר: כך נאמר לנו.

עאידה תומא סלימאן: כי גברתי - - -

<לינדה דגן: לא שמעתי, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת, התכנית הזו שמ-2003, תכנית משרד הכלכלה להורים יחידים, היא תכנית שהועברה אליכם עם המעבר הזה של התעסוקה למשרד שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אבל בתחילת דברייך וגם בסיום דברייך אמרת שאין לנו תכנית מיוחדת לעניין.

עאידה תומא סלימאן: האם אני מבינה שהתכנית הופסקה, האם אני מבינה שאתם עדיין מנסים להתאקלם עם השינויים של המשרד?

<לינדה דגן: לא, לא.

<לינדה דגן: אני אסביר.

<לינדה דגן: אני חשבתי שאת בכלל מדברת על משהו אחר.

<לינדה דגן: לפני הרבה שנים היו לנו תצקיבים להפעיל תכניות, קבוצות לנשים חד הוריות.

<לינדה דגן: זה לא קשור למה שהיה במשרד הכלכלה שהיום נמצא אצלנו.

<לינדה דגן: הסל שירותים הגמיש הוא עדיין של המחלקה של משרד העבודה.

<לינדה דגן: את צודקת שאנחנו רק בהתחלה של - - -

עאידה תומא סלימאן: אתם משרד אחד.

עאידה תומא סלימאן: אני מצפה שאת מגיעה ומדווחת מה המשרד עושה עם הורים יחידים אז תזכירי את התכנית היחידה שקיימת.

<לינדה דגן: אוקיי, אבל כמו שנאמר פה, היכולת לממש את הסל הזה, ואני מקווה שעכשיו שנחבור יחד עם המשרד, נוכל לעבוד איתם על איך להגמיש כי הקריטריונים מאוד נוקשים והנגישות מאוד קשה.

<לינדה דגן: מקווה שנוכל לעשות משהו יחד עם היחידה של העבודה בתוך המשרד שלנו כדי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לשמוע שאתם מקווים שבאמת תצליחו לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: יש לי הרבה תקוות בחיים אבל אני יודעת שרובן לא יתממשו.

<קריאה: אסור לאבד תקווה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני ריאליסטית, אני יודעת מה אני יכולה להשיג ומה לא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שהרצון הזה שקיים, האם זה התבטא באיזשהו הקמת צוות בתוך המשרד שישלב בין הרווחה לבין אנשי התעסוקה שהגיעו אליכם כדי להתחיל לדון האם - - -

<לינדה דגן: אנחנו ממש בהתחלה.

<לינדה דגן: בהתחלת הדרך.

<לינדה דגן: אבל כמו שאמרתי, כן קיבלנו תקציב מהם להפעיל תכניות תעסוקה לאוכלוסייה הזאת.

<לינדה דגן: לא המון כסף, אבל אנחנו מתחילים לעבוד- - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז בוא נעשה את זה קצת יותר מסודר כדי שאני אבין יותר את התמונה.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לקבל לידיים שלי, בוועדה, קודם כל מה גודל התקציב של התכנית הזו.

<לינדה דגן: של הסל שירותים?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: כמה כסף הועבר אליכם כדי לעשות את התעסוקה, האם הקריטריונים המאוד מגבילים שדיברת עליהם הם גם מחוייבים בתקציב שהועבר אליכם כדי לעשות את - - - או שכל אישה יכולה להצטרף ומה אתם עושים עם התקציב הזה לשנה הזו.

<לינדה דגן: אני יכולה כבר להגיד שיש תקציב.

<לינדה דגן: אנחנו הוצאנו קול קורא במחלקות לשירותים חברתיים וביקשנו מהמחלקות להציג לנו תכניות תעסוקה.

<לינדה דגן: הצוות הוא שלי, של ד"ר שלי נורטהיים שהיא אחראית על מנהלת התעסוקה במשרד שלנו והנציגה ממשרד העבודה.

<לינדה דגן: אנחנו חברנו ביחד, הקמנו ועדה, קיבלנו את הפניות ואנחנו עכשיו עכשיו בתהליך לאשר ו- - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת.

עאידה תומא סלימאן: למה לא אמרת את זה כשהצגת את הפעילות שלכם?

<לינדה דגן: אני כן.

<לינדה דגן: אני הצגתי שיש לנו - - - לא אני הצגתי שיש לנו תכנית תעסוקה שלאחרונה הועברה אלינו.

עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל לידיים שלי לא רק שקיבלנו איזשהו תקציב והוצאנו קול קורא.

עאידה תומא סלימאן: מה הגובה של התקציב, איך אתם הולכים להשתמש בו, איזה סוג של הכשרות אתם תאשרו.

עאידה תומא סלימאן: כי אם אני אדע אחר כך ש-62% מההכשרות הן בענייני טיפוח וחן אני אאבד תקווה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, אתמול פגשתי עובדות סוציאליות, סתם פגישה בדרך, ואז אחת מהן החמיאה לי על הלק ואמרה לי שהיא כמקור פרנסה, כדי להשלים, בגלל התנאים שלה כעובדת סוציאלית, תנאי התעסוקה שלה, היא למדה ציפורניים.

<קריאה: לא נכון.

עאידה תומא סלימאן: כן נכון.

עאידה תומא סלימאן: תאמיני לא אני מאלה שמספרת סיפורים - - -

<צפרה צוויק: יש לנו השתלמויות נורא עמוסות כאלה של העבודה שלנו.

<צפרה צוויק: אז במקום תכניות התערבות למיניהן נעשה סדנאות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת את זה כדי להגחיך או לדבר אני אומרת את זה מתוך כאב.

עאידה תומא סלימאן: עובדת סוציאלית לא אמורה לעשות השלמת הכנסה כאשר היא מנסה לחזק נשים וגברים אחרים ולהעצים אותם ולטפל בבעיות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: וזה מאוד כאב לי לשמוע את זה, אני חייבת להגיד.

עאידה תומא סלימאן: אז אנא אל תתערבו לנו בפרנסה, אל תעשו עוד הכשרות לציפורניים וטיפוח חן.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני אשמח לקבל את המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<דנה גינוסר: אולי כדאי לשמוע גם את חנה לויט.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<חנה לויט: שלום, אני לא משום ארגון, קוראים לי חנה לויט, אני מהרצון שלי לצאת ממעגל הקורבנות והמסכנות של החד הוריות איך שרואים אותן.

עאידה תומא סלימאן: את הופעת בוועדה מקודם נכון?

<חנה לויט: לא.

<חנה לויט: לא כל חד הורית מתאים לה וטוב לה להיות במעגל הזה כמו שכל הקריטריונים היום לא מתאימים לחד הוריות.

<חנה לויט: חד הורית רוצה לצאת, היא רוצה לשנות את החיים שלה, היא רוצה ללמוד לא בהכרח ציפורניים, לא בהכרח טיפוח.

<חנה לויט: אבל שמים אותה במקום שהיא לא יכולה להתפתח.

<חנה לויט: כשאומרים לי את לא יכולה לצאת לעבוד, את יכולה לעבוד רק עד 600 ₪, אם אתם חושבים שאני יכולה להאכיל את הילדים שלי ב-600 ₪ כאילו פוגעים לי במזונות בדבר היחיד שזה הביטחון לילדים - - -

עאידה תומא סלימאן: פוגעים לילדים שלך במזונות.

<חנה לויט: במזונות.

<חנה לויט: אבל זה הדבר היחיד, הביטחון היחיד שאני יכולה לתת לילדים שלי.

<חנה לויט: זה נקודה אחת, זה המזונות שאני חושבת שלא צריך לפגוע בהם בכלל.

<חנה לויט: ברגע שלא נוגעים במזונות אתם תראו כמה חד הוריות ייצאו בחוץ ויעבדו.

<חנה לויט: למשל, דוגמה שלי, אני הלכתי לקבל מעורך דין סיוע משפטי.

<חנה לויט: שאלו אותי בשביל לדעת אם אני זכאית, כמה פעמים אני עושה פסים בשיער.

<חנה לויט: האם זה רלוונטי?

<חנה לויט: אני צריכה להיות המסכנה ולהראות שאני מסכנה בשביל לקבל את הזכויות שלי?

<חנה לויט: זה לא דבר נורמלי.

<חנה לויט: יש את החד הורית שהיא רשומה ברווחה או את החד הורית שמקבלת מביטוח לאומי שהיא מוכרת שאין לה ברירה שהיא נשארת במעגל הזה של החד הורית.

<חנה לויט: ויש את החד הורית שהיא לא מקבלת מזונות מביטוח לאומי, שמקבלת מזונות מהבעל שלה, שהיא קנתה את הבית שלה, שהמשכנתא גם חוזרת לה, שהיא יוצאת לעבוד עבודה, שתיים וגם רוצה ללמוד.

<חנה לויט: ואת אותה חד הורית השקופה, שאני קוראת החד הוריות השקופות, יש גם חד הוריות השקופות, הן, לא מגיע להם כלום - לא עזרה בתחילת הלימודים בשביל הילדים, לא אפשרות ללמוד לתת להם לימודים אם הם רוצים.

<חנה לויט: לא רואים אותן, לא מכירים אותן.

<חנה לויט: אני חושבת שהדבר הראשון, קודם כל בשביל להעלות את המודעות אני חושבת שצריך קודם כל לפתח אמון בין עובדים סוציאליים למטפל.

<חנה לויט: כי אנחנו מדברים על אלימות גם שהייתה לעובדים סוציאליים.

<חנה לויט: אבל יש מינימום אימון שצריך להיות.

<חנה לויט: לא כל חד הורית יש לה פוטנציאל לרצוח את הילדים שלה.

<חנה לויט: לא כל עובדת סוציאלית יש לה פוטנציאל לקחת ילדים.

<חנה לויט: יש גם הרבה חד הוריות שלא פונות בכלל לרווחה כי הן מפחדות מהרווחה.

<חנה לויט: הן שומעות רווחה הן מפחדות, הן לא יודעות עד כמה אפשר לעזור להן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד קצת להבהיר משהו.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו אומרים משפחות חד הוריות ותראו איך זה הפך לאמהות חד הוריות כאשר אנחנו מתחילים לדבר כי בעצם אנחנו יודעים שהמציאות בשטח היא שרוב המשפחות שיש הורה אחד שמטפל בילדים זה הרוב בדרך כלל נשים שעומדות בראש המשפחות האלה, אלא אם נרחיב את היריעה ונדבר על משפחות חד הוריות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: אבל ברגע שאנחנו אומרים משפחות חד הוריות היחס הוא מיד למשפחות דלות אמצעים.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו חייבים אולי לחשוב על זה קצת.

עאידה תומא סלימאן: כי לא בהכרח כל משפחה חד הורית היא משפחה דלת אמצעים ולא כל אמא חד הורית היא אמא שהיא צריכה את התמיכה של הרווחה, לפחות בעניינים החומריים, כספיים, כלכליים.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהיא צריכה תמיכה נפשית או תמיכה אחרת אבל הסטראוטיפ הזה שמפתחים אותו בסלנג, בשיח שלנו, שכאילו כל המשפחות החד הוריות הן משפחות שצריכות את הרווחה אני חושבת שהגיע הזמן שנצא קצת ממנו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שולל את הצורך בכן לתת תמיכה לנשים שהרבה פעמים אנחנו רואים את הקשר הזה, ה-disregard שנעשה והקשר בין המזונות לבין הכנסת האישה, אני חושבת שהוא בלתי מתקבל על הדעת כאשר אנחנו יודעים שהמזונות אלה זכויות הילד והם לא הכסף של האמא, אלא זה הכסף שאמור בו ההורה לפרנס את הילדים שלו שהוא הביא לעולם.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהיה ניסיון לפתור את זה לאחרונה, זה לא היה בדיוק כמו שאנחנו היינו רוצים, הפרדה טוטאלית בין המזונות לבין הזכות.

עאידה תומא סלימאן: ולחשוב שבאמת אמא שעובדת ומכניסה כסף הבייתה זה יתרום גם לילדים עצמם בנוסף לחלק שהאבא צריך לשלם עבור המחייה של הילדים שלו.

<צפרה צוויק: יש עוד דבר, ברשותך, שאלמנה שחיה עם בן זוג או נישאת מפסיקים את קצבת השארים מביטוח לאומי.

<צפרה צוויק: ואני לא מכירה אף גבר שנכנס למערכת משפחתית שמתחיל להיות התומך של ילדים של מישהו אחר אז גם - - -

עאידה תומא סלימאן: בקצבת השארים של האישה עצמה או של הילדים?

<קריאה: של האישה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: של האישה עצמה.

<קריאה: והיא מקבלת כשהיא נישאת, אחרי שהיא נישאת מענק בגובה ארבע שנים של קצבה.

<צפרה צוויק: שזה 2.5 גרוש.

<קריאה: לא משנה, כמה שהיא מקבלת.

<צפרה צוויק: זאת גם כן הנחה מותנית שנשים שחיות עם מישהו אחר אז - - -

עאידה תומא סלימאן: אז הוא צריך לפרנס אותן.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: זאת נקודת ההנחה שאנחנו תמיד עול על מישהו, או על חי או על מת או המדינה, מה לעשות.

<קריאה: אם היא מתגרשת או מפסיקה לחיות עם הבן זוג במהלך הארבע שנים אז מחזירים את הקצבה מלכתחילה.

<צפרה צוויק: עד איזה גיל?

עאידה תומא סלימאן: טוב, אני חייבת להגיד שאני כל פעם מתפלאת מחדש על ה- - -

<צפרה צוויק: יש השלמה על הקצבת זקנה לזה אז גם מורידים את זה אז - - -

<קריאה: קצבת זקנה ושארים אז כבר אנחנו נופלים על חוק אחר, על בעייה אחרת.

<קריאה: אין כפל מבצעים.

<חנה לויט: שאלה, את הגרושה שמתחתנת מחדש מפסיקים לה?

<קריאה: את מה מפסיקים לה, את המזונות לא מפסיקים לה.

עאידה תומא סלימאן: לא, את המזונות לא, מה פתאום זה מזונות של הילדים.

<חנה לויט: היא מתחתנת מחדש עם בנאדם שהוא גרוש, יש לו בית, מפסיקים לה את הקצבה.

עאידה תומא סלימאן: איזה קצבה?

<קריאה: את המזונות לא.

<חנה לויט: את ההבטחת הכנסה.

<חנה לויט: היא לא מקבלת מזונות מבעלה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, שנייה גברתי, חנה, בוועדה זה לא מתבצע אחד על אחד.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל כולנו צריכים לשמוע את השאלה.

<חנה לויט: אז שאלתי את כולם.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: את שאלת ואני ניסיתי שלוש פעמים לשאול אותך על מה את מדברת ואת לא שמת לב כי התנהל שיח שם.

עאידה תומא סלימאן: ואנחנו גם נשמח לשמוע את התשובות לשאלות.

עאידה תומא סלימאן: אז בואי נעשה קצת סדר.

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על אלמנה שמתחתנת מחדש?

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על גרושה?

עאידה תומא סלימאן: אז איזה קצבה מפסיקים לשלם לה?

<חנה לויט: היא הייתה מקבלת הבטחת הכנסה.

עאידה תומא סלימאן: את ההבטחת הכנסה מפסיקים לה?

<קריאה: אישה נשואה נבדקת לזכאות עם בן הזוג, כן.

<קריאה: אם היא נשואה נבדקת זכאות עם בן הזוג.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא אדם, לא אזרח קיים בעד עצמו, תמיד אנחנו תלויות בהכנסה של הגבר.

<נעמה שלו: באותה מידה גם אם הגבר היה מקבל גמלה כלשהי ונישא אז אנחנו בודקים את, עוד פעם, בהבטחת הכנסה בלבד אנחנו בודקים את הזכאות של התא המשפחתי והתא המשפחתי השתנה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך יכול להיות שהבטחת הכנסה של אזרח מסויים צריכה להיות תלויה בתא המשפחתי.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה מה שקיים, זה לא אומר שזה מוצא חן בעיני.

עאידה תומא סלימאן: כל השינויים שמדברים עליהם וכל הצורך בלעבור לתפיסה אחרת שהנשים הן אזרחיות שוות זכויות.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר להסתכל עליהן כישות עצמאית.

עאידה תומא סלימאן: כל הקשר הזה ומעבירים אותנו משייכות מבן זוג אחד ואחר כך לקצבת שארים שלו ואחר כך לבן זוג החדש.

עאידה תומא סלימאן: ואיפה אנחנו באמצע כל הסיפור הזה אני לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מכוון אלייך, זה למדינה, אוקיי?

<חנה לויט: אפשר שנייה, יש פה מישהי שבהקשר למה שאמרת מקודם אומרת שכן לוקחים את קצבת המזונות אחרי שגרושה התחתנה, היא אומרת בוודאות.

עאידה תומא סלימאן: אם לקחו לה היא צריכה לערער על זה והיא צריכה ללכת כי אין דבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: מזונות שזה לא הזכות שלה, זה לא הכסף שלה, זה עבור הילדים שהיא מגדלת והם לא אמורים לקחת את זה.

<קריאה: אבל לא כולן יודעות מזה.

עאידה תומא סלימאן: לא חשוב שהן ידעו, חשוב שהביטוח הלאומי יידע.

<קריאה: ביטוח לאומי מוריד אוטומטית.

<נעמה שלו: מה מוריד אוטומטית?

עאידה תומא סלימאן: לא במקרה הזה, לא במקרה של המזונות.

עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע מה יש לביטוח הלאומי להגיד.

<נעמה שלו: דמי מזונות לא מופסקים.

<נעמה שלו: דמי מזונות תלויי הכנסה, נכון.

<נעמה שלו: לגרושה שנישאת מחדש בגלל שעוד פעם, התא המשפחתי משתנה אז מבחן ההכנסות משתנה.

<נעמה שלו: כבר אני לא בודקת את המזונות שלה לפי הורה יחיד, אלא אני בודקת את המזונות בתנאים קצת שונים, ולכן יש מצב שאולי הם מופחתים אבל הם לא מופסקים לגמרי.

עאידה תומא סלימאן: שנייה, זה חדש לי.

עאידה תומא סלימאן: אז מה, עכשיו כל אבא גרוש צריך לחפש שידוך לאשתו כדי שישלם פחות מזונות לילדים שלו?

עאידה תומא סלימאן: הרי הם פוגעים בסופו של דבר.

עאידה תומא סלימאן: לא יאומן, לא יאומן.

עאידה תומא סלימאן: טוב שיש לנו - - -

<קריאה: רק מזונות שמתקבלים מביטוח לאומי, לא כל מזונות ש- - -

עאידה תומא סלימאן: המזונות שמקבלים מביטוח לאומי הן גם תלויות - - - והם גובים.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר כמה אחוז אתם גובים מה- - -

<נעמה שלו: אין לי מושג אני לא - - -

עאידה תומא סלימאן: זה היה מעל 80% הגבייה.

<קריאה: אני שמעתי מנכ"ל משרד הביטוח לאומי לשעבר שדיבר על גבייה של 70%.

עאידה תומא סלימאן: כן זה מה שאני זוכרת.

עאידה תומא סלימאן: אפילו פעם אחרונה זה הגיע ל-80% על כל הדיון שהתייחס לעניין של ה-disregard, ואנחנו דיברנו על זה.

<נחמה צרמן: אם הבית הזה לא ישחרר את ההגדרה של מזונות מהגדרה של גמלת מזונות אז הנשים הגרושות תהיינה נדונות לעד לחיי עוני.

<נחמה צרמן: צריך לעשות הפרדה, זאת לא גמלה, זה מזונות לילדים וזה מקור - - -

עאידה תומא סלימאן: זאת אותה בעיה שיש לנו גם בעניין זכאות לדיור ציבורי.

עאידה תומא סלימאן: יש לנו אותה בעיה בהרבה סוגיות אחרות לצערי הרב.

עאידה תומא סלימאן: עובדת סוציאלית, ביאטריז רוזן כץ, יועצת ראש העיר חיפה לשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

<באטריז רוזן כץ: שלום, אני עובדת סוציאלית בעיריית חיפה 32 שנים, מנהלת אופק נשי - תכנית סיוע לנשים בזנות ויועצת ראש העיר חיפה לקידום שוויון מגדרי.

<באטריז רוזן כץ: ובאמת, גם לי ככה, אני אגיד, הורה עצמאית בקושי אבל זה מה שהחוק קבע ואני מכבדת את החוק, בקושי.

<באטריז רוזן כץ: ביקשתי לדבר כאן כי אני רציתי לספר לכם על שני אירועים שקרו לי בשנה האחרונה בתפקיד שלי כיועצת.

<באטריז רוזן כץ: הגיעה אליי עובדת סוציאלית, עובדת עירייה, שזה נחשב למקום עבודה מכובד, מגדלת שני ילדים לבד, מקבלת מזונות.

<באטריז רוזן כץ: בשעה טובה הבת מסיימת צבא, מתחילה ללמוד באוניברסיטה.

<באטריז רוזן כץ: הבת צריכה לעבוד כדי לשלם את השכר לימוד כי האמא לא יכולה לעזור לה.

<באטריז רוזן כץ: אין להן דיור, הן צריכות לשלם שכר דירה והבן שלה לומד בתיכון עבורו היא מקבלת 1200 ₪.

<באטריז רוזן כץ: היא פונה אליי שאני אעזור לה לקבל, דיברתם על הלכה, אז אצלנו זה עבודה בחברות סיעוד כדי לעזור לה לקבל אישור מהעירייה לעבודה נוספת בנוסף לעבודה במשרה מלאה כי היא מפסיקה לקבל מזונות על הבת שהופכת להיות סטודנטית.

<באטריז רוזן כץ: והשכר דירה, בעל הבית החליט למכור את הדירה, דירה חדשה עולה עוד 1000 ₪ ואין רזרבות, אין מאיפה ואין גב משפחתי וקשה, קשה.

<באטריז רוזן כץ: ואני רוצה להגיד כן קשה, קשה להיות אמא, גרושה שמגדלת ילדים שאין לך בית, שאין לך גב משפחתי שתעזור לך.

<באטריז רוזן כץ: אז יכול להיות שלא כולן עניות אבל בוא נגיד שחלק גדול מהן לא יוצאות לחופשות.

<באטריז רוזן כץ: חלק גדול מהן לא מסיימות את החודש וחלק גדול מהן בוודאי לא חולמות לקנות דירה.

<באטריז רוזן כץ: והגיעה עוד אישה, לא עובדת עירייה הפעם, ומתקשרת אליי ואומרת לי, הייתה פעם תכנית וזו שאלה יותר לכיוון משרד הרווחה, הייתה פעם תכנית אם לאם.

<באטריז רוזן כץ: אם לאם זו תכנית שאמהות עוזרות לאמהות אחרות שילדו.

<באטריז רוזן כץ: ולהיות אמא, שוב, בלי גב משפחתי ובלי מישהו שיעזור לך שיהיה שותף או שותפה בגידול הילדים קשה.

<באטריז רוזן כץ: והיא, בשעה טובה, אחרי הרבה שנים, בגיל 40 פלוס, ילדה תינוק וקשה לה.

<באטריז רוזן כץ: קשה.

<באטריז רוזן כץ: אין לילות, אין ימים, היא לא יכולה להתרחץ בנחת.

<באטריז רוזן כץ: והייתה פעם תכנית, שהמשרד לפעמים היה שותף, אני לא יודעת אם תמיד.

<באטריז רוזן כץ: אבל יש תכנית שנקראת אם לאם שאמהות עוזרות לאמהות אחרות כדי לתת את השעה הזאת, לאכול בנחת, לנוח.

<באטריז רוזן כץ: אני אומרת, נכון, יש תכניות, יש מלא תכניות למשרד, אבל אי אפשר להמשיך ב- - - מצד אחד אנחנו אומרות נכון אמהות עצמאיות, אנחנו כמו כולן ואנחנו יכולות, הכל נכון, אבל בלי סיוע לא נצליח.

<באטריז רוזן כץ: וכן אני חושבת צריך להחזיר לשנת 2003 שכן הייתה מעטפת מיוחדת, ייחודית ובוא נגיד מה שנגיד, שכר דירה בלתי אפשרי היום ומי שהכי תסבול זה האישה שמגדלת ילדים - - -

עאידה תומא סלימאן: באטריז המעטפת עדיין קיימת.

עאידה תומא סלימאן: היא לא מנוצלת.

עאידה תומא סלימאן: הם לא משתמשים - - -

<באטריז רוזן כץ: אולי היא לא נגישה.

<באטריז רוזן כץ: זה לא שהיא לא מנוצלת, היא לא נגישה.

<באטריז רוזן כץ: אבל בוא נדבר - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי - - - אבל על זה דיברנו שהם חייבים לעבוד על שינוי הקריטריונים.

<באטריז רוזן כץ: נשים בכל תחום שיגידו רוצות לעזור לי, סיוע בשכר דירה רלוונטי.

<באטריז רוזן כץ: 1000 ₪ לחודש זה לא רלוונטי כשאישה מכל הכנסה שהיא מקבלת צריכה להפריש עוד 2000 ₪ לשכר דירה לפחות, בתל אביב בכלל אני לא יודעת איך הן חיות, אבל בחיפה זה לפחות 3000 ₪ זה לא רלוונטי.

<באטריז רוזן כץ: צריך לדאוג לדיור בר השגה בשביל נשים שהן מפרנסות לבד.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא שמענו מ- - -אני לא יודעת מה להגיד, מגזר, קהילה, תסלחו לי, חברה, הכי טוב.

<חני שטיין: דווקא חברה פחות כי חברה זה החברה הישראלית פשוט נניח שזה גוון אחר עם מורכבות אחרת- - -

עאידה תומא סלימאן: איך זה אצלכם?

<חני שטיין: קוראים לי חני שטיין, אני עו"ס לסדרי דין במחלקת רווחה במודיעין עילית, קריית ספר.

<חני שטיין: זו עיר חרדית.

<חני שטיין: אני לא בת המקום, אני אזהר בדברים שלי כי המטרה שלי בתיאור היא לתאר את החוויה של איך זה להיות אם חד הורית בתוך קהילה חרדית.

<חני שטיין: אבל כן, אני בכל זאת צריכה לשמור על המקום.

<חני שטיין: אני כן אגיד שבתחילת העבודה שלי בקריית ספר למעלה מ-10 שנים לדמיין קבוצה לנשים חד הוריות זה היה כאילו פנטזיה.

<חני שטיין: דבר כזה לא יכול לקרות, שבתוך עיר חרדית, שהסטיגמה בה זה אחד הכוחות הכי חזקים לטוב ולרע לדמיין קבוצת תמיכה או קבוצת עבודה לנשים חד הוריות, גרושות, לא משנה איך נקרא לזה, זה היה ממש חלום והיום יש קבוצות כאלה מדהימות שעובדות ועוד מעט עמיתה שלי פה תוכל לספר שזה שינוי מדיניות שהוא נרחב אבל לא רק.

<חני שטיין: אחד המאפיינים של החברה החרדית באמת, כשמם כן הם, הם באמת חרדים לדרך שלהם.

<חני שטיין: וחריגות מהדרך לא מתקבלות ברוח טובה.

<חני שטיין: פירוק של נישואים, המילה גירושין, המילה גט, בית הדין, בית משפט, הורים לא רוצים שילדים בבית הספר, בתלמודי התורה ובבתי הספר יחזרו הבייתה עם מילים שלא מתאימות.

<חני שטיין: מה שקורה שילדים שחווים את השבר הכי גדול בחיים שלהם צריכים להסתיר את זה.

<חני שטיין: לא לדבר ולא לספר כי מה שיקרה שאם הם יספרו את זה לחברה שלהם או לחבר שלהם בכיתה אז החבר יחזור הבייתה וישאל את אבא או את אמא מה זה אומר גירושין.

<חני שטיין: האבא ואמא ירימו טלפון למורה, המורה תרים טלפון לאם החד הורית שכרגע החיים שלה התרסקו ובנוסף על כל הדברים שהיא מתמודדת איתם היא תצטרך להתמודד גם עם זה.

<חני שטיין: וגם הילד הצעיר, הוא בטוח שהוא היחיד בכיתה שלו, הילדה בטוחה שהיא היחידה בקריית ספר.

<חני שטיין: היא אומרת לי, איך קורה אבל לי כזה דבר.

<חני שטיין: מבחינתה היא היחידה בכל העיר שקרה לה כזה דבר.

<חני שטיין: אז נוסף על כל מה שעוברים כל בני משפחה שהבית שלהם מתפרק בין אם זה גבר ובין אם זה אישה והילדים, כמובן, אני חושבת שיש תוספת של מצוקה ותוספת של סטרס בתוך קהילה חרדית.

<חני שטיין: לא רוצים להשכיר דירות לאמהות חד הוריות.

<חני שטיין: ממש לא רוצים.

<חני שטיין: נשים, תקני אותי אם אני טועה, נשים תבואנה עם אח שלהן או עם אבא שלהן או משהו כזה כדי שלא יחשבו שהן חד הוריות כי לא ישכירו להן.

<חני שטיין: בשבוע שעבר נכנסה אליי לחדר בלשכה מנהלת של מעון בקריית ספר היא רוצה להתייעץ איתי על הורים שבהליכי גירושין כרגע ויש איזשהם עניינים מתי האבא יבוא לקחת, כן יבוא, לא יבוא.

<חני שטיין: אני קצת הנחיתי אותה ובאיזשהו שלב היא אומרת לי, תגידי, כדאי לי בכלל לקבל את הילד הזה למעון, בכלל כדאי לי?

<חני שטיין: לא, את צודקת, נוסף על כל מה שקורה לו, נוסף על זה שכל הבית שלו התפרק ואמא שלו בכלל שם ואבא שלו בכלל שם, בואי, אל תקבלי אותו למעון.

<חני שטיין: זה בטח יקל עליו את החיים מאוד - - -

עאידה תומא סלימאן: יקל עליה.

עאידה תומא סלימאן: היא לא דאגה לילד במקרה הזה.

<חני שטיין: נכון.

<חני שטיין: נכון.

<חני שטיין: האמת שאני מוכרחה לומר לא, את יודעת מה, היא לא.

<חני שטיין: כי היא נכנסה אליי כדי לדעת איך להגן על עצמה במצבים שונים, זה נכון.

<חני שטיין: יכול להיות שזה קורה בעוד אוכלוסיות, התחייבתי לשמור אז אני כן אזהר בדברים שלי, אבל ללא ספק יש תוספת של אקסטרא סטרס, עוד מצוקה ועוד קושי.

<חני שטיין: מעבר לזה צריך לזכור שמדובר בחברה חרדית, מדובר במשפחות מרובות ילדים עם משאבים כלכליים מאוד מצומצמים.

<חני שטיין: אז אם קודם אותם משאבים כלכליים מצומצמים היו צריכים לפרנס בית אחד עכשיו אותו ה-"פול" הכלכלי צריך לפרנס שני בתים.

<חני שטיין: אז אם בחברה החילונית או בחברה הדתית, לא החרדית, אישה שמתגרשת יכולה לפנות אחורה אל משפחת המוצא ולהשען אחורה על איזשהו גב כלכלי צריך לזכור שבחברה החרדית ברוב הפעמים גם את זה אין.

<חני שטיין: כי משפחות המוצא גם הן מרובות ילדים עם משאב כלכלי מאוד מאוד מצומצם.

<קריאה: אם הן בכלל נשארות איתה בקשר.

<חני שטיין: נכון מאוד.

<חני שטיין: בדרך כלל זה קורה בהתחלה ואחר כך לפעמים יש איזשהו חיבור ברוב המקרים.

<חני שטיין: אבל מה שקורה זה סוג של חוויה של ממש dead end.

<חני שטיין: לאן שהיא לא תביט, בבית הספר זה dead end.

<חני שטיין: לא מזמן ניגשה אליי אישה שקיבלה מכתב ממנהל בית הספר שהם רוצים שהילד לא ימשיך בשנה הבאה מכוון שהיא מגיעה לקחת אותו, בימים שלה, היא מגיעה במכונית שזה דבר שהוא לא מקובל בחברה החרדית שאישה נוהגת, והם קיבלו תלונות - - -

עאידה תומא סלימאן: באמת?

<חני שטיין: כן.

<חני שטיין: אז צריך לקחת בחשבון שהדלתות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול.

עאידה תומא סלימאן: את כעובדת סוציאלית שעובדת בתוך החברה שלך, איזה כלים יש לך ביד להציע לנשים האלה?

<חני שטיין: כלים אופרטיביים או כלים רגשיים?

עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו יכולים להמשיך ולספר למה המצוקה שלהן קשה.

עאידה תומא סלימאן: מה יש לך להציע להן.

<חני שטיין: אני תיכף אצרף לדיון את עמיתתי שהיא תספר יותר בכיוון האופרטיבי.

<חני שטיין: אני כעו"ס לסדרי דין, הנשים שמגיעות אליי וגם במיעוט במיעוט במיעוט גם הגברים שסובלים באמת מכל מה שתיארתי, אני יכולה לעתים להאבק איתן ועבורן.

<חני שטיין: זה עד גבול מסוים משום שאז גם אני אספוג.

<חני שטיין: אני הייתי במשך תקופה דיי ארוכה על תנאי במקום העבודה שלי משום שישבתי מול רבנים ש- - -

עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול, איך יכול להיות שעובדת סוציאלית תחת החסות של משרד העבודה והרווחה שתהיה על תנאי על עצם מילוי תפקידה?

<חני שטיין: מילוי תפקידה זו הגדרה לא אופרטיבית, זו הגדרה מאוד עמומה.

<חני שטיין: את תגדירי מילוי תפקידה בצורה מסוימת והם יגדירו מילוי תפקידה בצורה מסוימת.

עאידה תומא סלימאן: לא אכפת לי, מה המשרד מגדיר?

<חני שטיין: זה משהו מאוד חמקמק שלא ניתן יהיה להגדיר אותו אז הם יגידו שפשוט לא באתי - - - טוב לא ניכנס לזה, אני לא הסיפור.

<חני שטיין: הסיפור הוא הנשים שנאבקות על זה ברמה היום יומית ולפני שאני אעביר את המיקרופון אליה אני רק אסיים ואומר ש- - -

עאידה תומא סלימאן: לפני שאת מעבירה בדרך כלל אני נותנת זכות דיבור פה.

<חני שטיין: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: מילוי תפקידי אני יודעת לעשות טוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: זו לא הגדרה עמומה במקרה הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי באמת רוצה לשמוע מה מוצע לנשים הללו מבחינת העבודה הסוציאלית, מבחינת המשרד.

עאידה תומא סלימאן: כי שמענו מה ברמה הארצית המשרד חושב שהוא נותן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע - - - לא, כי אם לעזור לנשים במקרה הזה מעמיד את העובדת הסוציאלית בסימן שאלה, אז כן המשרד חושב שהוא נותן את כל השירותים האלה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי, רק את השם לפרוטוקול.

<נרדית שרעבי: שמי נרדית, אני מלוות עוצמה, אני לא עובדת סוציאלית.

<נרדית שרעבי: בתפקידי - - -

עאידה תומא סלימאן: את מלווה?

<נרדית שרעבי: מלווה, כן, בתכנית עוצמה.

<נרדית שרעבי: אני רוצה לחזק את מה שחני אמרה, היא הגדירה.

<נרדית שרעבי: אולי יש דברים שאני גם כאם חד הורית, אמא לששה ילדים, נתקלת בחיי היום יום.

<נרדית שרעבי: חוץ מהקושי הכלכלי גם המזונות שנקבעים לחברה החרדית, משום מה, אולי זה בהתאם להוצאות שלהם, גובה המזונות מאוד נמוך.

<נרדית שרעבי: לששה ילדים אולי 6000 ₪.

<נרדית שרעבי: וואו, איך הגעת לזה, 6000 ₪, ששה ילדים - - -

עאידה תומא סלימאן: שנקבעים על ידי מי את מתכוונת?

<קריאה: בתי המשפט.

מירב בן ארי: פוסק הבית משפט 6000?

<נרדית שרעבי: 6000 ₪ לששה ילדים.

מירב בן ארי: ואז את הולכת לפרסום מזונות ביטוח לאומי?

<נרדית שרעבי: בסדר, אז שם אני מקבלת את הגובה שביטוח לאומי נותן, אבל גם גובה הילדים לילד במגזר החרדי וילד ממגזר אחר לא דומה בכלל, נמוך מאוד.

<נרדית שרעבי: חוץ מזה שהעול של הילדים גם שהם עוברים את גיל 18 והם ממשיכים ללמוד בישיבה, בישיבות גדולות ובסמינרים שזה לימודים יותר אקדמאים, כל העול נופל עליי, אני משלמת לכל ילד לפחות 1000 ₪ לימודים אז זה אבסורדי ולא מתחיל בכלל, אז המצוקה הכלכלית קשה מאוד.

<נרדית שרעבי: מה שאצלנו במשרד, מה שאנחנו מנסות לתת לנשים החד הוריות זה דבר ראשון, לאסוף אותן כקבוצה זה מאוד מאוד קשה.

<נרדית שרעבי: הן פשוט חוששות בטלפון להגיע.

<נרדית שרעבי: אני אומרת לה תבואי, מה, הם בסדר, כולם שם בסדר?

<נרדית שרעבי: אז לאסוף אותן זה קשה מאוד מאוד.

<נרדית שרעבי: הסטיגמה של אלה שעומדים בראש ולאו דווקא מהלשכה אלא בראש העיר אז הם מסתכלים עלינו כמשהו, כאילו כחתירה מתחת, לעשות פה איזה קנוניה או משהו לא ברור אז זה גם עושה לנו קושי.

<נרדית שרעבי: המגמה שלנו - - -

<קריאה: מה הקנוניה?

<נרדית שרעבי: אולי אנחנו נותנים לגיטימציה לגירושין.

מירב בן ארי: את חייבת לשמוע.

מירב בן ארי: התקשר אליי כתב מערוץ 7 לפני שבועיים והוא אמר לי – אני עסקתי הרבה בחד הוריות אחרי זה אני אדבר – אבל הוא אמר לי, יש נשים שהן רוצות להיות חד הוריות, אתן מחזקות אותן בכנסת, ולכן הן מעדיפות להיות חד הוריות מאשר להיות בזוגיות.

מירב בן ארי: אז הוא, אחרי שיצאתי עליו, זה לא היה מתאים בכלל - - - טוב שלא שמעת אותי כחברת כנסת מדבר.

מירב בן ארי: זה כל כך היה הזוי בעיני.

מירב בן ארי: הרי אין אישה באמת או ילד או ילדה שלא היו רוצים את התא המשפחתי התקין, הבאמת - - -

עאידה תומא סלימאן: מה זה תקין?

מירב בן ארי: שמרני, את אומרת לי, אני בכלל פה פרצתי גבולות לרווקות.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, בגלל זה התפלאתי.

מירב בן ארי: לא, אבל אנחנו מדינה מאוד מסורתית, אנחנו מכירות את זה טוב מאוד גם מאיפה שאנחנו באות.

מירב בן ארי: אבל בסוף, הילד או הילדה או האמא, אף אחת לא רוצה להשאר בסוף לבד עם ששה ילדים, לבד.

מירב בן ארי: ולבוא ולשמוע דבר כזה מכתב שהוא באמת מאמין בזה, שנשים מעדיפות להיות חד הוריות רק בשביל העובדה שהיא תקבל כסף מהמדינה.

מירב בן ארי: את מה?

מירב בן ארי: את ה-1100 ₪ סיוע בשכר דירה, את ה-6000 שאת אמרת כי ישר קפצתי כי אמרתי איזה 6000.

מירב בן ארי: אם היא מגיעה ל-3400 במסלול ביטוח לאומי היא אומרת תודה 10 פעמים ושיוצאת למעסיק היא אומרת תן לי עד התקרה כדי שלא יפגעו לי, נכון, את הקיזוז המטופש הזה שאנחנו גם צריכים לטפל בו.

מירב בן ארי: את שומעת דברים והוא באמת - - -

עאידה תומא סלימאן: למה לא עשיתם את זה עד עכשיו בקואליצה, למה לא טיפלתם בזה?

מירב בן ארי: עכשיו, אל תדאגי, אנחנו עכשיו שיש לנו עודף גבייה של 3.1 מיליארד, לדעתי זה המס הראשון שצריך להתבטל אבל זה נדבר אחרי זה.

מירב בן ארי: אבל למה סיפרתי את זה, כי איך כתב באמת מאמין בזה?

מירב בן ארי: אמרתי לו, תגיד אתה שומע את עצמך, אתה שומע מה שאתה אומר לי?

מירב בן ארי: שאנחנו מחזקות את החד הוריות, נותנות להן גב, ולכן נשים ירצו להיות חד הורית ולא יהיו בזוגיות.

מירב בן ארי: זה פשוט צורם בעיני גם לשמוע בנאדם שמאמין בזה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, אני לא התאוששתי מזה, עזבי ששטפתי אותו שעה, נראה לי מצטער שהתקשר אליי.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה לא מקרה יחיד וזה לא מקרה נדיר.

עאידה תומא סלימאן: זה השיח שמשתלט, זאת הראקציה שאנחנו עומדות בפניה.

עאידה תומא סלימאן: במקום שהמדינה תקח אחריות על המצב של הקבוצות המוחלשות היא נכנעת לעוד ועוד שיח כזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מחזקות את הנשים האלה בחד הוריות שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים לתחזק את החיים שלהן כך שיוכלו לתפקד כמשפחה - - -

<קריאה: ולילדים, לילדים יהיה להם אופק לא פחות ממשפחה של אבא אמא וילדים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבמקום, השימוש במונחים הוא מאוד חשוב, אנחנו לא מנסים לחזק את הנשים שיבחרו להיות חד הוריות, אלא יש מישהו או קבוצות שמנסות לגרוע מאפשרויות החיים של המשפחות האלה של הילדים האלה ועל זה צריך לדבר, על אלה שמנסים לקצץ עוד ועוד ועוד ולפגוע בילדים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עלינו שמנסים לשמר מצב מסוים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי, חוץ מ- - - קבוצות אתן לא יכולות להשיג, אבל בואי ישר, מה אתן מציעות להן.

<נרדית שרעבי: הדבר הכי חשוב זה באמת להרים את קרנם, לתת להם הרגשה שהן אחת מכולן.

<נרדית שרעבי: דווקא בקבוצות תמיכה ואם יש לנו סדנאות למיניהן אנחנו דואגות כן לשלב אותן בכל הסדנאות.

<נרדית שרעבי: הן יכולות לבחור לאיזה סדנא הן רוצות ללכת.

<נרדית שרעבי: לאו דווקא לקבוצה של החד הוריות - - -

מירב בן ארי: נושמים לרווחה זה גם לחד הוריות?

<נרדית שרעבי: כן, הכל ביחד כן.

<קריאה: זה גם לחד הוריות.

מירב בן ארי: גם חד הוריות נכנסות בפנים?

<קריאה: כן.

<לינדה דגן: חד הוריות נכנסות לכל תכנית שיש ברווחה.

<לינדה דגן: גם ברמה הארצית וגם ברמה המקומית.

<לינדה דגן: כל מענה שעומד לרשות האוכלוסייה הרחבה עומדת גם לרשות האישה החד הורית ואנחנו יודעים באחוזים יותר גבוהים כי יש להן זכות לזה.

עאידה תומא סלימאן: אז בעצם זה מה שאתן עושות שאתן מנסות - - -

<נרדית שרעבי: כן.

<נרדית שרעבי: יש מענה והן בוחרות לאיפה ללכת, בהחלט.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: תרצי להתייחס חברת הכנסת?

מירב בן ארי: אני רוצה רגע רק לומר כמה דברים כי באמת הנושא של החד הוריות הוא מאוד קרוב ללבי ולעשייה שלי.

מירב בן ארי: את צודקת על הקיזוז.

מירב בן ארי: היא דיברה שם 2003 - 2003 זאת שנת הגזירות הקשה ביותר שהייתה לחד הוריות ושם נפל עלינו החוק המיותר הזה של הקיזוז מזונות ילדים ושל היציאה לעבודה.

מירב בן ארי: ב-1.1 זה שונה מ-60% ל-25%ֵ.

מירב בן ארי: לא מספיק בעיני.

מירב בן ארי: היא אמרה את זה ובצדק, אני כל הזמן ובכל מקום שאני הולכת, אפילו מוצאי שבת אני יכולה להגיד לך שדיברתי עם שר האוצר ואנחנו עובדים על תכנית שבאמת המטרה היא לפחות עד שכר מינימום להפסיק את הקיזוז של מזונות הילדים.

מירב בן ארי: אין בזה שום היגיון.

מירב בן ארי: הרי מה מלינים הרבה פעמים בביטוח לאומי זה שיש עוד קצבאות שמקזזים נכון?

מירב בן ארי: מקזזים לנכים שיוצאים לעבודה, מקזזים לכל אוכלוסייה מוחלשת.

מירב בן ארי: עזבו שזו טעות בעיני לקזז לאוכלוסייה מוחלשת, אבל במקרה של מזונות הילדים, בעולם מתוקן היא הייתה מקבלת את מהאבא.

מירב בן ארי: וזה מזונות ילדים.

מירב בן ארי: ההתייחסות לזה כקצבה היא התייחסות שהיא לא נכונה כי בסוף אם היה אבא ואמא וכמו ב-80% מהמשפחות הוא היה משלם מזונות והכל בסדר או משמורת משותפת.

מירב בן ארי: פה אין את זה ומקזזים על זה, את צודקת.

מירב בן ארי: אני יכולה להבטיח לך שאני לא נחה עד שהסיפור הזה יסתיים.

מירב בן ארי: אני רוצה גם לומר עוד משהו שתדעו שיש את העניין של תקנות שאמורות להגיע, אני מאוד מקווה שנספיק שבוע הבא, לגבי לימודים אקדמיים של חד הוריות שהיה צריך מהן מבחן תעסוקה, שזה ירד.

מירב בן ארי: שתביני, שהמדינה כבר אומרת לה תלכי ללימודים אז היא מחייבת אותה גם במבחן תעסוקה.

מירב בן ארי: גם חד הורית, גם לימודים לתואר ראשון שזה כולנו יודעים מה זה לימודי תואר ראשון וגם מחייבים אותה במבחן תעסוקה פעמיים בשבוע.

מירב בן ארי: אז זה משהו שאנחנו כבר נוריד את זה.

עאידה תומא סלימאן: שם יפה מבחן תעסוקה.

מירב בן ארי: כן, מטופש.

מירב בן ארי: ועוד משהו זה את הסיפור הזה עם ידידות טורונטו על העניין של המעונות.

מירב בן ארי: שברגע שהיא, עוד פעם, כל פעם עוולה חדשה, שברגע שהיא מכניסה את הילדים למעון היא חייבת להראות תלושים.

מירב בן ארי: אבל אם עכשיו בראשון בספטמבר היא נכנסת לעבודה חדשה - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו על זה פה.

מירב בן ארי: כן, אז זה שתדעו שגם זה אנחנו - - - וגם כל זה שידידות טורונטו - - -

עאידה תומא סלימאן: מה, אתם מה?

מירב בן ארי: זה אנחנו מכניסים את זה בתקנות.

מירב בן ארי: לא יחייבו אותה להביא תלושים לפני כן.

מירב בן ארי: היא תוכל להתחיל את העבודה ובמקביל להכניס את הילד למעון ולבוא לבקש את זה.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים כממשלה להכנס לתפקיד הזה שעד עכשיו היה אצל טורונטו, ובצדק, אבל יהדות טורונטו הם עשו עבודה - - -

<קריאה: המדינה לא הרימה את זה.

מירב בן ארי: נכון, נכון.

מירב בן ארי: תאמיני לי אני באה מעמותה.

מירב בן ארי: כל מקום שיש ואקום, לצערי, מייד בישראל נכנסת עמותה.

<קריאה: עמותות שנותנות עבודה ל- - -

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: ובמקום 400 דרך אגב, צריכות לתת ל-3000-4000.

מירב בן ארי: רק משהו אחד שאני רוצה להגיד.

מירב בן ארי: יש כאן חברות כנסת מכל הקואליציה, אופוזיציה, שמחזקות את החד הוריות.

מירב בן ארי: הן מחזקות את החד הוריות כי בסופו של דבר אם אישה הגיעה למצב הזה אין לנו ספק שהיא חלק מאוכלוסייה מוחלשת.

מירב בן ארי: לבוא כל פעם, אתם יודעים, אני גם היה לי את החוק של המענק לימודים, ישר נפלו עליי, מה, ואם היא מקבלת 8000 ₪, למה היא צריכה לקבל?

מירב בן ארי: אמרתי דבר מאוד פשוט: בסוף האם חד הורית גם אם היא מקבלת מזונות, גם אם הכל בסדר, בסוף היא עם הילדים, ארבעה, חמשה, שניים, בבית מתמודדת איתם יום יום.

מירב בן ארי: ולא כל פעם שצריך משהו, רגע הוא יקנה, הוא יביא.

מירב בן ארי: ואני רוצה לומר לכם שזה לא קל.

מירב בן ארי: ובחצי שנה, בטח עאידה גם תגיד לכם, זה לא קל.

מירב בן ארי: יש כאן מן, היום סיפרתי לכם על הכתב הזה, מן משהו ואני לא זוכרת את זה בשנה הראשונה שלנו, מן יצירה של אתן הלובי של החד הוריות.

מירב בן ארי: עכשיו אנחנו לא לובי של תעשיינים.

מירב בן ארי: אנחנו לובי של אוכלוסייה מוחלשת שהגיעה למצב הזה הרבה פעמים.

מירב בן ארי: היא הייתה מעדיפה, כנראה - - -

עאידה תומא סלימאן: מה שצריך להגיד שיש לובי של המנסים להשתמט מאחריות שלהם כלפי המשפחות.

עאידה תומא סלימאן: יש לזה לובי חזק.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: ואני עכשיו פה בדיוק הראיתי לה הצעת חוק שגובלת בהזיה, זה כבר לא נעים לי לומר בפה שלי.

מירב בן ארי: אבל אני חייבת לומר לכם שאנחנו נמשיך.

מירב בן ארי: וזה לא קל.

מירב בן ארי: כי מה שעוברים ועוברות פה חברות הכנסת שמגיעות על החד הוריות, וזה קואליציה-אופוזיציה, לא היה כאן אף פעם במדינה.

מירב בן ארי: ומשהו בשיח חייב להשתנות, חייב להשתנות.

מירב בן ארי: אני חייבת לספר סיפור אחד קטן, שאתמול צייצתי בטוויטר אצלי שעכשיו אחרי, עזבי את מובילאיי, הכסף שיגיע זה one time, אבל ההורדת מיסים שמכניסה 3.1 מיליארד זה משהו שכל שנה יכול.

מירב בן ארי: אז כתבתי, צייצתי בטוויטר שאחד המיסים הראשונים שצריכים, לדעתי, אם אתה הולך, אמרתי גם לכחלון שהוא הולך להוריד מיסים דבר ראשון לדעתי עד שכר מינימום צריך להפסיק עם הקיזוז של החד הוריות.

מירב בן ארי: אז מישהו כותב לי, את עושה את החוק הזה כי את הולכת להיות חד הורית.

מירב בן ארי: עזבו שאני הולכת להיות בהורות משותפת, לא משנה.

מירב בן ארי: אבל שלושה אנשים כותבים לי על זה.

מירב בן ארי: עזבו שזה גם לא נכון, אבל מאיפה זה מגיע?

<קריאה: מהשיימינג שזה באופנה.

מירב בן ארי: את מבינה?

מירב בן ארי: אז זה כל כך הכעיס אותי.

מירב בן ארי: עזבי שאני גם בהורות משותפת, לא משנה, אבל אני באה מבית של משפחה חד הורית ואין עוול יותר גדול מזה שאישה הולכת לעבוד ומורידים לה את מזונות ילדיה.

מירב בן ארי: אז הם כותבים לי, לא, את עושה את החוק הזה כי את דואגת לעצמך.

מירב בן ארי: שתדעי לך שהמצב לא קל אבל אנחנו כל הזמן שם בשבילכם זה מאוד מאוד חשוב לנו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחברת הכנסת מירב, זה לא רק ניסיון להתנגח בך, אני חושבת שעדיין אנחנו יצאנו בזול.

עאידה תומא סלימאן: ככל שהם יחזקו את המערכה שלהם של השתמטות ושל בריחה מאחריות אנחנו נראה את זה יותר ויותר חזק וכנראה גם יתחילו בשיימינג יותר חזק בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, כל הזמן אמרתי את עמדתי בנושא הזה, כשבאים לדבר כאילו המצב הוא שוויוני ואנחנו באות לחזק צד על הצד השני.

עאידה תומא סלימאן: לא, המצב הוא לא שוויוני.

עאידה תומא סלימאן: הנשים עדיין משתכרות פחות מגברים.

עאידה תומא סלימאן: ובאוכלוסייה הערבית עדיין רק 30% נשים הן עובדות ורובן עובדות בהשתכרות מאוד נמוכה.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו לא נדבר על השוויון רק בצד אחד שהוא תוצר סופי.

עאידה תומא סלימאן: בואו נדבר על היסודות, נבנה יסודות של שוויון ואז נגיע למצב כזה שהנשים כשיהיו גם כן אמהות חד הוריות לא יהיו מוחלשות ולא יסבלו בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו ישבתי והקשבתי, לפעמים רק להתעמת עם הסטיגמות האלה זה גוזל כל כך הרבה כוחות וזה מעיד על אי שוויון כל כך עמוק ומובנה ומושתת בתוך החברה שאי אפשר לבוא עכשיו ולתת לנו הרצאות על הסיבות שאנחנו נאבקות למען הדברים האלה.

<ראדה גחלב: שתי דקות אני אגיד מה אני רואה בבתי חולים.

<ראדה גחלב: אני עובדת סוציאלית בבית חולים וולפסון.

<ראדה גחלב: אני שומעת הרבה פעמים שנשים מעדיפות לחיות באלימות ולא לפרק את כל ה- - - ולהתגרש בגלל כל הבעיה שאתם מציגים.

עאידה תומא סלימאן: הבעיות הכלכליות.

<ראדה גחלב: כן.

<ראדה גחלב: זה נושא מאוד ככה - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם הנושא של פסקי דין בעניין מזונות ששונים ממקום למקום ומחברה לחברה אפילו באותם בתי דין.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ראינו את זה גם בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: למשל מה פוסקים מזונות בנגב זה מאוד שונה באותו בית משפט מאשר בצפון וזה מחריד לחשוב על זה.

מירב בן ארי: כמו שהיא אמרה גם על החרדים שהם מקבלים פחות.

עאידה תומא סלימאן: כאילו יש ילד ששווה פחות מילד אחר.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שקיימנו את הדיון הזה אנחנו שוב העלינו נקודות שהן מאוד חשובות.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך חברת הכנסת מירב בן ארי על העדכונים שמסרת.

עאידה תומא סלימאן: זה נושאים שהעלינו בעבר, התכתבנו גם עם משרד האוצר ועם משרד הרווחה ועם הביטוח הלאומי בנושאים האלה, אנחנו נדאג גם לקבל עדכון והבטחות יותר ברורות איך זה מתקדם גם בנושא של לנסות לעשות את הקיזוז או המיסוי רק מעל שכר מינימום.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר בנושא של התכנית של משרד הכלכלה להורים יחידים, שהייתה של משרד הכלכלה והיום היא שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל אבקש לקבל את המידע שביקשתי תוך כדי הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם אנחנו נפנה בבקשה להקמת צוות עבודה שנדע באופן רשמי שיש צוות עבודה שיפעל למען דיון יותר רציני בנושא של החסמים והקריטריונים שהופכים לחסמים רציניים בפני אנשים ונבקש להתעדכן עם לו"ז מתי אתם תשנו או תתנו המלצות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני גם ארצה לקבל מכם בנוסף למידע הקודם לקבל מידע, כפי שאמרתי- - -

<לינדה דגן: על התכנית תעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: על התכנית תעסוקה, גודל התקציב המוקצה לתקציב ואיך זה - - - ואני גם ארצה שנקבל מהביטוח הלאומי את המידע שביקשתי תוך כדי בעניין גמלה מובטחת לאם חד הורית.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם, תודה לאיגוד העובדים הסוציאליים שיהיה לכולם יום יפה, ואני נועלת את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.