ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 220, 2017-07-04 12:00

אברהם נגוסה: שלום לכל המשתתפים בישיבה.

אברהם נגוסה: אנחנו דנים היום בהמשך לדיון שקיימנו בעבר.

אברהם נגוסה: זה דיון המשך בנושא: חלופה ל"מבחן יע"ל" לקביעת רמת השליטה בשפה העברית של עולים המבקשים להתקבל לאוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: הובא לידיעתי כי הסטודנטים העולים מתקשים לעמוד ברף הדרוש של בחינת יע"ל גם בשל סד הזמנים.

אברהם נגוסה: לעולים חדשים במיוחד לא נראה לי שההגבלה בזמן להשיב מהווה מרכיב הכרחי בבחינת הידע בשפה העברית.

אברהם נגוסה: אני לא מתכוון להתערב בחופש האקדמי של המוסד להשכלה גבוהה.

אברהם נגוסה: אני רק מבקש לבחון את הידע בשפה העברית שהיא אמנם קשה לעולים, אך אני מבין את הצורך בהכרת השפה כדי לעמוד בדרישות האקדמיות.

אברהם נגוסה: אני מאוד אעריך ואני מניח שכך גם יתר חברי חברי ועדת העלייה והקליטה ונציגי ארגוני העולים אם הוועדות הרלוונטיות העוסקות בקביעת מדיניות הקבלה של כל אחת מהאוניברסיטאות תדאגנה לתת לכך את הדעת שניתן לבחון את הידע בשפה העברית של הצעירים העולים תוך הצעת זמן רב יותר כדי לסיים את המבחן.

אברהם נגוסה: זאת כדי שמגבלת הזמן בבחינת יע"ל לא תהווה מחסום לקבלת עולים חדשים ללימודים באוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: כמו כן, אבקש מהוועדות לקחת בחשבון סיום בהצלחה של אולפן עברית בסוף רמה ג' כתחליף לבחינת יע"ל, שכן מדובר בבחינה מוכרת של משרד החינוך.

אברהם נגוסה: משרד החינוך מכיר, והבקשה שאנחנו מפנים לאוניברסיטאות, לוועדות הקובעות בנושא, גם להכיר באולפן עברית בסוף רמה ג'.

אברהם נגוסה: מצטרפת אלנו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: חברת הוועדה.

אברהם נגוסה: אנחנו נפנה לשמוע, קודם כל, את מינהל הסטודנטים ממשרד הקליטה, אייל ניצני, בבקשה.

אברהם נגוסה: בוא תכניס אותנו, האם יש שינוי, האם יש התקדמות מאז שקיימנו את הדיון?

אברהם נגוסה: איך אתם מתקדמים ביחס לשילובם של העולים החדשים באוניברסיטאות השונות.

<אייל ניצני: בשמחה רבה.

<אייל ניצני: תודה רבה על ההזדמנות.

<אייל ניצני: אני שמח להיות כאן ולדבר על הנושא.

<אייל ניצני: ראשית כל, בתור משרד העלייה והקליטה, תפקידנו וכמובן עמדתנו, הם שצריך לעשות את המקסימום לקליטה מיטבית, לעידוד עלייה ולקליטה מיטבית של העולים.

<אייל ניצני: זו אקסיומה, זו כמעט הגדרה מתוך עצמה.

<אייל ניצני: זה תפקידנו.

<אייל ניצני: יחד עם זה, אנחנו מבקשים או מצטרפים לעמדה שמבקשת לשקול התאמות ולתת מענה לקבלת עולים שמתקשים בספי העלייה.

<אייל ניצני: אני אגיד במאמר מוסגר שאת רוב המקרים שמגיעים אלינו אנחנו פותרים נקודתית מול ועדות הקבלה.

<אייל ניצני: אנחנו יודעים לעשות את זה.

<אייל ניצני: אבל אחד הדברים שחסרים בראייה הכוללת זה נתונים על כמה סטודנטים אנחנו מדברים.

<אייל ניצני: קודם כל, על כמה סטודנטים שלא עומדים בסף הקבלה וגם כמה סטודנטים שנדחים בגלל בחינת יע"ל.

<אייל ניצני: אני יכול להגיד שהמוסדות האקדמיים קיבלו את בקשתנו.

<אייל ניצני: חלקם התחילו לבחון את החלופות למבחן יע"ל.

<אייל ניצני: אין לנו עדיין פריצת דרך לעדכן כרגע את הוועדה, אבל עשינו מספר צעדים נוספים בכיוון הזה.

<אייל ניצני: צריך להגיד שלפחות מאחת האוניברסיטאות קיבלנו נתון שמעל 75% עוברים את מבחן יע"ל, כך שאנחנו לא מדברים על היקפים מאוד גדולים ולא מוצאים לנכון כרגע לקבל איזושהי חלופה.

<אייל ניצני: אבל אנחנו נמצאים בתהליך מול המוסד הזה כמו גם מול מוסדות אחרים.

<אייל ניצני: אין לנו עדיין מענה כולל.

<אייל ניצני: אנחנו ממתינים, כאמור, לעמדה המקצועית אקדמית שלנם.

<אייל ניצני: גם אנחנו לא יודעים ולא יכולים להתערב בחופש האקדמי של המוסדות.

<אייל ניצני: אבל אנחנו עושים ונעשה הכול כדי ללוות וכדי לתת לצעירים שבוחרים להקים פה את העתיד שלהם וללמוד כאן את לימודיהם האקדמיים, להביא אותם לנקודת פתיחה גבוהה ככל האפשר בכניסה לאקדמיה וגם במהלך הלימודים האקדמיים.

<אייל ניצני: אני מזכיר, אנחנו ממנים גם את שכר הלימוד, מעטפת אקדמית, מעטפת חברתית ובנוסף לימודים משלימים למימון לימודי הפטור, גם בשפה האנגלית וגם בשפה העברית, ואת זה עשינו במהלך הזמן מאז שהוועדה נפגשה.

<אייל ניצני: כלומר, היום מדובר על עד 3,400 שקל שסטודנט עולה יכול לנצל גם ללימודי העברית לפטור וגם ללימודי האנגלית לפטור.

<אייל ניצני: זה נכון שמדובר בסטודנט שהתקבל.

<אייל ניצני: גם אם הוא התקבל על תנאי, יש סכום כסף, אני מקווה גם שהוא יגדל.

<אייל ניצני: סכום הכסף הזה מיועד בדיוק לחיזוק השפה העברית.

<אייל ניצני: מעבר לזה, חשוב להגיד, בדקנו עם משרד החינוך את הנושא של הכנה למבחן יע"ל ואנחנו עובדים עם המורים של משרד החינוך גם באולפנים, גם בתכניות ההכנה האקדמיות שלנו.

<אייל ניצני: העמדה המקצועית שלנו ושל משרד החינוך היא שבעצם תכניות ההכנה שלנו כרגע הן לא תכניות הכנה למבחן יע"ל והמורים של משרד החינוך הם לא מורים שמכינים למבחן יע"ל.

<אייל ניצני: המורים מביאים את הסטודנטים, את הסטודנט שעובד ומשקיע, מקדמים אותם בשתי רמות עד לרמה ד' – חלקם אפילו לרמה ה' – אבל אנחנו לא עוסקים במסגרת התכניות האקדמיות בהכנה למבחן יע"ל.

<אייל ניצני: התק"ע, שהיא המענה שלנו היום לעולים, לא מכינה למבחן.

<אייל ניצני: יצרנו הסכם עם המרכז הארצי לבחינות והערכה – מאל"ו – ואנחנו מתכוונים לתת למשתתפי התק"ע כרגע, ובהמשך יכול להיות גם לעולים חדשים, מימון לבחינה עצמה.

<אייל ניצני: כלומר, לסייע במימון של הבחינה.

<אייל ניצני: מדובר בלפחות 250-240 שקל לבחינה.

<אייל ניצני: 240 זה למסגרת הקבוצתית.

<אייל ניצני: כרגע אנחנו הולכים על מסגרת קבוצתית בתוך התק"ע.

<אייל ניצני: אבל כאמור, אנחנו מביאים אותם לרמה הגבוהה ביותר האפשרית בעברית, אבל לא בהכרח בהכנה למבחן יע"ל.

<אייל ניצני: זו עמדה משותפת עם משרד החינוך, אני לא יודע אם הם נמצאים כאן, הם יוכלו להגיב אחר כך.

<אייל ניצני: למרות שלא שאלת, כבוד היושב-ראש, אבל זה מופיע בסיכום הפגישה הקודמת, אנחנו בוחנים עדיין ועשינו מספר צעדים לבחינת פתיחה של תק"ע – תכנית קדם אקדמית – גם בחיפה.

<אייל ניצני: יש לנו מוסדות אקדמיים שמעוניינים בכך, אבל לא זיהינו עדיין את הביקוש הדרוש בשביל שתיפתח תק"ע.

<אייל ניצני: אני רוצה שיופיע בפרוטוקול שאנחנו צריכים לפחות 60 משתתפים ואני אומר בלב כבד שגם בתל אביב שבה אנחנו מפעילים תק"ע, עדיין עם כל הביקוש, אין לנו 60 משתתפים.

אברהם נגוסה: למיטב זכרוני דיברנו באוזו זמן שארגוני העולים יכולים לסייע לכם ולכן צריך שיתוף פעולה.

<אייל ניצני: אנחנו עובדים איתם תמיד, בעידוד העלייה בוודאי.

אברהם נגוסה: אז ארגוני העולים לא ספקו את מספר הסטודנטים?

<אייל ניצני: זה לא תלוי רק בהם.

<אייל ניצני: יש פה גם את "מסע" וגם את "אופק ישראלי" ששותפים במאמץ הזה.

<אייל ניצני: אנחנו מדברים על עליית צעירים לתכניות אקדמיות, ויש לנו לצערי פחות מ-60.

<אייל ניצני: אנחנו מדברים כרגע על שני מחזורים בשנה שפותחים בתל אביב.

<אייל ניצני: לכן אני צריך לראות גם איך אני, קודם כל, מעמיד על הרגלים את תל אביב – מרכז הביקוש – ירושלים ואשקלון, אגב, בסדר גמור.

אברהם נגוסה: תכף נשמע גם מנציגי הארגונים בעניין הזה.

אברהם נגוסה: שכחתי להזכיר, היום זה יום חשוב מאוד שקיבלנו עולים.

אברהם נגוסה: גם אני וגם חברת הכנסת קסניה סבטלובה, גם מנהלת ועדת העלייה והקליטה, היינו בבוקר בנתב"ג וקיבלנו 201 עולים מארצות הברית וקנדה.

אברהם נגוסה: גם בערב יגיעו כ-60 עולים מאתיופיה.

אברהם נגוסה: בשבוע הבא, אני יודע, שגם יגיעו מצרפת.

אברהם נגוסה: אנחנו באמת קיבוץ גלויות וברוך השם אנחנו מתקדמים, עולים מגיעים.

אברהם נגוסה: זו הסיבה שאנחנו מקיימים דיון על איך אנחנו מקבלים אותם, איך אנחנו עוזרים להם, איך אנחנו משלבים אותם, איך אנחנו נותנים להם את ההזדמנות.

אברהם נגוסה: זה חשוב לנו כי כולנו היינו עולים חדשים, קיבלנו הזדמנות, ועכשיו תורנו לדאוג לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו פונים לראשי האוניברסיטאות ואליכם ללא שום כפייה: זו משימה לאומית לקלוט ולשלב את העולים ולתת הזדמנות לעולים.

אברהם נגוסה: את השפה העברית לומדים כל החיים.

אברהם נגוסה: בואו לתת דריסת רגל באוניברסיטאות ולתמוך בהם וכך להתקדם, ולא יהיה מחסום בהתחלה ואז ילכו לאיבוד.

אברהם נגוסה: זה רוח הדיון שלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע עכשיו, אלא אם חברתי רוצה.

קסניה סבטלובה: נשמע, נשמע.

אברהם נגוסה: נשמע מהמועצה להשכלה גבוהה את שרי.

אברהם נגוסה: בבקשה, שרי אנגלנדר.

<שרי אנגלנדר: המועצה להשכלה גבוהה לא מתערבת במבחני יע"ל כי זה במסגרת החופש האקדמי של המוסדות.

<שרי אנגלנדר: אנחנו רואים חשיבות בקיום תהליך של מבחן או סינון של תלמידים שבאמת יכולים להשתלב וללמוד במסגרת שמלמדת עברית את התכנים.

<שרי אנגלנדר: צריכה להיות להם יכולת בסיסית.

<שרי אנגלנדר: אנחנו לא מתערבים במבחן ואיך נראה המבחן ואנחנו לא מתערבים בסף הקבלה, אבל אנחנו חושבים שצריך להיות משהו שמגדיר איך הם באמת מתמודדים עם זה.

<שרי אנגלנדר: ועדות מל"גיות שבודקות תכניות לימודים חדשות שמות על זה דגש וגם דגש מצד המוסדות איך הם מלמדים ומכינים תלמידים שהם לא דוברי שפה עברית כדי שבאמת ישתלבו בלימודים ואנחנו מעודדים את זה.

אברהם נגוסה: אני אמרתי בהתחלה שגם הכנסת לא מתערבת, אבל אני חושב שזה אכפת לכולנו, אם צריך עזרה – לעזור לאוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: אני חושב שאתם כמועצה להשכלה גבוהה לא יכולים להגיד שאתם לא מתערבים אלא יושבים בצד.

אברהם נגוסה: אני חושב שאתם יכולים לבוא עם גישה לאוניברסיטאות ולעודד אותם: מה אתם צריכים?

אברהם נגוסה: אנחנו מוכנים לתת תמיכה לסטודנטים האלו באוניברסיטה, בזמן הלימודים.

אברהם נגוסה: במסגרת תכנית החומש שלנו אנחנו יכולים לבוא עם הנגשה.

אברהם נגוסה: האם יש גישה כזאת?

אברהם נגוסה: האם יש תכנית כזאת למועצה להשכלה גבוהה?

<שרי אנגלנדר: בתהליך הבדיקה באגף האקדמי אנחנו שמים על זה דגש.

<שרי אנגלנדר: מבחינה תקציבית, אין לי את המידע הזה.

<שרי אנגלנדר: אני צריכה להעביר הלאה את המסר הזה לאגף תקציבים.

מאוד להגיד: נתקדם.

מאוד להגיד: דבורה, בבקשה.

מאוד להגיד: ועד ראשי האוניברסיטאות.

<דבורה מרגוליס: שלום.

<דבורה מרגוליס: תודה רבה על הדיון החשוב, דיון המשך.

<דבורה מרגוליס: הפורום הבין אוניברסיטאי למדיניות קבלה קיבל, כמובן, וגם היה מודע לדיון הקודם וגם מודע לדיון הזה.

<דבורה מרגוליס: יושבים פה נציגים של כל יחידות הקבלה באוניברסיטאות – כאן יושבים שני נציגים: מבר אילן ומהאוניברסיטה העברית.

<דבורה מרגוליס: אשמח אם תתנו להם גם להתבטא אחר כך.

<דבורה מרגוליס: ברמה העקרונית יש הבדלים, כמו שכבר נחשף בדיון הקודם, בדרישות של מבחן יע"ל בין האוניברסיטאות.

<דבורה מרגוליס: בן גוריון לא דורשים מה שדורש הטכניון.

<דבורה מרגוליס: זה נובע מהעובדה שלא מדובר במערכת הומוגנית.

<דבורה מרגוליס: לכל אוניברסיטה יש פרופיל שלה, יש קהל יעד שלה, יש תכני לימודים שונים ומכך גם נגזרים ספי הקבלה והקריטריונים שכל מוסד מפעיל.

<דבורה מרגוליס: חשוב לי להדגיש שלא מדובר פה במנגנון של שרירות לב שבא לחסום עולים כי זה עלה פה מהדברים שאמרו לפני או ככה נרמז.

<דבורה מרגוליס: מדובר ברצון של האוניברסיטאות שמי שמתחיל ונכנס לשנה א' בתואר ראשון, יסיים את השנה השלישית שלו וייצא עם תואר BA במה שהוא בחר ללמוד.

<דבורה מרגוליס: הדבר הכי קשה, מעבר לעלויות למערכת – אני מדברת גם על כאב הלב וגם על המאמצים שמושקעים – זה תלמיד שמגיע לסוף שנה א' או ב' ונאלץ לנשור.

<דבורה מרגוליס: מהבדיקות שהאוניברסיטאות עשו, חלק גדול או חלק הארי בסיבות שבגללן תלמידים עולים לא מצליחים לסיים תואר ראשון או לא מצליחים להתמיד בלימודים הוא הקושי של הידע בשפה העברית.

<דבורה מרגוליס: הלימודים בישראל נערכים בעברית, בחלק מהמקצועות בעברית אפילו גבוהה, וזה תנאי בסיס שהוא לא שרירותי, הוא פשוט נובע מהעובדה שככה המערכת אצלנו מתנהלת.

<דבורה מרגוליס: הסיבה שעושים את הבחינה הזאת לפני, היא כדי לשלוח את התלמיד לא לשבת 3 שנים בכיתה ולא להבין מה קורה ולנשור בסוף לימודיו אלא שיחזק וישפר את העברית שלו ויחזור וילמד ויצליח.

<דבורה מרגוליס: לכל האוניברסיטאות יש מסלולים של מכינות אקדמיות שבהן לומדים עברית ומי שמסיים אותן פטור ממבחן יע"ל.

<דבורה מרגוליס: יש תכניות שמאפשרות את זה.

<דבורה מרגוליס: יש ליווי של תלמידים גבוליים בתוך הלימודים.

<דבורה מרגוליס: יש רצון מאוד גדול לעזור, אבל יש איזשהו רף מינימלי שאוניברסיטאות, כמי שבכל זאת נמצאות בעילית של המוסדות האקדמיים בעולם – רק לאחרונה ראיתם שהאוניברסיטה העברית במתמטיקה במקום 11 בעולם – יש דברים שאי אפשר לוותר עלים כבסיס כדי שאותו סטודנט יגיע ויצליח, ולוואי ויגיע גם לתואר השני והשלישי.

אברהם נגוסה: לעולים חדשים העברית היא שפה שרובם התחילו ללמוד פה.

אברהם נגוסה: הבעיה שלנו זה הרף שאתם דורשים.

אברהם נגוסה: איפה הסכנה מבחינה אקדמית אם תלמיד מתקבל ללמוד שנה א' ובאותו זמן הוא גם ילמד עברית, ואולי לבקש ממנו את הפטור יותר מאוחר.

אברהם נגוסה: אם דוחים אותו, אז אולי לא כל כך יתמיד ללמוד עברית.

אברהם נגוסה: אבל אם מקבלים אותו לאווירה לימודית, לתוך האוניברסיטה, ושמים כתנאי שהוא לא יקבל את התואר אם הוא לא יקבל פטור בעברית.

אברהם נגוסה: אני חושב שהוא יכול ללמוד את זה.

אברהם נגוסה: במקום לזרוק אותו החוצה, לחבק אותו ולתת לו את כל הסיוע כדי שהוא יתקדם.

אברהם נגוסה: מה הבעיה?

<דבורה מרגוליס: בנקודה הזאת הייתי מציעה לפנות לאנשי השטח והמקצוע.

<דבורה מרגוליס: אולי הנציגה של האוניברסיטה העברית יכולה לענות.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: בבקשה, מהאוניברסיטה העברית, גברת אסתי נוח, בבקשה.

<אסתי נח: אני מנהלת היחידה למיון וקבלה באוניברסיטה העברית.

<אסתי נח: לצערי, לא הייתי בדיון הקודם, אז אני מתנצלת אם אחזור על משהו שעלה שם, אבל באוניברסיטה העברית עולים לא נדרשו עד השנה להיבחן ביע"ל.

<אסתי נח: ההיפך, הוספנו להם את הערוץ הזה.

<אסתי נח: אחר כך נעמי תתייחס איך היחידה לעברית מנסה להשוות בין הציונים וכולי.

<אסתי נח: יש לנו מערך של קורסים.

<אסתי נח: הוא יכול להתקבל עם מינימום מסוים ולהתקדם בקורסים.

<אסתי נח: פה מדברים על יע"ל וחסרונותיו.

<אסתי נח: אני רוצה לתאר לכם דווקא את החיסרון של הלמידה של הקורסים האלה במהלך שנת הלימודים.

<אסתי נח: לכל סטודנט רגיל – יש לי 5 ילדים שלמדו ולומדים באוניברסיטה – שנה א' מאוד-מאוד קשה.

<אסתי נח: הם כמעט ולא נדרשו ללמוד אנגלית, הילדים שלי ולא עברית במהלך השנה הראשונה, ומאוד קשה להם.

<אסתי נח: העולים נדרשים ללמוד בנוסף לתכנית הלימודים הרגילה גם אנגלית וגם עברית.

<אסתי נח: זה בלתי אפשרי.

<אסתי נח: הם לא מצליחים לסיים ב-3 שנים - - -

<אמלי אבבו: זה לא נכון.

אברהם נגוסה: יש לכם נתונים?

<אמלי אבבו: אי אפשר להגיד בלתי אפשרי.

<קריאה: אנחנו מכירים את התלמידים.

אברהם נגוסה: במקרה, אני בוגר האוניברסיטה העברית.

קסניה סבטלובה: כנ"ל.

אברהם נגוסה: אני מכיר את העניין.

אברהם נגוסה: אפשר להאריך, במקום 3 שנים לסיים את התואר ב-4 שנים אם הסטודנט לא יכול.

<אסתי נח: כן, כן.

<אסתי נח: לשנה הנוספת יש השלכות, יש עלויות.

<אסתי נח: גם הסטודנטים שצריכים ללמוד 3 רמות באנגלית ו-3 רמות בעברית – אני לוקחת את הקיצוני – מתקשים לסיים.

<אסתי נח: חלקם נושרים ועוברים חוגים.

<אסתי נח: תתפלאו לשמוע שדווקא הנשירה היא בחוגים שפתיים כמו באנגלית, כמו בצרפתית, לא כולם באים מצרפת, ואפילו בלימודים איטלקיים.

<אסתי נח: נושרים כיוון שלא יודעים מספיק עברית ולא יודעים מספיק אנגלית.

<אסתי נח: זה קורה בכל האוכלוסייה וגם באלה.

<אסתי נח: השנה קיבלנו החלטה לאפשר לסטודנטים האלה בכל שלב שהם ירצו לא להמשיך בקורסים אלא לעשות את בחינת יע"ל ובכך לא להמשיך וללמוד ואז להקל על תכנית הלימודים.

אברהם נגוסה: גם זה טוב.

<אסתי נח: התייחסת בתחילת דבריך למועדים של בחינת יע"ל.

<אסתי נח: השנה פיתחו מנגנון חדש, אנחנו קוראים לזה יע"ל-נט.

<אסתי נח: לאוניברסיטה העברית יש שני מועדים ביולי, שלושה מועדים באוגוסט ועוד כ-10 מועדים.

<אסתי נח: את זה ממש עכשיו פיתחנו ואני יודעת שבאוניברסיטת חיפה זה כבר יושם.

<אסתי נח: ביע"ל-נט מקבלים את התשובה בו במקום.

<אסתי נח: אצלנו זו חלופה לזה ולזה.

<אסתי נח: כשיהיו לנו נתונים אנחנו נציג אותם בפניכם.

<אסתי נח: כרגע, לפי הנתונים שיש לנו, קל יותר לעשות את יע"ל מאשר השתתפות בקורסים.

<רודי חיון: - - -

<אסתי נח: מה לעשות?

<רודי חיון: כן, אבל ה-105 שלכם זה רמה ד' בעברית.

<רודי חיון: ראש הוועדה אמר שזה צריך להיות רמה ג'.

<אסתי נח: נקודה נוספת שהיא קצת חורגת מהמסגרת שבה אנחנו דנים פה.

<אסתי נח: אנחנו דורשים בחינת יע"ל מכל מי שלמד בבית ששפת ההוראה בו איננה עברית, למשל מהאוכלוסייה הערבית או מאלה שלמדו בבית ספר צרפתי או בבית ספר דו-לשוני או אמריקאי.

<אסתי נח: כל מי שלא למד עברית בתיכון או לא נבחן בעברית בבחינה הפסיכומטרית, אנחנו דורשים ממנו לעמוד בבחינת יע"ל.

<אסתי נח: לחורג בדרישה הזאת לגבי העולים זו תהיה אפליה.

<אסתי נח: יש נתונים על הצלחה בלימודים בקורלציה עם הרמה בעברית.

אברהם נגוסה: אתה מארגוני העולים?

<רודי חיון: אני מייצג בית ספר שנותן שיעורי פסיכומטרי ויע"ל לדוברי צרפתית בעיקרון.

אברהם נגוסה: קודם נשמע את האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסו אחרי שנשמע את כולם.

אברהם נגוסה: אז אני אתן לך להתייחס.

אברהם נגוסה: אוניברסיטת בר אילן, בבקשה.

אברהם נגוסה: ד"ר קרן גולדפרד, בבקשה.

<קרן גולדפרד: אני מייצגת את אוניברסיטת בר אילן אבל אני לא ממדור קבלת תלמידים.

<קרן גולדפרד: אני מנהלת המרכז לקידום ההוראה וראש היחידה לאנגלית כשפה זרה.

<קרן גולדפרד: הכול כבר נאמר ואוניברסיטת בר אילן מאוד מנסה לתמוך בעולים הן במכינה אקדמית והן בקורסים שניתנים בהבעה עברית.

<קרן גולדפרד: אני לא חושבת שיש לי כל כך מה להוסיף.

<קרן גולדפרד: אני חושבת שסיכמת את הבעייתיות בצורה יפה מאוד.

<קרן גולדפרד: אני רוצה להוסיף משהו שאולי יכול לתת לנו זווית הסתכלות אחרת על כל הבעיה.

<קרן גולדפרד: הבעיה העיקרית היא למנוע נשירה.

<קרן גולדפרד: אם ניתן לסטודנטים להיכנס, אך נגרום להם לסיים בצורה נאותה וסבירה את הלימודים?

<קרן גולדפרד: חזרתי לפני שבוע וחצי מכנס בין לאומי בנושא כתיבה אקדמית שנערך באנגליה.

<קרן גולדפרד: לשם הגיעו המון אוניברסיטאות מאירופה שמתמודדות עם בעיית הגירה גדולה מאוד עכשיו.

<קרן גולדפרד: בעיית הגירה של אנשים שלא דוברים את שפת המקום וצריכים להתמודד עם כתיבה אקדמית.

<קרן גולדפרד: הבעיה רצינית מאוד.

<קרן גולדפרד: אולי ניתן ללמוד מהם את מה שהם עשו כדי לפתור את הבעיה: לפתוח מרכזי כתיבה או מרכזי שפה שניתנים תמיכה לא רק בהתחלה על מנת להתקבל לאוניברסיטה אלא במשך שכל שנות הלימוד של הסטודנט.

<קרן גולדפרד: כשהם צריכים לכתוב איזושהי עבודה סמינריונית, כשהם צריכים להתכונן לקראת בחינה בשפה שונה, לתת להם את התמיכה.

<קרן גולדפרד: זו יכולה להיות תמיכה דרך סדנאות קטנות, זו יכולה להיות תמיכה של אחד מול אחד.

<קרן גולדפרד: הכוונה היא לא להיות עורכים של העבודות שלהם.

<קרן גולדפרד: האנשים שעובדים במרכזי השפה, מרכזי הכתיבה האלה, מקבלים הכשרה איך לעזור לאותו סטודנט.

<קרן גולדפרד: הם מסתכלים על העבודה שלו יחד עם הסטודנט, אומרים לו את מה צריך לתקן, לשים לב לעניין של משנה משפט, מבנה פסקה, איך לערות את העבודה בצורה טובה יותר.

<קרן גולדפרד: אתו סטודנט הולך הביתה, עובד על העבודה, נפגש עוד פעם במרכז הלמידה, במרכז הכתיבה, ולאט לאט יש כאן איזושהי למידה שנבנית לאורך השנים.

<קרן גולדפרד: זה, לדעתי, יפתור את בעיית הנשירה כי אנחנו ניתן לאותם סטודנטים את התמיכה שהם צריכים.

<קרן גולדפרד: להכין אותם לקורס יע"ל, לא יפתור את הבעיה שיש להם בכתיבת עבודות.

<קרן גולדפרד: להכין אותם אחר כך בקורס תיאורטי ללמוד ניבים בעברית, יעזור להם מבחינה מופשטת.

<קרן גולדפרד: אבל לכתוב את העבודה שהם צריכים, ממש לקחת אותם ביד, זה משהו שבאירופה פיתחו בצורה יפיפייה ואנחנו מנסים עכשיו ללמוד מאותם מרכזים, לבקר במרכזים האלה, לראות מה הם עושים ואיך אנחנו יכולים ליישם את זה פה בארץ באוניברסיטאות שלנו.

<קרן גולדפרד: לשם כך אנחנו צריכים מימון וזאת אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בהן, איך אנחנו מקבלים את אותו מימון, אם זה מטעם מל"ג וות"ת , אם זה מטעם משרד הקליטה אולי.

<קרן גולדפרד: אני חושבת שכדאי להפנות את זה לגורמים פה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: זה רעיון ממש טוב.

אברהם נגוסה: אם רוצים באמת לעשות, הכסף הוא לא הבעיה.

אברהם נגוסה: גם משרד הקליטה יודעים על מה אני מדבר, גם המל"ג יודעים על מה אני מדבר.

אברהם נגוסה: אם רוצים ללכת לכיוון הזה, זה טוב.

אברהם נגוסה: האוניברסיטאות, בואו עם תכנית, בואו עם העלות ואז תפנו למשרדים האלה.

אברהם נגוסה: אם יש בעיה, הכנסת יכולה להביל את העניין הזה, אם צריך להכריח דרך חקיקה, אז נעשה דרך חקיקה חברת הכנסת קסניה סבטלובה, בבקשה.

אברהם נגוסה: אתה תגיב אחר כך.

קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב-ראש.

קסניה סבטלובה: הוצאת את המילים מפי.

קסניה סבטלובה: גם אני בוגרת האוניברסיטה העברית ולמרות שהגעתי לשם אחרי 3 שנים של תיכון בישראל – במבחן יע"ל הייתי עומדת – אבל הקושי בכתיבת עבודות והבנת הנקרא והתמודדות עם חומרים אקדמיים זה קושי מתמשך ואכן הרבה חברים ללימודים נפלטו מהמערכת.

קסניה סבטלובה: רבים סיימו, אבל ההישגים היו יכולים להיות יותר גבוהים אילו היו מקבלים עזרה בזמן.

קסניה סבטלובה: כמו שכמעט כל חוג מעניק את הכלים האקדמיים בכלל לכל סטודנט, לכל מי שמתחיל ללמוד.

קסניה סבטלובה: יש את הסדנאות על ביבליוגרפיה ועל כתיבת עבודות.

קסניה סבטלובה: זה בהחלט הכיוון שאולי כדאי שהאוניברסיטאות יאמצו אותו כי בסופו של דבר האוניברסיטה הרי מקבלת, ככל שידוע לי, תשלום על אותו סטודנט עולה.

קסניה סבטלובה: אם כך, מדוע באמת לא לנסות להרחיב את זה לכיוון של סדנאות, כמו שאמרת, סדנאות כתיבה והתמודדות עם ביבליוגרפיות וקריאה אקדמית שזה דבר שהוא לא קל גם לישראלים צברים, יש לומר, וכמובן שקשה מאוד לאנשים שמתמודדים עם שפה זרה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מה אתה אומר בעניין הכסף?

אברהם נגוסה: נציג משרד הקליטה, בבקשה.

<אייל ניצני: כבוד היושב-ראש, אני חייב להגיד שאני מעט מופתע.

<אייל ניצני: אבל אני רוצה לסבר את האוזן.

<אייל ניצני: בתכניות הקליטה האקדמיות – אני מדבר על סטודנט שהתקבל ולומד – אנחנו מפעילים מעטפת עשירה שמורכבת גם מסיוע אקדמי בשעות, גם בחונכות.

<אייל ניצני: קבוצות כאלה מתקיימות תדיר בכל האוניברסיטאות, כולל בבר אילן.

<אייל ניצני: קבוצות לכתיבה אקדמית, לקריאה אקדמית.

<אייל ניצני: סדנאות כתיבה ולמידה, כולל ליווי ואבחון של לקויות למידה.

<אייל ניצני: במקרים של סעד נפשי, גם את זה אנחנו מממנים.

<אייל ניצני: אני אומר את כל זה כי, א', זה קיים, ו-ב', משלחות מגרמניה, משבדיה, מבלגיה – האחרונה שביקרה בארץ, אני זוכר – באות ללמוד את המודל מאתנו.

<אייל ניצני: אני שמח לשמוע שראיתם ונחשפתם לזה.

<אייל ניצני: זה קיים, זה עובד כאן – אני נמצא אולי שנה וחצי – זה פועל פה 40 שנה.

<אייל ניצני: זה קיים.

<קרן גולדפרד: אתה מדבר על סדנאות עם איש מקצוע?

<אייל ניצני: בהחלט.

<אייל ניצני: יש גם אחד על אחד.

<קרן גולדפרד: אני מדברת על סטודנטים שעוזרים לסטודנטים או האם מדובר - - -

<אייל ניצני: יש ויש.

<אייל ניצני: יש חונכויות ויש מקצועיות.

<אייל ניצני: יד כאלה ויש כאלה בכל אוניברסיטה.

<אייל ניצני: אני יכול לשלוח את הרשימה - - -

אברהם נגוסה: בוא נעשה ככה - - -

<אייל ניצני: דרך דיקנט הסטודנטים.

<אייל ניצני: זה עובד גם עם אנשי מקצוע.

אברהם נגוסה: כולם שומעים שזו לא בעיה של כסף.

אברהם נגוסה: מה שצריך לעשות זה תיאום.

<אייל ניצני: צריך לחבר את כל הדברים שנעשים בבר אילן - - -

אברהם נגוסה: אז מהיום והלאה תעשו את התיאום כל האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: לכסף, תלכו למינהל הסטודנטים.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב העניין הזה.

אברהם נגוסה: התקדמנו בכיוון הזה.

אברהם נגוסה: נמשיך.

אברהם נגוסה: בשלב הזה נשמע את ארגוני העולים.

<קריאה: אולי את מכון לב?

אברהם נגוסה: מכון לב.

אברהם נגוסה: כן.

<נתנאל נתי ארן: אני באמצע פה, בין ארגוני העולים לבין האוניברסיטאות.

<נתנאל נתי ארן: אני בוגר האוניברסיטה העברית.

<נתנאל נתי ארן: לימדתי בסמסטרי קיץ באוניברסיטה העברית, אז אני מכיר את העבודה שם – היא מצוינת.

<נתנאל נתי ארן: יש פה שני עניינים.

<נתנאל נתי ארן: אני מסתכל משני הכיוונים.

<נתנאל נתי ארן: אני מרגיש קצת את החוק השלישי של ניוטון בפעולה, כלומר, יש אנרגיה לכיוון אחד ואנרגיה לכיוון שני, ואולי יש דרך לפתור את זה לפחות במידה מסוימת.

<נתנאל נתי ארן: יש פה שני עניינים.

<נתנאל נתי ארן: יש עניין של חלופה.

<נתנאל נתי ארן: האם מבחן יע"ל הוא המבחן שאנחנו רוצים?

<נתנאל נתי ארן: שהאוניברסיטאות רוצות?

<נתנאל נתי ארן: האם זה נותן לנו את המספרים שאנחנו רוצים?

<נתנאל נתי ארן: האם זה מעיד בצורה מיטבית על יכולתו של הסטודנט, על הרמה שלו בעברית?

<נתנאל נתי ארן: זו שאלה א'.

<נתנאל נתי ארן: שאלה ב' היא לעניין הנשירה.

<נתנאל נתי ארן: אני לא מומחה למבחן יע"ל אבל ניסיתי לברר בשנה שעברה, גם עם המרכז הארצי לבחינות והערכה.

<נתנאל נתי ארן: הצלחתי להבין שזה לא שבנקודה מסוימת זה ד', זה ד' וחצי, זה אמצע ד', זה ה'.

<נתנאל נתי ארן: זאת אומרת, מבחן יע"ל לא בדיוק יודע לעשות את זה.

<נתנאל נתי ארן: אם אני מבין נכון, תקנו אותי אם אני טועה, זה "פעמון גאוס" וזה ממראה לי איפה הסטודנט נמצא על הפעמון.

<נתנאל נתי ארן: נחשפתי למבחן של האוניברסיטה העברית.

<נתנאל נתי ארן: אני חושב שהמבחן הזה הוא מבחן הרבה יותר טוב.

<נתנאל נתי ארן: הוא מראה לי יותר טוב איפה נמצא הסטודנט: הוא באמצע ד', הוא ד' גבוה, הוא ה' נמוך.

<נתנאל נתי ארן: כלומר, אם אנחנו מחפשים חלופה, ונראה לי שכדאי לחפש חלופה כי מבחן יע"ל הוא מבחן בעייתי, אז מבחן בפורמט הזה הוא מבחן מצוין.

אברהם נגוסה: אתה מדבר על רמה ג'?

<נתנאל נתי ארן: לא.

<נתנאל נתי ארן: אני מדבר על המבחן של האוניברסיטה העברית.

<אסתי נח: אז אין לך נתונים כיוון שמעט מאוד עושים גם את יע"ל וגם את הקורסים.

<אסתי נח: ביקשנו השנה לעשות פיילוט ולבקש שאלה שעושים את הקורסים, יעשו גם יע"ל-נט ואנחנו מקווים שיהיו לנו מספיק נתונים כדי להשוות.

<אסתי נח: עד היום זו אוכלוסייה מקבילה, הם יכלו לעשות, אבל זה לא שימש לצורך קבלה.

<אסתי נח: רק מהשנה כל האוכלוסיות זה "וייס ורסה", שני הערוצים ישמשו את כולם.

<אסתי נח: זה נתון חשוב.

<נתנאל נתי ארן: אני לא חושב שיש פה סתירה.

<נתנאל נתי ארן: אני לא אומר - - -

<אסתי נח: לא סתירה.

<אסתי נח: לא הכול סתירות.

<אסתי נח: אני רק מסבירה לך שאין נתונים כיוון שעד היום תלמידי חו"ל יכלו להתקבל רק על סמך הקורסים: רמה ג', ד', ה', ו'.

<אסתי נח: ולהגיע לפטור.

<אסתי נח: השנה אנחנו עושים עוד דבר: לא נחייב אותם להגיע לפטור וביקשנו מהיחידה לעברית – אני לא צריכה שהוא יידע דקדוקי עניות בלשון עברית, הטיות וניקוד – שיתנו לו מיומנויות שיעזרו לו להסתדר בלימודים.

<אסתי נח: אלה כל מיני שינויים שאתם פשוט לא יודעים עליהם שנעשים אצלנו.

<אסתי נח: אבל אין מספיק נתוננים כדי להשוות את שתי האוכלוסיות.

<אייל ניצני: ואנחנו נממן לו את הקורסים.

<אסתי נח: אנחנו נמצא תורמים לאלה שבאים ממזרח ירושלים ולערבים כי זו אוכלוסייה שאסור לשכוח אותה.

אברהם נגוסה: פה צריך להיות ברור.

אברהם נגוסה: אני לא רוצה ללכת ככה.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה מיועד לשרת את העולים החדשים, אז צריך למצוא דרך אחרת או משרד אחר שיטפל באוכלוסייה שאת מציינת.

אברהם נגוסה: אם משרד הקליטה יתנדב, אני אשמח.

אברהם נגוסה: אבל אני חושב שזה לא יהיה מעשי מכיוון שהם מקבלים את התקציב למטרה מסוימת: קליטת עלייה.

אברהם נגוסה: אני לא יודע אם העניין פה – אם התכניות שאנחנו מפעילים, תכניות מיוחדות לשלב את העולים החדשים במדינת ישראל כמדינה יהודית וקולטת עלייה, נתפסות כמדיניות אפליה, אני לא מאמין בדרך הזאת.

אברהם נגוסה: אבל זכותכם כאוניברסיטה לחשוב ככה.

אברהם נגוסה: לדעתי, אנחנו דורשים ממשרד הקליטה לממן רק לעולים חדשים.

<אסתי נח: אפרופו קליטת עלייה, אנחנו מ טפלים יפה מאוד באוכלוסייה שעולה מאתיופיה בסיוע מכון פוירשטיין והמבדקים שלו.

<אסתי נח: בדיון בוועדה אחרת בה היית שותף דובר על כך שהבחינה הפסיכומטרית לא מנבאת ועל השימוש במיונים של פוירשטיין.

<אסתי נח: השתמשנו בה רק לעולים מאתיופיה.

<אסתי נח: אנחנו מקבלים אותם בתנאי קבלה מאוד נמוכים, אבל יש להם את כל המעטפת שדוברה פה והם מצליחים מאוד.

<אסתי נח: בעקבות אותה ישיבה בוועדת הכנסת הרחבנו את המנגנון של פוירשטיין גם למועמדים מהפריפריה.

<אסתי נח: זה גם בשם ההוגנות וגם אם משהו הוכיח את עצמו, אנחנו רוצים למדוד את זה על אוכלוסיות נוספות.

<אסתי נח: מבחינתנו, כל הסטודנטים וכל המועמדים צריכים לקבל יחס דומה או זהה.

<אסתי נח: איפשהו שאפשר לתת יחס נבדל, אנחנו נותנים אבל תוך כדי שמירה לא להפלות אוכלוסייה אחרת.

אברהם נגוסה: אני בעד.

אברהם נגוסה: אני לא דורש שתפלו.

אברהם נגוסה: אבל אני אומר שזה לא צריך להיות נאי.

אברהם נגוסה: אפשר לתת גם לאלה וגם לאלה.

<אסתי נח: זה לא היה תנאי.

<אסתי נח: סליחה אם זה הובן כתנאי.

אברהם נגוסה: בעניין הפסיכומטרי הגשתי הצעת חוק לא לחייב את מי שעלה מגיל 14 ומעלה במבחן פסיכומטרי.

אברהם נגוסה: אני יודע שאתם תתנגדו, אבל אני חושב - - -

<אסתי נח: אנחנו לא נתנגד.

<אסתי נח: אנחנו נשקול כל דבר.

אברהם נגוסה: נעשה טוב בשילוב של העולים החדשים.

אברהם נגוסה: אני יודע שיטענו שזה חוק מפלה וכדומה, אני יודע מראש אבל אני רוצה להתמודד מול זה.

אברהם נגוסה: זה העניין, כי אם לא, אנחנו לא משלבים את העולים.

אברהם נגוסה: העולים נשארים בחוץ ומסתכלים מרחוק על אותה אוניברסיטה.

<אסתי נח: מתחשבים בהם - - - יש להם קבלות - - - יש הרבה נושאים - - -

אברהם נגוסה: כן, אבל לא בכולם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לכל עולה מארבע כנפות הארץ.

<אייל ניצני: היושב-ראש, אנחנו לא מדברים בנתונים.

<אייל ניצני: אתה מדבר כרגע על כל העולים, ואנחנו לא יודעים עדיין על כמה עולים מדובר שלא מתקבלים.

<אייל ניצני: על מה אנחנו מדברים בעצם?

<אייל ניצני: הפורום החשוב הזה, הוא באמת חשוב, והדיון חשוב, אבל על כמה אנחנו מדברים?

אברהם נגוסה: לא משנה.

אברהם נגוסה: אני לא נכנס לזה.

אברהם נגוסה: לא משנה אם זה 10, אם זה 100, אם זה 1,000 – לא משנה.

אברהם נגוסה: אם אנחנו מיישרים את הקו, נותנים את האפשרות.

אברהם נגוסה: אז יכולים להיכנס גם 1,000 וגם 10.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו צריכים לתת הזדמנות לכולם לבחון את יכולתם, למלא את רצונם להשתלב באקדמיה.

אברהם נגוסה: אני לא נכנס עכשיו למספר.

<דבורה מרגוליס: הערה קטנה, גם לפרוטוקול וגם כדי שיידעו האנשים סביב השולחן.

<דבורה מרגוליס: הטכניון – הייתי מכותבת למכתב – העביר אליך הזמנה רשמית, גם אליך באופן אישי וגם כמובן לוועדת העלייה והקליטה, לקיים סיור, לפגוש סטודנטים עולים, לראות ולשמוע מהם באופן ישיר ואישי איך הם מרגישים בטכניון.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: קיבלתי את המכתב.

אברהם נגוסה: הוועדה בקשר אתכם לקבוע את המועד.

אברהם נגוסה: אני אשמח מאוד לבוא וחשוב לי להגיע.

<נתנאל נתי ארן: כבוד היושב-ראש, זה חשוב.

<נתנאל נתי ארן: לא דיברתי על זה שיש אותה אוכלוסייה שנבחנה בשתי הבחינות, ממש לא.

<נתנאל נתי ארן: אני אומר שזה לא כל כך קשה לעשות.

<נתנאל נתי ארן: החלופה הכי טובה צריכה להיות, לדעתי, משהו בדומה למבחן הפנימי של האוניברסיטה העברית, ואז האוניברסיטאות השונות והמכללות יוכלו להשתמש בזה כחלופה ליע"ל ולהימנע מהבעיות שיש במבחן יע"ל.

<נעמי גפני: מה הבעיות?

<נתנאל נתי ארן: יש פה שתי בעיות.

<נתנאל נתי ארן: יש העניין את העניין של האם מבחן יע"ל הוא מבחן מתאים, האם יש בו בעיות, אלו בעיות, האם יש מבחן אחר יותר טוב.

<נתנאל נתי ארן: זה עניין אחד.

<נעמי גפני: לפי מה אתה קובע - - -

<נתנאל נתי ארן: אפשר להתווכח על זה.

<נתנאל נתי ארן: יש עניין אחר של איזו רמת עברית צריך כדי להתקבל לאוניברסיטאות השונות והמכללות.

<נתנאל נתי ארן: אנחנו כל הזמן מערבים פה את שתי השאלות האלה כאילו מדובר באותה שאלה.

<נתנאל נתי ארן: אבל לא מדובר באותה שאלה.

<נעמי גפני: יש רק שאלה אחת והיא השאלה השנייה ששאלת.

<נתנאל נתי ארן: השאלה של רמת העברית – עכשיו אני מדבר בכובע שלי כמרצה לעברית, יש לי קצת ניסיון בעניין – בערך מרמה סוף ד', תחילת ה' של האוניברסיטה העברית, מדובר בתלמיד שבטח במקצועות המדעיים הוא יכו להשתלב.

<נתנאל נתי ארן: אני לא שולח אותו עכשיו למשפטים.

<נתנאל נתי ארן: יש פה עוד עניין.

<נתנאל נתי ארן: מקבלים היום לאוניברסיטאות, עד כמה שאני יודע, לכל החוגים ולכל המחלקות עם אותו מספר ביע"ל.

<קריאות: לא.

<קריאות: זה לא נכון.

<נתנאל נתי ארן: אם זה השתנה, ובמקומות בהם ז ההשתנה – זה מצוין.

<נעמי גפני: זה לא כך.

<נתנאל נתי ארן: לטכניון עכשיו זה 113 לכול?

<קריאות: כן, כן.

<נתנאל נתי ארן: ולא - - - גם פה יש שאלה וזו הנקודה האחרונה שלי.

<נתנאל נתי ארן: לפחות לפי התרשמות אישית, מעבר לרמה מסוימת, מעבר לסוף ד' בעברית, יש נשירה ויש בעיות אבל הבעיות הן לאו דווקא בעיות של שפה אלא המון בעיות אחרות.

<נתנאל נתי ארן: את זה אפשר לפתור באמצעות תק"ע.

<נתנאל נתי ארן: זה פתרון מצוין לא רק לעברית אלא זה יפתור עוד המון דברים אחרים על הדרך.

אברהם נגוסה: על זה אולי נקיים דיון נפרד.

אברהם נגוסה: בואו נתמקד במבחן היום.

<נתנאל נתי ארן: ובאמצעות סיוע שהוא לא סיוע בעברית אלא סיוע בנושאים אחרים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ד"ר רות פורטס, נשמע אותך אחרי שנשמע אותם.

אברהם נגוסה: אני רוצה שאת תגיבי על זה.

אברהם נגוסה: בבקשה - - -

<רודי חיון: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לשני דברים שנאמרו.

<רודי חיון: הדיון פה על החלופה למבחן יע"ל.

<רודי חיון: הדוגמה הטובה ביותר היא האוניברסיטה העברית שבמחברת שלה לקבלת תלמידים לפני שנה כתבה שלא מקבלים את מבחן יע"ל.

<רודי חיון: אני לא רוצה להתווכח פה אם הוא מבחן טוב או לא מבחן טוב.

<רודי חיון: עובדה שהאוניברסיטה העברית שהיא סוג של תעודת כשרות מבחינת רמת העברית במדינת ישראל קבעה שהיא לא קיבלה את מבחן יע"ל עד השנה שעברה.

<רודי חיון: השנה היא שינתה את דעתה או שהיא נתנה אפשרות אחרת, שזה מצוין, שזה מה שאנחנו מבקשים, שהיא תיתן חלופה.

<רודי חיון: לפני זה היה רק סוף רמה ד'.

<רודי חיון: היום יש גם 105 במבחן יע"ל.

<רודי חיון: אנחנו מבקשים מכל האוניברסיטאות לתת חלופה.

<רודי חיון: למה שכל האוניברסיטאות יבקשו רק מבחן יע"ל, כשעד לפני שנה האוניברסיטה העברית הייתה מבקשת רק מבחן רמה והיום היא מבקשת מבחן רמה ומבחן יע"ל?

<רודי חיון: אין שום אוניברסיטה אחרת שמבקשת או מבחן יע"ל או מבחן רמה.

<רודי חיון: אנחנו מבקשים, קודם כל, חלופה.

<רודי חיון: וזו המטרה של הדיון שאם האוניברסיטאות לא יכולות לעשות את זה אז או שמשרד החינוך יעשה את זה או שגוף אחר יעשה את זה, אבל שתהיה חלופה לעולים, למי שמתקשה במבחן יע"ל בגלל שיש הגבלה של זמן.

<רודי חיון: יש על זה ויכוח האם אנחנו יכולים לבחון תלמיד עולה חדש על זמן לידיעת השפה.

<רודי חיון: אני חושב שלא.

<רודי חיון: אבל יש על זה ויכוח.

<רודי חיון: במבחן יע"ל יש, כמו שאתם יודעים, חלק שמוגבל בזמן בשאלות אמריקאיות וחלק שהוא חיבור.

<רודי חיון: פגשתי מאות תלמידים שמצליחים טוב מאוד בחיבורים ולא מצליחים בשאלות האמריקאיות בגלל חוסר זמן, ולכן אנחנו יודעים שיש בעיתיות במבחן.

<רודי חיון: או שאין בעייתיות אבל בואו ניתן חלופה לעולים, למי שמתקשה במבחן יע"ל שיהיה מבחן בעברית.

<רודי חיון: זה דבר ראשון.

על הנשירה: אנחנו רוצים שלא תהיה נשירה.

על הנשירה: אם זה בגלל השפה העברית?

על הנשירה: אז אני מסכים אתך, אייל – או מה שאמרה מאוניברסיטת בר אילן – כשיתקבלו ניתן להם אפשרות להצליח יותר.

על הנשירה: אבל למה לשים להם מחסום מהתחלה ולהגיד להם: אל קיבלתם 113 או 105, אתם לא תגיעו לאוניברסיטה.

על הנשירה: זה דבר שני.

על הנשירה: דבר שלישי.

על הנשירה: אני אישית בבית הספר קיימתי בשלושת הימים האחרונים סקר אצל 100 תלמידים שיש לנו גם בפסיכומטרי וגם באולפן – אנחנו נותנים גם שיעורי אולפן.

על הנשירה: שאלנו אותם מה הקושי שיש לכם היום בכניסה לאוניברסיטה.

על הנשירה: 75% עונים שזה מבחן יע"ל.

על הנשירה: רק 11 אחוז אמרו שזה הפסיכומטרי.

על הנשירה: רק 13% אמרו שזה בגלל בעיות משפחתיות.

על הנשירה: 75% אמרו שזה מבחן יע"ל.

על הנשירה: אני יכול לתת לוועדה את הנתונים האלו.

על הנשירה: עשינו את זה בכמה - - - כי יש הבדל בין השטח – אני נמצא בשטח ופוגש את התלמידים ואני יכול להגיד לך בוודאות שהנשירה היא לא בגלל הרמה בשפה העברית, אבל יש היום חשש לעולים חדשים שנמצאים פה שלא ייכנסו לאוניברסיטה בגלל המבחן הזה.

אברהם נגוסה: אתה מציע שהמודל של האוניברסיטה העברית יכול להיות חלופה למבחן יע"ל.

<רודי חיון: בדיוק.

<רודי חיון: לא לבטל את המבחן, להשאיר אותו.

<רודי חיון: אבל לתת חלופה שאם - - - רוצה לבקש 113, שיבקש 130, אין לי בעיה, אבל שייתן חלופה למי שלא יצליח.

<אייל ניצני: יש חלופה.

<רודי חיון: מהי החלופה?

<אייל ניצני: במכינה קדם אקדמית - - -

<רודי חיון: זו לא חלופה.

<רודי חיון: זה אולפן בפני עצמו.

<רודי חיון: זה שנה.

<אייל ניצני: לא.

<אייל ניצני: במכינה הקדם אקדמית, ציון 70 בכתיבה אקדמית - - -

<רודי חיון: אבל זה שנה.

<רודי חיון: במקום מבחן יע"ל שהוא שעה וחצי, אתה תגיד לעולה חדש שישקיע שנה.

<אייל ניצני: לא הבנתי.

<אייל ניצני: אתה רוצה את מבחן יע"ל או לא?

<רודי חיון: לא.

<רודי חיון: אני אומר שאני רוצה חלופה.

<רודי חיון: מי שיכול להצליח בשעה וחצי להיכנס לאוניברסיטה, שייכנס.

<רודי חיון: אבל למה שמי שלא יצליח בשעה וחצי נגיד לו: אתה צריך שנה כדי להיכנס לאוניברסיטה?

<אייל ניצני: הוא יכול להיבחן בקורס הזה במכינה הקדם אקדמית.

<קריאות: לא.

<קריאות: לא כחלופה.

<קריאות: זה לא נכון.

<נעמי גפני: הוא צריך לדעת עברית.

<אורי בלוך: אני יכולה לתת נתונים מהשטח, בבקשה?

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<אורי בלוך: אני עובדת ב"חוויה הישראלית" שהיא חברת בת של הסוכנות היהודית.

<אורי בלוך: אני עוסקת בעיקר כבר 6 שנים ברצף בניהול ותפעול תכניות מסע.

<אורי בלוך: אני פוגשת את הצעירים בני ה-18 עד גיל 20 לפני שהם משתתפים.

<אורי בלוך: עוד בצרפת ממיינים אותם וקולטים אותם לתכניות שמיועדות לעזור להם להיקלט בארץ אחר כך.

<אורי בלוך: הם לא עולים כשהם מגיעים אלי, הם תיירים.

<אורי בלוך: בסוף השנה – אני אתן לכם נתון נכון שבדקתי אותו עכשיו – 80% מהצעירים שמגיעים לתכניות שלנו, כל שנה זה משתנה אבל בשנה שעברה היום פחות או יותר 700 משתתפים והשנה קצת פחות, בוחרים בארץ ישראל ובוחרים לעלות ולקבל אזרחות ולתרום.

<אורי בלוך: יש לנו שיתוף פעולה עם אוניברסיטת בר אילן, יש לנו עם המכינה לעולים ויש לנו, כמובן, שיתוף פעולה עם הטכניון שלא נמצא כאן.

<אורי בלוך: אחת מהתכניות משלבת את הצעירים שלנו בקורס בטכניון.

<אורי בלוך: אחוז מכובד מצליח בקורס הזה בעברית.

<אורי בלוך: הוא נקרא קורס חדו"א – חשבון אנליטי ודיפרנציאלי.

<רודי חיון: אבל לא מקבלים את הציון במבחן יע"ל.

<רודי חיון: רק כדי להראות מה - - -

<אורי בלוך: מנהל האגף שלנו נמצא כרגע בצרפת בירידי שיווק התכניות והוא נתן לי עכשיו עובדה מהשטח, רוב הצעירים מגיעים לדוכנים שלנו ואומרים לנו: סליחה, בסוף התכנית, אני אהיה חייב לעשות את מבחן יע"ל כדי להתקבל לאוניברסיטה?

<אורי בלוך: אני לא אבוא אליכם, אני לא אבוא לארץ כי הבנתי שאני יכול להגיע ל-700-650 בפסיכומטרי, אבל להגיע ל-105 במבחן יע"ל, אני יודע שאולי לא אוכל וכמובן שלא ל-113.

<אורי בלוך: אם לוקחים את הנתונים שיש לנו, יש לנו היום המון בוגרים מהטכניון, מאוניברסיטת תל אביב, מהאוניברסיטה העברית ומאוניברסיטת בר אילן.

<אורי בלוך: 92% קיבלו פחות מ-105 במבחן יע"ל וחלק גדול מאוד אפילו התקבל ללימודים בלי לעשות מבחן יע"ל.

<אורי בלוך: זה היה במחזורים בין 2009 עד 2011, עד שמבחן יע"ל נכנס לתמונה.

<אורי בלוך: היום הם בוגרים של הנדסה, בוגרים של כל מיני תארים והם עובדים היום בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מה את אומרת לנו שזה לא רק מחסום להשתלבות שלהם, זה מחסום גם לעלייה.

<אורי בלוך: אני אפילו לא דיברתי על אלה שנמצאים היום בארץ.

<אורי בלוך: באחריותי יש 300 צעירים בגילאים האלה 20-18 שפשוט אומרים: עשיתי מבחן יע"ל 4-3 פעמים.

<אורי בלוך: יש אחד שלא אזכיר את שמו, שדיברתי אתו אחרי 3 שנים בצבא, בוגר אחת התכניות של המצטיינים, הוא קיבל 115-120 בבגרות.

<אורי בלוך: היום הוא אומר לי: אני כבר אחרי חמש פעמים.

<אורי בלוך: העניין הוא שהוא כבר נשוי, אז הוא פשוט נתקע.

אברהם נגוסה: תודה, תודה.

<סם קדוש: שלום.

<סם קדוש: אני המנהל של ארגון CNEF שמטפל בצעירים דוברי צרפתית וגם, חשוב לציין, חבר הנהלה של מועצת ארגוני העולים שמרכזת כ-25 ארגוני עולים.

<סם קדוש: בלי שום ספק, הנושא שלנו הוא לא רק לדוברי צרפתית אלא לעולים באופן כללי.

<סם קדוש: יש לי כמה נקודות.

<סם קדוש: קודם כל, תודה רבה אדוני היושב-ראש שאנחנו עושים את דיון ההמשך.

<סם קדוש: זה דיון המשך, אבל נראה לי שבכמה נקודות אין המשכיות.

<סם קדוש: אנחנו עוד פעם חוזרים על כמה דברים שדיברנו עליהם.

<סם קדוש: הייתי עכשיו בדיון בוועדת החינוך – אחת השאלות ששאלנו לפני 6 חודשים את המל"ג הייתה האם המל"ג יש התייחסות לאוכלוסייה של העולים.

<סם קדוש: היינו צריכים לקבל איזושהי תשובה היום כי עד היום יש התייחסות ויש תכנית חומש שמתחילה עוד מעט, ולפי מה שהבנתי בוועדה, אנחנו עוד פעם ב-2017 והמל"ג לא מתייחס לאוכלוסיית העולים.

<סם קדוש: הוא מתייחס לאוכלוסיית החרדים, שזה מאוד חשוב; הוא מתייחס לאוכלוסייה הערבית, שזה מאוד חשוב.

<סם קדוש: בקושי הוא מתייחס לאוכלוסייה האתיופית - - -

אברהם נגוסה: עוד לא.

אברהם נגוסה: זה בהכנה.

אברהם נגוסה: זה יתחיל ב-2018, נכון?

אברהם נגוסה: עד עכשיו לא כולל.

<סם קדוש: לכל הנושאים שהעלינו יש גם השלכות על זה.

<סם קדוש: אם המל"ג, שהוא המייסד של האוניברסיטאות, לא מתייחס לבעיות של נשירה – בעיות של נשירה זו לא רק בעיה של העברית.

<סם קדוש: בעיות נשירה הן בעיות של אדם שאין לו את הגרעין המשפחתי, אולי הבעיות הכלכליות – אבל אם המל"ג לא מעביר את זה, וזה לא רק הכסף - - - לענות למינהל, מבחינה מספרית, אין לנו מספר.

<סם קדוש: יהיה לנו מספר עוד מעט.

<סם קדוש: עשינו סקר רחב מאוד של יותר מ-100 צעירים בדברים.

<סם קדוש: אבל איך אנחנו רוצים לפתור בעיות אם אתם, הממסד, האוניברסיטאות, המל"ג, לא מתייחסים לאוכלוסיית העולים?

<סם קדוש: ברוך השם, כל שנה מגיעים 28,000 עולים.

<סם קדוש: צריך להתייחס.

<סם קדוש: עד שאנחנו לא נפתור את הבעיה, אנחנו נמשיך.

<סם קדוש: האוניברסיטה תגיד "החופש האקדמי".

<סם קדוש: אנחנו לא רוצים לגעת בחופש האקדמי.

<סם קדוש: אנחנו פתרונות כדי לפתוח את הדלתות לצעירים.

<סם קדוש: כמעט כל ראשי הארגונים היו בצרפת בכל בתי הספר.

<סם קדוש: קיבלתי דיווח.

<סם קדוש: אנשים שואלים שאלות.

<סם קדוש: אנשים צריכים להחליט.

<סם קדוש: עוד יומיים יש את התוצאות של הבגרות בצרפת, לאן הם ילכו?

<סם קדוש: לסורבון שלא מבקש שום דבר, שרק צריך את התוצאות של הבגרות ובלי כסף או להתחיל לעשות איזה פלפול אם יקבלו כניסה לאוניברסיטאות.

האתגר שלנו: אנחנו ב- CNEFמקבלים אנשים שאחרי 5 שנים עוד לא מסתדרים כי הם עוד לא מבינים את החברה הישראלית.

האתגר שלנו: כשהם היו בצרפת היו דתיים ופה הם בכלל לא מבנים את כל הדברים האלה.

האתגר שלנו: זה מסלול מתמשך.

האתגר שלנו: עד שהאוניברסיטאות והמל"ג יבינו שעלייה וקליטה הם משהו מתמשך, זה תהליך שיכול להיות 10 שנים.

האתגר שלנו: אולי לצעירים זה יכול להיות יותר קצר, אבל תלכו לנתניה, תלכו לאשדוד, תראו את האנשים שגרים פה אבל יש להם בעיות של קליטה.

האתגר שלנו: תלוי במסר שאנחנו רוצים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עכשיו הגיע הזמן לפנות למרכז הארצי לבחינות והערכה של האוניברסיטאות, ד"ר רות פורטס - - -

<נעמי גפני: אני.

אברהם נגוסה: כתוב לי - - -

<נעמי גפני: גם רות פורטס - - -

<דנה גורדון שושני: שתיהן שם.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: את שומעת את הרעיונות, את ההצעות וגם את הקשיים שלא רק בעניין ההשתלבות אלא גם מונעים מהעולים להגיע, יש עולים שמחליטים שלא להגיע בגלל הבעיות האלה, המבחנים.

אברהם נגוסה: זה דבר אחד.

<נעמי גפני: אני לא חושבת שאני האדם הנכון לענות על זה.

<נעמי גפני: אולי דבורה צריכה לענות על זה.

<נעמי גפני: כל מה שהמרכז הארצי לבחינות ולהערכה עושה זה לפתח בחינה שבודקת ידע בעברית.

<נעמי גפני: המרכז עושה את זה כבר למעלה מ-30 שנה והוא עשה את זה בעזרת מומחים שבין היתר מלמדים במכינות של עולים במוסדות השונים, וכך נבנתה בחינת יע"ל.

<נעמי גפני: זה לא משנה אם זה יהיה בחינת יע"ל או בחינת תק"ע, תלוי איפה אתה שם את הרף, מהי רמת העברית שאתה דורש.

<נעמי גפני: אם תשים אותה ברמה אפס, כולם יתקבלו ואם תשים אותה למעלה – אף אחד לא יתקבל.

<רודי חיון: אבל 113, מה שמבקש הטכניון, זה 11% מהתלמידים.

<רודי חיון: רק שנדע.

<נעמי גפני: בסדר.

<נעמי גפני: זה לא העניין אם הבחינה בודקת עברית או לא בודקת עברית.

<נעמי גפני: השאלה היא מה רמת העברית שהמוסד דורש.

<נעמי גפני: את זה לא אנחנו קובעים בכלל.

<נעמי גפני: כל מוסד קובע את זה לעצמו.

<נעמי גפני: זה מה שהיה בדיון הראשון והוצג על ידי המל"ג.

<נעמי גפני: יש חופש אקדמי וכל מוסד קובע את הרף שלו בעצמו.

<נעמי גפני: אין לנו שום נגיעה לעניין הזה.

<רודי חיון: הוא קובע את הרף של המבחנים אבל הוא לא אומר לנו מה הרף - - -

אברהם נגוסה: רק רגע, רק רגע.

<נעמי גפני: כל מוסד בודק את התלמידים שלו ורואה אם הם מצליחים בלימודים ומה הקשיים שלהם ולפי זה הוא קובע את הרף.

<נעמי גפני: שום מבחן בעולם לא יוכל להגיד לך אם הוא קיבל את הציון הזה, זאת הרמה שלו – לא באנגלית ולא בעברית ולא באף שפה אחרת – ואם הוא מתחת לנקודה הזאת, אז הוא לא יודע לעשות את זה.

<נעמי גפני: אין דבר כזה.

<נעמי גפני: השאלה באופן כללי, גם אם אתה עושה את ה-TOEFL למשל, לאוניברסיטה אמריקאית, אז אתה קובע נקודה, אבל אתה חושב - - -

<רודי חיון: זה לא מבחן צרפתי.

<נעמי גפני: יש - - -

<רודי חיון: לא.

<רודי חיון: ה-TOEFL הוא לא מבחן צרפתי.

<נעמי גפני: - - - צריך לעמוד בזה - - -

אברהם נגוסה: לעניין הדיון, רק לחברי כנסת יש את הזכות.

אברהם נגוסה: אתם קיבלתם את תורכם, הצגתם את הנושא שלכם, בואו תנו עכשיו לאחרים.

אברהם נגוסה: אני לא מאשר להתערב.

<נעמי גפני: אני גם רוצה להגיד שאנחנו גם בעד קליטת עלייה - -

אברהם נגוסה: כמובן.

אברהם נגוסה: לא אמרתי אחרת.

<נעמי גפני: - - וממש לתת את כל הליווי בעולם לכל הקבוצות בעולם.

<נעמי גפני: למה לא?

אברהם נגוסה: לא אמרתי שיש מישהו נגד.

אברהם נגוסה: כולם בעד.

אברהם נגוסה: את הבעד הזה נתרגם למעשי.

אברהם נגוסה: זה כל העניין.

<נעמי גפני: זה לא קשור לבחינת יע"ל.

<נעמי גפני: בחינת יע"ל קיימת.

<נעמי גפני: מה עושים איתה, את זה כל מוסד מחליט לעצמו.

<נעמי גפני: כמובן שאנחנו בקשר גם עם מנהל הסטודנטים וגם עם האוניברסיטה העברית כי אנחנו רוצים לפחות להשוות את רמת הציון בבחינת יע"ל לרמת הציון בבחינות שנעשות באוניברסיטאות.

<נעמי גפני: אנחנו הראשונים שמעוניינים בזה ושלחנו הצעה לאוניברסיטה העברית ואני מקווה שנתחיל בבדיקה הזאת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: דבורה, בבקשה תתייחסי לשאלה ששאלתי לגבי כל האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: אם זה עובד באוניברסיטה מסוימת, אז למה לא באוניברסיטה אחרת?

אברהם נגוסה: המטרה פה היא משימה לאומית.

<דבורה מרגוליס: אמרתי זאת בתחילת הדברים ואגיד שוב.

<דבורה מרגוליס: יש הבדלים בין האוניברסיטאות בישראל.

<דבורה מרגוליס: ההבדלים האלה גם מייצרים תחרות, גם תחרות על סטודנטים, גם תחרות על הפרסומים, על התרומות, על קרנות המחקר.

<דבורה מרגוליס: קנאת סופרים תרבה חוכמה, נאמר.

<דבורה מרגוליס: במקרה הזה זה ממש כך.

<דבורה מרגוליס: הטכניון העלה את רף מבחן יע"ל שלו לאחר שהם בדקו 3 שנים אחורה – זה נאמר בדיון הקודם כאן ואפשר לראות בפרוטוקול – נתוני סטודנטים עולים - - -

<קריאה: לא.

<קריאה: סטודנטים שלא דוברי עברית.

<דבורה מרגוליס: עולים ולא עולים, כמובן, בהשוואה.

<דבורה מרגוליס: אבל הם הגיעו למסקנה מאוד ברורה.

<דבורה מרגוליס: לפי הבדיקות שהם עשו לגבי הסטודנטים בטכניון – אני מזכירה לכם שהטכניון לא מלמד - - -

אברהם נגוסה: סליחה.

אברהם נגוסה: אני מבקש כמה דקות הפסקה כי אני צריך לענות לטלפון חשוב, דחוף ממש.

אברהם נגוסה: נא לשבת.

אברהם נגוסה: אנחנו ממשיכים.

אברהם נגוסה: דבורה בזכות דיבור, בבקשה.

<דבורה מרגוליס: כמו שהתחלתי להגיד, זה היה בדיון הקודם.

<דבורה מרגוליס: הטכניון אכן קיבל החלטה – זה רק הטכניון וכרגע זה נכון רק לטכניון – לאחר בדיקה של 3 שנים של כל הסטודנטים, את אחוזי הנשירה, את הסיבות לנשירה, השוו העולים ללא עולים וכולי.

<דבורה מרגוליס: עשו בדיקה מאוד יסודית ומקיפה וקיבלו החלטה שעניין השפה, לפי הנתונים שעלו אצלם, עניין הידע בעברית הוא מכשול מהותי ומרכזי להצלחה בלימודים.

<דבורה מרגוליס: הטכניון הוא לא אוניברסיטה הומניסטית, הוא אוניברסיטה שמלמדת אך ורק מדעים מדויקים וחלק מהם ניסויים, אז תשאלו למה צריך שפה.

<דבורה מרגוליס: התברר להם שדווקא בגלל הרמה הגבוהה של לימודי הנדסה ורפואה ונושאים אחרים שמלמדים בטכניון, הידע של השפה, ההבנה של הדברים שנאמרים בשיעור, הקצב שבו שיעורים מתנהלים שם הוא כזה אתה חייב להיות עם רמת ידע בעברית בסיסית כזו שתוכל לעמוד בלימודים שם שהם קשים ממילא.

<דבורה מרגוליס: כל מי שלמד בטכניון, אני לא יודעת אם יש פה אנשים מסביב לשולחן, אני אישית בוגרת העברית אבל ממה ששמעתי זה באמת מאוד מאוד קשה, גם למי שמגיע עם עברית כשפת אם.

<דבורה מרגוליס: ברור לחלוטין שזה הרבה יותר קשה לעולים חדשים.

<דבורה מרגוליס: זה לא נעשה כדי לסלק אותם, כדי שלא יקבלו אותם, ולכן גם הוזמנת לפגוש את הקבוצה - - -

אברהם נגוסה: אני אבוא.

אברהם נגוסה: אני אבוא לפגוש.

<דבורה מרגוליס: המבחן הזה, דרישת השפה הזאת היא לא דרישה כדי לנפות אותם.

<דבורה מרגוליס: היא דרישה כדי לגרום להם להצליח, בסופו של דבר.

אברהם נגוסה: דווקא במדעים מדויקים אני לא רואה את הצורך של העברית - - -

<דבורה מרגוליס: בוא לסיור בטכניון ויסבירו לך את העניין.

אברהם נגוסה: - - - דווקא אנגלית יכולה להיות הדרישה כי במדעים המדויקים יש יותר שימוש באנגלית.

אברהם נגוסה: החשש שלי שזה בגלל המקום.

אברהם נגוסה: יכול להיות שאין להם מספיק מקום, אם יפתחו את זה ככה - - -

<דבורה מרגוליס: על כל מקום בטכניון מתמודדים מאות אנשים.

אברהם נגוסה: אלה החששות שלי, אני לא בטוח.

<דבורה מרגוליס: על כל מקום בטכניון, כל שנה מתמודדים מאות אנשים.

<דבורה מרגוליס: אין שום קשר, ישראלים, עולים וערבים – כל המגזרים.

<דבורה מרגוליס: הטכניון, בכל זאת, שני נובליסטים והטופ העולמי, בסדר?

<דבורה מרגוליס: אני בגאווה יכולה להגיד את זה.

<דבורה מרגוליס: אף אחד לא סוגר בגלל מקום או לא מקום, רוצים את האנשים האיכותיים והטובים ביותר ויש סטודנטים עולים, כולל סטודנטים מצרפת בטכניון.

<קריאה: המתאימים ביותר.

<דבורה מרגוליס: רוצים אנשים שיסיימו את התארים.

<דבורה מרגוליס: וגם האוריינטציה של אוניברסיטאות המחקר בישראל - - -

אברהם נגוסה: אין לי בעיה - - -

<דבורה מרגוליס: - - - תואר שני, ותואר שלישי ויעשה מחקר.

אברהם נגוסה: אין לי בעיה עם זה שהם לוקחים את הכי טובים.

אברהם נגוסה: זה בסדר.

אברהם נגוסה: אבל למה צריך להיות בעברית כאשר הם יודעים שהם עולים חדשים?

אברהם נגוסה: אם לא ניתן להם הזדמנות להיכנס ולהוכיח את יכולתם במדעים מדויקים, בגלל העברית אנחנו חוסמים להם, אז אנחנו מאבדים הרבה רופאים, מהנדסים.

אברהם נגוסה: זה מה שיקרה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר שלא משכנע אותי שדווקא העברית חשובה למדעים מדויקים.

אברהם נגוסה: זה לא משכנע אותי, אני אומר לך.

אברהם נגוסה: לא פיזיקה, לא כימיה, לא מתמטיקה ולא לביולוגיה צריך עברית.

אברהם נגוסה: דווקא צריך יותר אנגלית.

אברהם נגוסה: אני חוש שהסיבה לא נראית לי.

אברהם נגוסה: נמשיך.

אברהם נגוסה: האוניברסיטה העברית, בבקשה.

<אסתי נח: אמרתי שאנחנו מזמינים אותם אלינו.

אברהם נגוסה: אשמח.

אברהם נגוסה: תשלחו לי הזמנה.

אברהם נגוסה: הנה, הטכניון הזמין אולי ואני אלך.

אברהם נגוסה: אשמח מאוד אם תכתבו, אני אבוא.

<אסתי נח: לא.

<אסתי נח: גם את התלמידים שלא מתקבלים לטכניון אנחנו מזמינים אלינו.

אברהם נגוסה: אה, יופי.

אברהם נגוסה: באוניברסיטה העברית יש חלופה.

אברהם נגוסה: חשוב מאוד לדעתי.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מוותרים על הטכניון, אנחנו נילחם כי יש אנשים שרוצים להיות מהנדסים.

אברהם נגוסה: זה לפי הרצון של התלמיד.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<גמליאל גוטשל: אני מלווה צעירים שרוצים ללמוד פה ואני מתמודד כל יום - - - בתנאי הקבלה באוניברסיטאות ובמכללות, בין היתר.

<גמליאל גוטשל: לגבי הנתונים של הטכניון, חבר הכנסת נגוסה ביקש את הנתונים בפעם שעברה ולא קיבלנו אף נתון.

<גמליאל גוטשל: אני מניח שאייל לא קיבל את הנתונים מהטכניון.

<גמליאל גוטשל: נתונים שעדיין באוויר או פנימיים ואין לנו אף מידע עליהם.

<גמליאל גוטשל: אנחנו, כמו שאמרנו, לא נגד מבחן יע"ל אלא רק דנים בחלופה.

<גמליאל גוטשל: האם לטכניון ולמוסדות להשכל גבוהה יש חלופה?

<גמליאל גוטשל: יש להם אפשרות אחרת כמו שיש בחוברת של האוניברסיטה העברית, אפילו בשפה?

<גמליאל גוטשל: יש את כל הבחינות בפסיכומטרי, בחלופה של הפסיכומטרי, לפי הרמה של הבגרות וכולי, עשו להם עבודה ושיעורי בית כמו שצריך ויש להם מבחן יע"ל בצד השני ויש להם את רמת העברית של המבחן הפנימי.

<גמליאל גוטשל: אלה דברים מקובלים כי יש אנשים שיותר טובים ביע"ל כי זה עניין של לחץ, מהירות וזמן.

<גמליאל גוטשל: ויש אנשים שיותר טובים במבחנים ברמת אולפן כמו של משרד החינוך וכולי.

<גמליאל גוטשל: חלופה זה ממש חשוב.

<גמליאל גוטשל: אנחנו בוחנים את היכולות בעברית, אנחנו כמובן מסכימים שצריך רמת עברית כדי להתחיל, אין מה לעשות, אבל גם אפשר, כמו באוניברסיטת בן גוריון, לקבל ציון יותר נמוך של 90-85, סוף רמה ג' של משרד החינוך כדי להתחיל ולהתקבל ובסוף התואר הראשון מבקשים להגיע ברמה באנגלית לפטור ולהגיע בסוף התואר לרמת יע"ל או לרמת פטור של העברית כדי שכל הבוגרים של התואר הראשון תהיה להם רמה מסוימת באנגלית, רמת פטור, ותהיה להם רמה בעברית בפטור.

<גמליאל גוטשל: אבל זה בסוף התואר.

<גמליאל גוטשל: זה חשוב.

<גמליאל גוטשל: אבל כדי להיכנס, זה נותן הרבה מוטיבציה כדי להמשיך להשקיע בזמן וללמוד תוך כדי עם הסיוע של מינהל הסטודנטים עם הסדנאות כמו שרוצים להקים גם בבר אילן.

<גמליאל גוטשל: כל התמיכה בנוסף שממש חשובה כדי לקלוט – אנחנו בוועדת הקליטה – את הצעירים פה באוניברסיטאות ובהשכלה גבוהה.

<גמליאל גוטשל: השאלה לדבורה, האם ועד ראשי האוניברסיטאות רוצה לקלוט עולים באוניברסיטאות?

<דבורה מרגוליס: בוודאי.

<דבורה מרגוליס: איזו שאלה?

<גמליאל גוטשל: אז אפשר להסכים באופן עקרוני להגיד לאוניברסיטה שאפשר להתקבל באיזה סף קצת נמוך ביע"ל או ברמה נמוכה יותר בעברית בתק"ע או באולפן של משרד החינוך, ושמוכיחים אחרי שנה או שנתיים או בסוף התואר רמה יותר גבוהה כי לפי סקר שקיבלנו יש נתונים שמי שמגיע ללימודים, מבחן יע"ל היה ממש מחסום.

<גמליאל גוטשל: כדי להתקבל לשנה הראשונה, האם זה מסר שאפשר להפיץ לראשי האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תתייחסי, בבקשה.

<דבורה מרגוליס: זה לא עניין של איזשהו סוג של משא ומתן.

<דבורה מרגוליס: יש מוסדות, כמו בן גוריון, שהחליטו לקבל מרמה מסוימת והם מתחייבים לעצמם שהם יביאו את התלמידים לרמה שהם חושבים שצריך להגיע אליה.

<דבורה מרגוליס: ויש מוסדות שהאינטנסיביות של הלימודים בהם היא כזו שהם אומרים: מי שמלכתחילה לא מתחיל עם עברית מספקת, לא יכול לעמוד גם לא בסמסטר או שניים ראשונים.

<דבורה מרגוליס: זאת החלטה אקדמית.

<דבורה מרגוליס: לא יכול להיות תואר סוג א' לכולם ואז יהיה תואר סוג ב' למי שהוא עולה.

<דבורה מרגוליס: התואר BA במדינת ישראל שניתן על ידי האוניברסיטאות הוא תואר שיש לו ערך גדול גם בארץ ולשמחתנו גם בעולם.

<דבורה מרגוליס: בסופו של דבר כולנו רוצים שייצאו מפה בוגרים טובים, רופאים טובים, מהנדסים טובים.

<דבורה מרגוליס: לא מישהו שעשו לו הקלה על חשבון מה שהוא צריך ללמוד ולטפל בכולנו, לבנות לכולנו.

<דבורה מרגוליס: אל תשכחו, האנשים האלה, זה לא רק נייר שהם יוצאים אתו.

אברהם נגוסה: טוב, פה - - -

<דבורה מרגוליס: אז התשובה היא שזו החלטה אקדמית שכל מוסד מקבל אצלו.

<דבורה מרגוליס: המסר הועבר.

<גמליאל גוטשל: אז את אומרת שאתם לא רוצים לקבל עולים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: פה המחלוקת - - -

<דבורה מרגוליס: הבקשה שלהם - - - יש גם את העניין הזה שהוזכר כאן:

<דבורה מרגוליס: זו לא החלטה רק לעולים.

<דבורה מרגוליס: אם מורידים רמת יע"ל, מדובר גם על מגזר דובר ערבית ועל אנשים אחרים - - -

<גמליאל גוטשל: אבל הם לא עולים חדשים.

<גמליאל גוטשל: אנחנו פה בוועדת העלייה והקליטה.

<דבורה מרגוליס: אתה בוועדת העלייה והקליטה, אבל המדינה מתקיימת, יש כלל אזרחים - - -

<גמליאל גוטשל: אבל יש משימה לאומית שנקראת עלייה, כמו שהיושב-ראש אמר.

<דבורה מרגוליס: זה בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אני לא מסכים לגישה הזו.

אברהם נגוסה: יש פה קליטת עליה, יש משימה לאומית.

<דבורה מרגוליס: אני שוב אומרת, האוניברסיטאות עובדות לפי שמירה על הרמה האקדמית.

<דבורה מרגוליס: אפשר לעשות התאמות, אפשר ללכת לקראת, אפשר ללוות תוך כדי.

<דבורה מרגוליס: יש דברים שלא יתפשרו עלים.

<דבורה מרגוליס: אני אומרת לכם את זה.

<דבורה מרגוליס: תכעסו עלי, אני מבינה.

אברהם נגוסה: לא שמעתי מאף אחד שדורש להוריד את רמת האוניברסיטאות - - -

<דבורה מרגוליס: זו המשמעות של מה שאתה מבקש - - -

אברהם נגוסה: את הרמה האקדמית של האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: המחלוקת היא על מתן הזדמנות בתוך הזמן כדי שהם יוכל לשפר.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על עברית, לא על מתמטיקה, לא על פיזיקה.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על השפה העברית לעולים חדשים.

אנחנו אומרים: אנחנו פה במשימה לאומית של קליטת עלייה.

אנחנו אומרים: כדי לשלב את העולים החדשים אנחנו צריכים גמישות.

אנחנו אומרים: לא גמישות ברמת ההשכלה אלא גמישות בזמן.

אנחנו אומרים: זה מה שאנחנו דורשים.

אנחנו אומרים: אם אתם לא מבינים את זה ואתם לא רוצים לעשות את זה, אז אתם לא עומדים במשימה לאומית של קליטתה עלייה.

אנחנו אומרים: אל תביאו לי תירוצים שיש דובר ערבית, דובר צ'רקסית, דרוזי וכל הדברים האלה.

אנחנו אומרים: אנחנו לא נגד שתעזרו, אבל פה יש לנו משימה לאומית, קליטת עלייה.

אנחנו אומרים: אנשים עוזבים, באים לפה כדי לבנות את ביתם במדינת ישראל.

אנחנו אומרים: זו מדינה יהודית.

אנחנו אומרים: אם אתם לא מתגייסים למשימה הזו, אז אנחנו מאבדים את העיקרון של קליטת עלייה.

אנחנו אומרים: על זה אנחנו מדברים.

<דבורה מרגוליס: אני אעביר את המסר.

<סם קדוש: אדוני היושב-ראש, שישה חודשים – אני אומר את זה גם לראשי האוניברסיטאות – היינו ילדים טובים, חיכינו לתוצאות, לא עשינו רעש למרות שיכולנו לעשות רעש כי בצרפת יש כל מיני ידידים של כל האוניברסיטאות שכדי לגייס כספים שם כולם אומרים שפה טוב.

<סם קדוש: היום אנחנו באים ומציעים עוד פעם חלופה.

<סם קדוש: תישארו עם היע"ל.

<סם קדוש: אנחנו רוצים חלופה.

<סם קדוש: בואו נעשה מסלול מקביל.

<סם קדוש: אדוני היושב-ראש, אולי זה נשמע חריף, היינו בוועדה עם הסטודנטים שלומדים 6 שים רפואה.

<סם קדוש: עד היום משרד הבריאות לא רצה לקבל אותם.

<סם קדוש: כמעט הלכנו לבג"ץ ובסופו של דבר זה הסתדר.

<סם קדוש: אני אומר לכם שאם אתם לא רוצים לעשות איזו פשרה, ואני מציע למינהל הסטודנטים להיות אתנו בזה, אנחנו הארגונים שוקלים ללכת לבג"ץ כי זה חוסם את הפתיחה של מדינת ישראל ושל האוניברסיטה.

<סם קדוש: לא רציתי להגיע לזה, אבל אם זו הדרך, אז אנחנו נלך עד הסוף.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: בסדר.

<נתנאל נתי ארן: כבוד היושב-ראש, בעניין הזה.

<נתנאל נתי ארן: אני פשוט באמצע כאן.

אברהם נגוסה: אתה שייך לאוניברסיטאות.

<נתנאל נתי ארן: אני מהאו"ם - - -

אברהם נגוסה: לא משנה עכשיו מי שייך למה, תגיד את האמת.

<נתנאל נתי ארן: אני רואה שאנחנו הולכים לכיוון שאולי הוא מסוכן.

<נתנאל נתי ארן: יע"ל, כבודו במקומו מונח.

<נתנאל נתי ארן: כשאני אומר חלופה, למשל חלופה דוגמת המבחן של האוניברסיטה העברית, לא להוריד את הרף של העברית - - -

אברהם נגוסה: לא דרשנו.

<נתנאל נתי ארן: - - - של ור"ה.

<נתנאל נתי ארן: אלא שיהיה מבחן דוגמת המבחן של האוניברסיטה העברית שראשי האוניברסיטאות יסמכו עליו את ידיהם.

<נתנאל נתי ארן: לא תהיה ירידה ברמת העברית.

אברהם נגוסה: בוודאי.

אברהם נגוסה: זו לא הדרישה.

<נתנאל נתי ארן: זה משהו שכולם יוכלו להסכים עליו ואנחנו נימנע מאותו אחוז של תלמידים שיע"ל קשה להם.

<נתנאל נתי ארן: אני לא בעד להוריד את הרף.

<נתנאל נתי ארן: אם אנחנו צריף סוף ד'-תחילת ה', שזה מה שרוב האנשים רוצים, אנחנו נגיע לשם.

<נתנאל נתי ארן: השאלה איך עושים את זה.

<נתנאל נתי ארן: האם זה דבר שאפשר לשקול אותו, שבנוסף ליע"ל יהיה מבחן דוגמת המבחן של האוניברסיטה העברית, באותה רמה?

אברהם נגוסה: אני לא מסכים עם כל מה שאתה אומר.

אברהם נגוסה: אני בעד שלא להוריד את הרמה אבל אני בעד להוריד את הרף וכמובן לתת את הזמן לעולים החדשים.

אברהם נגוסה: במשך הזמן הם יכולים לעשות את זה.

אברהם נגוסה: אוניברסיטת באר שבע הורידה את הרף, האוניברסיטה העברית נתנה - - -

<דבורה מרגוליס: היא לא העלתה.

<דבורה מרגוליס: היא לא הורידה, אבל לא חשוב.

אברהם נגוסה: בסדר, אבל ביחס לאחרים הרף שלהם יותר טוב.

אברהם נגוסה: גם החלופה של האוניברסיטה העברית היא בסדר.

אברהם נגוסה: זה נותן יותר זמן לתלמידים.

אברהם נגוסה: אנחנו לא דורשים להוריד את הרמה, זו לא הדרישה בכלל.

<אייל ניצני: כבדו היושב-ראש, לקראת סיכום הדברים אני רוצה לתאר את המהלך שאנחנו ממליצים עליו ואני מבקש ממך, סם וממך גמליאל, להיות אתנו בהקשר הזה כי אנחנו ממליצים לעולים להשקיע פה בלימודי השפה.

<אייל ניצני: ללמוד עברית ולשפר את רמת העברית שלהם במהלך שאינו מבזבז שנה אלא מכין אותם טוב יותר ללימודים אקדמיים, ואני מדבר על אולפן צעירים שלו זכאי כל עולה, ל-500 שעות שמיד אחריהן תכנית תק"ע – עוד רגע, אני הקשבתי לך.

<אייל ניצני: אני לא מדבר על אולפן במסגרת מסע.

<אייל ניצני: אני מדבר על אולפן עולים.

<אייל ניצני: אני מדבר על תק"ע אחרי אולפן עברית.

<אייל ניצני: כלומר, בסך הכול כ-850 שעות, ועוד 160-150 שעות באולפן קיץ, ולא לוותר על המהלך הזה.

<אייל ניצני: אני יודע אמילי ואני יודע גמליאל שאתם יודעים בדיוק על מה אני מדבר.

<אייל ניצני: העולים מצרפת ובלל מוזמנים וצריכים לעשות את המהלך הזה ולהגיע מוכנים יותר, בטוחים יותר, ברמה גבוהה יותר ולא מספיק מה שהם מקבלים במסגרת תכנית מסע, והם לא יכולים אחרי תכנית מסע או אחרי תכנית מסע - - -, טובה ככל שתהיה - - -

אברהם נגוסה: תתמקד בעולים.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על העולים.

<אייל ניצני: זה לא מספיק שעות בשביל להתקבל לטכניון.

<אייל ניצני: הם צריכים עוד שעות בשביל לשפר - - -

אברהם נגוסה: אז אולי משרד הקליטה יגדיל את השעות?

<אייל ניצני: יש פה מהלך של 1,100 שעות שמפורסם בכל העולם ובכל השפות.

אברהם נגוסה: ואתה טען שהעולים לא מנצלים את זה?

<אייל ניצני: - - - אני לא טוען שהם לא מנצלים - - -

אברהם נגוסה: אני מסכים אתך במאה אחוז.

<אייל ניצני: אני ממליץ על המהלך הזה.

<אייל ניצני: אני לא טוען שהם לא מנצלים, חלילה.

<אייל ניצני: אני אומר שזה המהלך שאנחנו - - -

אברהם נגוסה: אני מסכים אתך שהעולים צריכים להשקיע.

אברהם נגוסה: אין מחלוקת בזה.

אברהם נגוסה: כשאני מגיע לכל בית ספר, לכל מוסד חינוכי ואני פוגש את הצעירים, עולים או ותיקים, לא משנה, אני אומר להם שיש לי את הנוסחה: שוויון הזדמנות פלוס השקעה אישית שווים הצלחה.

אברהם נגוסה: רק לקבל הזדמנות זה לא מספיק אם אני לא משקיע בזה, אם אני לא מנצל את זה.

אברהם נגוסה: ולכן אני מסכים אתך שיש פה זמן שהמדינה נותנת לעולה חדש להשקיע בשעות האלה.

אברהם נגוסה: אני מסכים אתך, הוא חייב להשקיע בזה, כי אם הוא לא משקיע, זה שווה כישלון.

<אייל ניצני: כבוד היושב-ראש, בשלוש השנים הראשונות שלך בוא תשקיע, בוא תתחיל את זה בלי שירות צבאי או לאומי, חוץ מזה בוא תשקיע, בשלוש השנים הראשונות בו תתחיל את התהליך.

אברהם נגוסה: אני מסכים אתך.

אברהם נגוסה: לקראת הסוף אני אתן לשני אנשים לשאול שאלה – אבל שאלה, לא נאומים.

אברהם נגוסה: תשאלי ואחר כך אני אעבור אליך.

<אורי בלוך: תודה רבה.

<אורי בלוך: יש לי שאלה אליך לא בתור רכזת תכנות מסע, אלא בתור חברה של כל העולים שעכשיו עלו ולא משנה מאילו מסגרות הגיע.

<אורי בלוך: הם הגיעו, הם פה, הם בני 20-18.

<אורי בלוך: הם עשו את כל התהליך שאמרת.

<אורי בלוך: זה אומר אלף ומשהו שעות, זה אומר פעמיים 500 שעות של משרד החינוך, של אולפן - - - חיפה, ירושלים – אנחנו מדברים על אותו דבר, נכון?

<אייל ניצני: לגמרי.

<אייל ניצני: זו שאלה לכל מוסד.

אברהם נגוסה: הוא לא מוסד אוניברסיטאי.

אברהם נגוסה: הוא נותן הזדמנות.

אברהם נגוסה: הוא נותן את שעות הלימוד לעברית.

אברהם נגוסה: הוא משרד הקליטה.

<אורי בלוך: האם ההזדמנות יכולה להיות חלופה?

<גמליאל גוטשל: זה - - - לא חלופה, מבחן יע"ל.

<גמליאל גוטשל: אז יעשה 2,000 שעות, אבל אם הוא נכשל במבחן - - - עדיין לא התקבלו.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו מקיימים את הדיון.

<גמליאל גוטשל: מצוין.

<גמליאל גוטשל: אני מסכים אתך שיעשו את זה.

<גמליאל גוטשל: אבל זה לא - - -

אברהם נגוסה: הנושא הוא לא אם השעות לעברית מספיקות או לא.

אברהם נגוסה: הנושא פה הוא החלופה של המבחן, עניין הזמן, לתת הזדמנות, לתת זמן לעולים, אם זה במבחן וגם - - -

<גמליאל גוטשל: בהתחלה פתחת את הדיון ואמרת שלא הצלחת להוכיח שתכנית תק"ע שווה או מכינה כמו שצריך למבחן יע"ל.

<אייל ניצני: היא לא תכנית הכנה.

<אייל ניצני: אמרתי את זה ברור.

<גמליאל גוטשל: זה ברור.

<גמליאל גוטשל: זה לא הכנה למבחן יע"ל וזה לא נחשב כמו חלופה, לצערנו.

<גמליאל גוטשל: לפי דעתי, מי שסיים תק"ע, יכול להתקבל ישירות לאוניברסיטאות כי מאה אחוז מכל התלמידים שאני מלווה, כל מי שסיים תק"ע מוכן יותר ממאה אחוז בלימודים.

<גמליאל גוטשל: זה בטוח ואני מסכים ואני מעודד לזה.

<אייל ניצני: לא בטוח.

<אייל ניצני: אולי הוא צריך אולפן קיץ עוד - - -

<גמליאל גוטשל: - - - במעטפת שאתה אמרת, זה בטוח, יש כתיבה אקדמית – אני לא נכנס לכל פרטי הפרטים – 8 שעות ביום עם עוד 3 שעות עבודה בבית, במשך חמישה חודשים, ועוד יותר עם ה-500 שעות.

<גמליאל גוטשל: למה משרד הקליטה והאולפנים שנותן משרד החינוך דרך תק"ע לא מוכרים על ידי האוניברסיטאות שגם הן שייכות למשרד החינוך?

<גמליאל גוטשל: משרד החינוך עושה אולפן ממש עשיר מאוד ובסוף האוניברסיטאות לא מקבלות את זה.

אברהם נגוסה: למה?

<קריאה: כי הם מקבלים רק מבחן יע"ל.

<גמליאל גוטשל: מקבלים מבחן יע"ל.

אברהם נגוסה: בזמננו היה גם אולפן במרכזי קליטה, שלב א', שלב ב'.

אברהם נגוסה: לאחר מכן גם הייתה מכינה.

אברהם נגוסה: שנה מכינה בה לומדים גם עברית וגם נושאים אחרים.

<דבורה מרגוליס: מכינות קדם-אקדמיות - - -

אברהם נגוסה: זה תק"ע.

<דבורה מרגוליס: - - - מכינה קדם-אקדמית - - -

אברהם נגוסה: זה לא תק"ע?

אברהם נגוסה: תכנית קדם-אקדמית, לא?

<גמליאל גוטשל: זה עוד משהו - - - במכינה זה עוד משהו.

<גמליאל גוטשל: יש שתי מכינות עולים: אחת בבר אילן ואחת באוניברסיטה העברית.

<גמליאל גוטשל: באופן עקרוני, כל האוניברסיטאות שאין להן מכינת עולים חייבות להכיר במכינת העולים של בר אילן ושל האוניברסיטה העברית.

<גמליאל גוטשל: חוץ מכמה אוניברסיטאות כמו הטכניון, לא רוצים להכיר במכינת עולים.

<גמליאל גוטשל: זה גם פרדוקס וסתירה.

<דבורה מרגוליס: אני יודעת שיש עכשיו תהליך, אני אברר אם זה לעניין מכינת עולים, שנמשך כבר שנה וחצי וממש עומד לפני סיום של ראשי המכינות האוניברסיטאיות בלבד.

<דבורה מרגוליס: אני לא יודעת מה קורה במכללות - - -

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על האוניברסיטאות.

<דבורה מרגוליס: - - - או שמנהלי המכינות הקדם-אקדמיות עובדים על האחדה של הציונים, הכרה הדדית, סיליבוסים דומים, בחינות קרובות, אנגלית, תחומים מדעיים ועברית אחיד, ומכירים זה בזה - - -

<גמליאל גוטשל: כן, רק שזו לא מכינת עולים.

<קריאה: זה אותו דבר.

<דבורה מרגוליס: מי שמסיים מכינה, בוודאות פטור מיע"ל, לא צריך לעשות בגרות, לדעתי אולי - - -

<גמליאל גוטשל: זה לא מה שקרה בטכניון.

אברהם נגוסה: קודם כל, אנחנו מבקשים - - -

<דבורה מרגוליס: ראש הפורום של מנהלי המכינות הוא מנהל מכינה בטכניון: פרופסור דן זילברשטיין.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים את זה בכתב.

אברהם נגוסה: תשלחו לנו לוועדה.

<דבורה מרגוליס: כשעשו לנו אין בעיה.

<דבורה מרגוליס: עלו פה המון שלאלות, אני מטיחה להעביר הכול ולחזור אליכם עם תשובות.

אברהם נגוסה: זה חשוב לנו מאוד.

אברהם נגוסה: אנחנו ממש בלחץ מבחינת הזמן.

<אמלי אבבו: אני יועצת אקדמית ב- .

<אמלי אבבו: CNEFלצערנו, המכינה היום לא ממומנת על ידי מינהל הסטודנטים לכל מי שיש לו בגרות שקילה לבגרות ישראלית.

<אמלי אבבו: זאת אומרת שכל מי שמגיע לארץ ומשרד החינוך מכיר בבגרות שלו הוא יכול ללכת למכינה אבל הוא חייב לשלם לפחות שני שלישים מהמחיר, שזה בערך 25,000 שקל לשנה.

<אמלי אבבו: מי שמגיע עם בגרות שהיא לא שקילה, משרד הקליטה ומינהל הסטודנטים מממנים את כל המכינה מבחינה תקציבית.

<אמלי אבבו: אם אנחנו הולכים לפתרון הזה שהוא אולי, כמו שאת אומרת, שהמכינה כבר תהיה מוכרת ומשותפת לכל האוניברסיטאות ואנשים ירצו ללכת למכינה כהכנה לאוניברסיטה ויהיה פטור ממבחן יע"ל וכולי, צריך שתהיה השוואה מבחינת מי שמשלם ומי שלא משלם.

אברהם נגוסה: אני לא מבין למה מינהל הסטודנט לא משלם את זה למכינה?

<אייל ניצני: משלם למי שצריך את זה.

<אייל ניצני: יש מדיניות אקדמית של ארצות שהאקדמיה מכירה בבגרות שלהם או בתעודת סיום התיכון שלהם כשקילה לבגרות הישראלית.

<אייל ניצני: זה נושא אחר לגמרי, סיפור אחר לגמרי.

<אמלי אבבו: זה משרד החינוך.

<אייל ניצני: לא רק משרד החינוך.

<אייל ניצני: ממש לא.

<אייל ניצני: אוניברסיטאות מכירות בבגרות ובתעודת הסיום של ארצות כמו צרפת, ארצות הברית.

<אייל ניצני: חבר המדינות, ברית המועצות לשעבר – הבגרות שלהם לא שקילה.

<אייל ניצני: ואם הם לא למדו לימודים אקדמיים, הם צריכים לעבור מכינה קדם-אקדמית.

<אייל ניצני: אם הם צריכים לעשות את זה או חייבים ללמוד את זה בשביל לקבל תואר אקדמי ישראלי, אנחנו נממן להם.

<אייל ניצני: יש כאלה שלא חייבים ולכן אנחנו לא מממנים.

אברהם נגוסה: אז מה הטענה שלך?

אברהם נגוסה: מי שצריך, מממנים לו.

אברהם נגוסה: מי שלא צריך – לא צריך.

<אמלי אבבו: אתה צודק במאה אחוז.

<אמלי אבבו: העניין הוא מה זה צריך או לא צריך.

<אמלי אבבו: אם אתה מקבל ממוצע בין 90 ל-100 בתוצאות של המכינה, יש לך הקלות מאוד גדולות בקבלה לאוניברסיטה.

<אמלי אבבו: זאת אומרת שאנחנו מסתכלים על הציונים שלך במכינה במקום הציונים של הבגרות.

<אמלי אבבו: אם אתה מגיע עם בגרות צרפתית שמוכרת בארץ, אבל נמוכה מאוד ואתה רוצה להתקבל למשהו קשה מאוד כמו, נגיד, רפואה – אין לך ברירה, אתה חייב לעבור דרך המכינה.

<אמלי אבבו: חייב כי האוניברסיטה לא מסתכלת על הבגרות שלך כי יש לך פחות מ-15 ממוצע.

<אמלי אבבו: אז אתה הולך למכינה, אתה משלם למרות שאתה חייב לעשות את המכינה, שזה בדיוק כמו דרום אמריקאי שמגיע ואין לו בגרות.

<אמלי אבבו: זה בדיוק אותו דבר.

<אמלי אבבו: היום, על פי ההחלטות של מינהל הסטודנטים במשרד הקליטה, המכינה לא ממומנת לעולים האלה.

<אמלי אבבו: אם אנחנו הולכים לכיוון שהמכינה יכולה להיות פתרון גם למבחן יע"ל, אז חייבים שהמכינה תהיה ממומנת לכל מי שרוצה לעשות אותה.

אברהם נגוסה: פה יש בעיה.

אברהם נגוסה: אני לא הייתי מודע לזה כי גם אני הייתי עולה חדש, ברור שלא עליתי מצרפת או מאמריקה, אז ישר עברתי שנה מכינה ומינהל הסטודנטים שילם לי.

אברהם נגוסה: רק אחרי שנה עשיתי את המבחן בעברית.

אברהם נגוסה: עזר לי, אני חושב, שלמדתי גם באולפן קיץ וגם במרכז קליטה וגם שנה במכינה.

אברהם נגוסה: זה נתן לי פוש לעבור את המבחן.

<דבורה מרגוליס: המכינות הן לא רק ידע בשפה - - -

אברהם נגוסה: כן, מכניס אותי.

<דבורה מרגוליס: - - - אם זה גם נמצא באוניברסיטאות, אז גם יש - - -

<אמלי אבבו: אנחנו בעד לגמרי.

<דבורה מרגוליס: - - - והסתגלות והכרות.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: לכן, אנחנו כוועדת העלייה והקליטה - - -

<דבורה מרגוליס: לא רק זה.

<דבורה מרגוליס: תעברו את מכינת הטכניון, תיכנס לטכניון - - -

אברהם נגוסה: רגע.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: אני חושב שלא ניכנס לאבחנות של מה שמינהל הסטודנטים עושה.

אברהם נגוסה: אנחנו, כוועדת העלייה והקליטה, קוראים למינהל הסטודנטים במשרד הקליטה לשלם את המכינה לכל עולה חדש.

אברהם נגוסה: מי שלא צריך, יגיד: תודה, אני לא צריך.

אברהם נגוסה: המדיניות צריכה לתת לכל עולה שנה לפני שהוא נכנס לאוניברסיטה.

אברהם נגוסה: אם מישהו יעשה דרך קצרה, אז בסדר.

אברהם נגוסה: אבל אני חושב שהוא צריך להיות, זאת תהיה החלטה שלנו ואנחנו נפנה גם בכתב גם לשרת הקליטה בנושא הזה.

<אמלי אבבו: בגלל שעבדתי במינהל הסטודנטים מספר שנים, אני זוכרת את השנה בה החליטו לא לשלם לכל העולים.

<אמלי אבבו: זה לא שמינהל הסטודנטים החליט את זה כי לא בא לו לשלם, ההחלטה הייתה בגלל שהאוניברסיטאות לא הפסיקו להעלות את המחיר של המכינה משנה לשנה כי הם ראו שמינהל הסטודנטים משלם לכולם, אז למה לא להעלות את המחיר ואז להרוויח מזה.

<אמלי אבבו: מינהל הסטודנטים משלם והמחיר של המכינה תמיד עלה.

<דבורה מרגוליס: התשובה כרגע היא שהמל"ג לפני שנתיים הפך להיות הרגולטור והאחראי גם על המכינות הקדם-אקדמיות.

<דבורה מרגוליס: המחיר שם מפוקח, יש הסדר.

<דבורה מרגוליס: הקליינטים הכי גדולים שהמכינות הקדם-אקדמיות - - -

<אייל ניצני: המחיר הוא גם לא 25,000 שקל.

<אייל ניצני: אין מכינה כזאת.

<אמלי אבבו: אבל אז זה היה 12,000 שקל.

<דבורה מרגוליס: - - - התעריף שהאוניברסיטאות מקבלות עומד על פחות מ-12,000 שקל.

<דבורה מרגוליס: את היתרה האוניברסיטאות מממנות מכיסן.

<דבורה מרגוליס: רק שיהיה פה לפרוטוקול.

אברהם נגוסה: אני מקווה שלא יהיה ניצול כזה.

אברהם נגוסה: אני חושב שבשביל זה יש מל"ג.

אברהם נגוסה: מל"ג צריכה לקחת את הכול בפרופורציה.

אברהם נגוסה: זה לא בגלל שהמדינה משלמת לו, צריך לגנוב מהמדינה.

אברהם נגוסה: המחיר זה המחיר ולא בגלל שהמדינה עוזרת לו צריך להכפיל את המחיר.

אברהם נגוסה: זה פשוט לא יכול להיות.

אברהם נגוסה: המל"ג צריך לקחת את העניין הזה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני חושב שכשעתיים דנו בנושא הזה.

אברהם נגוסה: זה דיון מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נוותר, אני אומר לכם, בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אם צריך, אני לא רוצה להגיע לשלב של להכריע את האוניברסיטאות בחקיקה.

אברהם נגוסה: יש חוק השכלה גבוהה, אפשר לעשות תיקון בחוק ולהכריע את האוניברסיטאות.

אברהם נגוסה: אבל אנחנו לא רוצים לפגוע בחופש האקדמיה ואנחנו רוצים לעשות את זה בהידברות, בהבנה, ללא כפייה.

אברהם נגוסה: לכן, אנחנו צריכים לקחת את עניין קליטת העלייה כמשימה לאומית.

אברהם נגוסה: הביטחון של המדינה חשוב לנו, אז כל אחד מתגייס לצבא ההגנה לישראל, כך הוא מרגיש שהוא תורם את חלקו לביטחון הלאומי.

צריך להרגיש: הלכתי לכיוון חקיקה בעניין הפסיכומטרי כי לא הייתה לי ברירה.

צריך להרגיש: אופוזיציה וקואליציה חתמו על זה כאחד.

צריך להרגיש: אני מקווה שנזרז ונעביר את החוק הזה.

צריך להרגיש: לכן מאוד חשוב ללכת על העניין של יע"ל.

צריך להרגיש: החלטנו במסגרת הדיון שלנו ואני מבקש ממנהלת הוועדה לקרוא את ההחלטה שלנו.

לכל האוניברסיטאות: 1.

לכל האוניברסיטאות: להציע חלופה נוספת למבחן יע"ל לצעירים עולים המבקשים להתקבל ללימודים כדוגמת החלופה המוצעת על ידי האוניברסיטה העברית.

לכל האוניברסיטאות: 2.

לכל האוניברסיטאות: לפתוח מרכזי כתיבה שנועדו להקנות לסטודנטים עולים תמיכה לימודית בשפה כשם שעושה זאת בהצלחה אוניברסיטת בר אילן.

<קרן גולדפרד: אנחנו לא עושים את זה - - -

אברהם נגוסה: הציעה, הציעה.

אברהם נגוסה: כפי שהציעה נציגת אוניברסיטת בר אילן.

אברהם נגוסה: לא עושים.

<גמליאל גוטשל: עוד מעט, עוד מעט, בעזרת השם.

<דנה גורדון שושני: קיבלתם קרדיט.

אברהם נגוסה: כפי שהציעה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למינהל הסטודנטים במשרד הקליטה למממן במלואה את המכינה לעולים, לכל העולים המבקשים ללמוד בה – לא צריך לפרט.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה מספיק לדעתי.

אברהם נגוסה: אלה ההחלטות שלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו נכתוב את זה לכל ראשי האוניברסיטאות, לשרת הקליטה - -

<דנה גורדון שושני: נעביר לור"ה.

אברהם נגוסה: - - לשר אוצר כי קשור בזה כסף.

אברהם נגוסה: אנחנו נעביר את זה כמובן לשר החינוך, למל"ג.

אברהם נגוסה: נוציא את ההחלטה בכתב ואנחנו מצפים לשיתוף פעולה במשימה לאומית.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.

אברהם נגוסה: תודה לכולכם שהשתתפתם.