ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 526, 2017-06-21 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, שלום לכולם.

איתן כבל: גברתי, מנהלת הוועדה, היועצים, רשמת, דובר, אורחים נכבדים, היום יום רביעי.

איתן כבל: אנחנו עוסקים ומתקדמים, לפחות אני, לסגור היום את הנושא שמונח כאן על סדר היום שהוא: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 51) (שינוי תכנית הטבות לצרכן או סיומה), של חברי הכנסת איתן כבל, חנין, עיסאווי, שמולי, טרכטנברג, חסון ונחמן שי.

איתן כבל: אבל ברשותכם, כפי שהודעתי שהחל מאתמול, יום הזמר העברי, אנחנו נפתח כל דיון בהקראה של שיר.

איתן כבל: אני אשתדל שכל פעם יעשה את זה חבר כנסת אחר אבל כמו שנאמר בחי"ר, אתה זוכר את זה, היה מפקד שלי, אני לבדי בתעלה אז אני אקריא.

איתן כבל: אני רוצה להקריא את השיר על התוכי יוסי של אברהם חלפי.

איתן כבל: אני רק רוצה לספר לכם שנחשפתי לראשונה לאברהם חלפי במלחמת לבנון הראשונה, הייתי במקום שנקרא ג'ב ג'נין.

איתן כבל: שלחו לנו בתוך המלחמה חבילות וספרים, והגיע גם ספרון של אברהם חלפי.

איתן כבל: האמת ששתיתי אותו בצמא.

איתן כבל: כן, כי הוא אחד הגדולים ביותר.

איתן כבל: השיר "תוכי יוסי" דווקא מתאים למזג האוויר.

איתן כבל: הוא לא מתאים אולי לבוקר אבל יש בו איזה משהו נוגה.

איתן כבל: אז ברשותכם: אקנה לי תוכי ושמו יהיה יוסי.

איתן כבל: עמו אשוחח עת איש לא ישמע.

איתן כבל: ואז אומר לו, אומר:

איתן כבל: העצבות כמו כוס היא ובה יין מר מענבי הנשמה.

איתן כבל: התדע, תוכי יוסי, אתה ילד לירי.

איתן כבל: צפוי לך מוות שקט, כה שקט.

איתן כבל: ואז אנוכי בתוגת המאירי אלחש לקירות: יוסי מת, יוסי מת.

איתן כבל: וישוב אפרך מהכלוב למולדת - מן הכלוב הלבן לעפר הצהוב, ערירי, בלי אישה תוכיה ויולדת.

איתן כבל: לתוכי שכמוך אסור לאהוב.

איתן כבל: אתה לא תאהב, יוסי, יוסי אף פעם.

איתן כבל: כמוך נולדו להנעים פטפוטים עם כל משורר, שלבו אש וזעם, בין לבבות אדישים וחוטאים.

איתן כבל: כמוך הם רק צעצוע בבית, למען יוכלו ילדים לשחק.

איתן כבל: פטפט, תוכי יוסי, נחמני כזית, ליבי היום ריק.

איתן כבל: זה מה שנקרא בוקר טוב לכם וחזק מאוד מאוד.

איתן כבל: ברשותכם, נתחיל בשגרת יומנו.

איתן כבל: היכן אנחנו אוחזים גברתי?

איתן כבל: אבל לפני כן, אני רוצה לגעת בנקודה כיון שאנחנו כבר ממש מתקרבים לסיומו של החוק, של הצעת החוק, אני רוצה לחזור ולהדגיש נקודה אחת כיוון שגם נתבקשתי על ידי כמה גורמים שהתקשרו אלי, ויש כאן בחור בשם – כן, בדיוק, שגם ביקש להראות את העניין הזה ואני רוצה לחדד אותו, את הרצון להסביר לי מהו ההבדל בין מועדוני צרכנות לבין מועדוני לקוחות.

איתן כבל: מנסים כל הזמן להסביר לי את העניין הזה, ואני רוצה לחדד וגברתי, תוסיפי גם כן ונראה איך מוצאים את נקודת האיזון הנכונה.

איתן כבל: תראו, העניין הוא פשוט: תנסו להיכנס לנעליים של הצרכן, של הלקוח.

איתן כבל: לא נקרא לו צרכן כדי לא להסתבך עם מועדון לקוחות.

איתן כבל: בא בן אדם, אומרים לו באחד הגופים, לא משנה מה, הוא נכנס לחנות בגדים, אומרים לו: תמלא אם אתה רוצה להיות חבר במועדון שלנו.

איתן כבל: זה נותן לך הטבות כאלה.

איתן כבל: הם באים ל"אל על", תקבל מועדון ב"נוסע המתמיד".

איתן כבל: יש מקומות כמו "בהצדעה", יש גופים שאיך אני אומר תמיד?

איתן כבל: היתה לי זכות באמת לא להיות מהראשונים, להיות מההוגים של המועדון וכו' וכו'.

איתן כבל: ומה כל הזמן אומרים לי?

איתן כבל: דרך אגב, יש לי הצעה אליכם עוד לפני: בלי הפחדות.

איתן כבל: אם אני הייתי צריך לפחד מכל מה שאמרו לי פה, בחדר הזה, ובחדר הקודם של הוועדה אני הייתי משותק לכל חיי, לא הייתי עושה כלום כי באמת התיאורים הם לעתים - אתה יכול להתעורר עם זיעה קרה בלילה.

איתן כבל: אני אומר את זה כי בסוף, המערכת יודעת להתארגן ולהסתדר ובסוף, אנחנו רוצים את התוצאה הטובה ביותר עם מינימום פגיעה בגופים.

איתן כבל: אין לנו כאן עניין שלא יהיו מועדוני לקוחות, ההיפך.

איתן כבל: אנחנו רוצים לעודד מועדוני לקוחות, אנחנו רוצים שיהיו רק עד היום זה זה לא נכנס לתוך מסגרת, זה לא מוסדר.

איתן כבל: וכל אחד מסדר לעצמו את הכללים באותיות הקטנות של עצמו, אותיות נמלה, אבל אני תמיד אומר של נמלים על השיש, הקטנות האלה שבסוכר שבקושי רואים אותן.

איתן כבל: עד שהן לא בשורה אתה לא רואה אותן.

איתן כבל: לכן, אנחנו רוצים לסדר את העניין בסך הכל.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להוסיף: גם אם הן באותיות גדולות, הרבה פעמים יש להן חוסר הוגנות.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אמרתי את זה רק בסוג של בדיחות הדעת.

איתן כבל: הרי בשביל זה היום התכנסנו.

איתן כבל: אם לא היה כשל שהיה צריך לתקן אותו אז לא היינו כאן.

איתן כבל: עכשיו, מה אומרים לי?

איתן כבל: כשאתה מועדון לקוחות ואתה מגייס לקוחות, אתה רוצה שיהיה בכרטיס המסוים הזה מה יותר גופים עסקיים כדי לשרת כל אחד ואחת מאתנו.

איתן כבל: מה אתם אומרים לי בעצם?

איתן כבל: ראשי המערכת אומרים: אנחנו לא יכולים לקחת אחריות על כל גוף וגוף.

איתן כבל: אני אומר לכם: קודם כל, יש לכם אחריות.

איתן כבל: עכשיו בואו נבחן מהו גבול האחריות.

איתן כבל: אם אתם באים ואומרים לי: בואו נבדוק מהו גבול האחריות שלנו, אני מוכן להאזין.

איתן כבל: אם אתם באים ואומרים: אני מתנער, אני סתם רגולטור.

איתן כבל: יש כתובת ומי שרוצה נכנס לכתובת והוא מתחבר עם איזה שקע סודי כזה או סיסמה סודית וזה לא כך.

איתן כבל: יש כאן הדדיות.

איתן כבל: איך אומרים?

<אתי בנדלר: התקשרות חוזית.

איתן כבל: התקשרות חוזית.

איתן כבל: זה לא שפסו מתנדבים מארצנו.

איתן כבל: לא וגם אין לי שום תלונה על זה.

איתן כבל: מה כן?

איתן כבל: אני בא ואומר שאם גורם עסקי שמי מכם יצר אתו התקשרות והתרסק, אלה החיים.

איתן כבל: זה דברים שקורים לצערנו מדי יום, ואני אומר אם יש מה שנקרא אירועים שלא יכולים להיות בשליטתכם, אני מוכן ואומר: חבר'ה, את זה אני יכול להבין.

איתן כבל: זה לא משנה, אין גם ממי לקחת ברגע שהעסק קרס אבל בהתנהלות השוטפת של מערכות יחסים שהגוף חי, קיים, נושם, ופועל - -

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: כן, זאת נקודה שאת רואה ששני שליש מהאנשים פה, זה על העניין הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, פעם שצלחנו את העניין הזה, כל השאר כבר כמעט הקראה.

איתן כבל: רק אני אומר בעניין הזה, גם אמרנו, גם היועצת המשפטית, גם אני, גם משרדי הממשלה השונים ונציגי הגופים השונים אמרו שאם זה גוף שקרס אז אנחנו יודעים להתמודד עם זה.

איתן כבל: אבל אם הגוף מתנהל בחיים הרגילים כמו שצריך, אין שום סיבה בעולם אם הוא לא עומד - אתה יודע מה זה שכל אחד מאתנו עם הכרטיס הזה יתחיל לפנות, זה לא יגמר לעולם.

איתן כבל: אז אני אומר לכם: חבר'ה, מה יקרה?

איתן כבל: נבטל אתכם את ההתקשרות אבל אנחנו לא בשביל מצב כזה.

איתן כבל: אתי בבקשה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שהצעת החוק של אדוני, עניינה בתיקון שלושה חוקים: חוק הגנת הצרכן, חוק הבנקאות (שירות ללקוח), שמדבר על מנפיקי כרטיסי אשראי וגם חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), שמתייחס למנפיקים חדשים שאנחנו כולנו מקווים שיקומו בעתיד הקרוב, בעיקר אחרי הפרדת חברות כרטיסי האשראי מחלק מהבנקים.

<אתי בנדלר: העקרונות שאדוני יקבע הם או הנחייה שאדוני יקבע היא שההסדרים בכל שלושת החוקים יהיו זהים.

<אתי בנדלר: זו הסיבה גם שאדוני רצה שנבצע תיקוני חקיקה לגבי מנפיקים של כרטיסי אשראי, כדי לוודא שאותן הוראות שחלות לגבי כל העוסקים לפי חוק הגנת הצרכן יחולו גם עליהם אלא אם כן יש שוני רלוונטי לגבי מנפיקים והשוני היחידי, כפי שנראה בהמשך, זה בקשה שלהם לאפשר ריכוז הודעות בשינויים שנעשו בחודש אחד בהודעה אחת כי הם מחויבים על פי דין לשלוח מדי חודש הודעה על עסקאות שנעשו בעסקאות אשראי בחודש הקודם.

<אתי בנדלר: לגבי השאלה שאדוני העלה והזכיר כרגע: אני רוצה להזכיר שבהצעת החוק, בהתאם להנחיות הוועדה, ניסינו לתת לזה תשובות בשני מישורים: האחד הוא הוספה של הוראה שקראנו אותה ואושרה בישיבה האחרונה, ולפיה הוראות הסעיף לא יחולו על אלה: 1.

<אתי בנדלר: שינוי בתכנית הטבות או סיום התכנית בשל אחד מאלה: א.

<אתי בנדלר: ניתן לגבי עוסק המציע הטבות או זכויות לפי התכנית צו פירוק, צו פירוק זמני, צו כינוס, צו כינוס נכסים או צו הקפאת הליכים לפי כל דין, ואם העוסק הוא יחיד ניתן לגביו צו פירוק נכסים או צו הכרזה על - - - לפי כל דין.

<קריאות: מאיפה את מקריאה?

<אתי בנדלר: אני הקראתי את זה בדיון הקודם.

<אתי בנדלר: 2.

<אתי בנדלר: העוסק חדל להתקיים או שבית העסק נסגר.

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: זה מישור אחד ואת הנוסח הזה אני מציעה כמובן ואני אקריא גם כשנדבר על שני החוקים האחרים מיד כשנתחיל בהקראה.

<אתי בנדלר: המישור השני הוא הוראת המעבר שנגיע אליה, הוראת המעבר לגבי התקשרויות קיימות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, הרעיון הוא שבהתקשרות בין מפעיל תכנית הטבות לבין בתי העסק שיכללו במסגרת אותה תכנית הטבות, יש הסכמים ויהיו הסכמים.

<אתי בנדלר: אז קודם כל, מוצעת הוראת מעבר לגבי הסכמים קיימים למשך תקופה.

<אתי בנדלר: דבר שני, בהתקשרויות החדשות כולם כבר ידעו מה התנאים שהחוק דורש, ויתאימו את ההתקשרויות ביניהם להוראות החוק ככה שנדמה לי, שניתנת תשובה מניחה את הדעת לטענות האלה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עכשיו ממש רק לעניין המסוים הזה, אם יש מי מכם שירצה.

איתן כבל: אחר כך נתעסק בעניין של "אל על" ועוברים להקראה.

איתן כבל: בקצרה.

<לבנת קופרשטיין דאש: אני מאיגוד הבנקים.

<לבנת קופרשטיין דאש: יש סיטואציה נוספת שאני לא בטוחה שיש לה מענה ואני פשוט פורסת אותה בפניכם: מה קורה במקרה שהתקשרנו עם ספק ואנחנו מרוצים מעבודתו אפילו ברמה שאנחנו חושבים שהסחורה שלו לא טובה, השירות שלו לא טוב או שממש יש דברים כאלה.

<לבנת קופרשטיין דאש: אז כביכול, לפי הצעת החוק, אני אמורה לא להפסיק את העבודה אתו כי אני צריכה לתת מספיק זמן מראש ללקוחות.

<לבנת קופרשטיין דאש: אז אני אמורה להמשיך לתת לספק לתת ללקוח שירות לא טוב בגלל שאני כבולה וזה לא הגיוני.

איתן כבל: זו שאלה טובה.

איתן כבל: אני לא יכול להגיד שהיא שאלה מופרכת וצריך לתת עליה את הדעת.

<לבנת קופרשטיין דאש: בגלל זה בפעם שעברה אמרנו שאנחנו חושבים שצריך לקחת מצבים שאם אני מחליפה ללקוח – יש לי חנות פרחים - -

איתן כבל: כן, אני זוכר את הדו-שיח בינינו.

<לבנת קופרשטיין דאש: נכון, אז אני אקח חנות פרחים אחרת, ואני אדאג שחנות הפרחים הזאת - -

איתן כבל: כן אבל אני אגיד לך, זה מצריך עיון, אני לא אומר שלא.

איתן כבל: אני זוכר את העניין הזה.

איתן כבל: יש בי חששות, אני מודה.

איתן כבל: החשש שלי הוא בדרך כלל מזה שאומרים: אוקי, נחליף ואז כל הזמן יהיו עסוקים בלהחליף בחנות הפרחים בבן-יהודה, באלנבי - -

<אתי בנדלר: אם זה שווה ערך והאם זה חנות פרחים שנמצאת באזור מגורי או מעבר להרי החושך.

<אתי בנדלר: ..

איתן כבל: אני אגיד לך את הדבר הבא: הצעת החוק הזאת, הורתה עוד לפני הולדתה.

איתן כבל: היא התחילה מהבנקים.

איתן כבל: זה רעיון שעלה לנו להיכנס לתוך התהליך הזה.

איתן כבל: זה אפילו די דומה.

איתן כבל: בסך הכל, הבנק, ישראכרט כשעשו את זה, הם באמת נתנו הצעה יותר טובה.

איתן כבל: זו האמת.

איתן כבל: זה לא אבק הכוכבים שהיה, אין ויכוח.

איתן כבל: אין ויכוח שגם אני רוצה שאם אחרי תקופה, ואמרתי לך את זה גם.

איתן כבל: אני לא יודע לתת תשובות של מאה אחוז על הכל.

איתן כבל: בסוף, בסוף, נשאיר איזה משהו שמישהו רוצה לתבוע – מה, ניקח את הפרנסה גם מהשופטים ומעורכי הדין?

איתן כבל: אבל אני מבין מה שאת אומרת, לפחות ננסה.

איתן כבל: אני לא יודע להתחייב, כשאני יודע לתת מענה מלא.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר מה דובר בפעם קודמת: הרי בסופו של דבר, הלקוח לא יודע באמת מה הסיבה להפסקת ההתקשרות עם עסק מסוים וקשה מאוד גם להוכיח את זה אבל מעבר לזה, יש כאן בעיה משום שאם יש כאן של הסתבכות של הלקוח, של הצרכן, אם מישהו יצטרך בגלל שיש הטבות בבית קפה, הוא גר באיזה מושב ובית הקפה היחידי באזור הערבה, אולי שניים, אני לא יודעת באיזה רדיוס, יש שני בתי קפה.

<אתי בנדלר: עכשיו, אתם לא שבעי רצון כי הרמה שם היא לא הרמה של בתי הקפה של – חס וחלילה זה לא המקרה, זה מקרה דמיוני כמובן אבל זה לא הרמה של בתי הקפה בירושלים ובתל-אביב לצורך העניין.

<אתי בנדלר: אז תגידו: הוספנו שני בתי קפה בתל-אביב והורדנו את שני בתי הקפה היחידים שיש באזור הערבה.

<אתי בנדלר: זה בעייתי כי הוא גר בערבה והוא זקוק לאחד מבתי הקפה או בית הקפה היחידי שקיים באזור שלו.

איתן כבל: נניח אם אתה אומר בבן-יהודה, סתם דוגמה דמיונית לחלוטין, הכל זה דמיוני.

איתן כבל: בבן-יהודה יש חנות פרחים ואתה מחליף לו לחנות באלנבי אבל אתה אומר לו מראש שאתה מעביר לו את הלקוחות עם ההטבות "אז איז" - -

<אתי בנדלר: אותן הטבות, 10% בקניה.

איתן כבל: לא, אני לא מדבר על זה, זה החלק הקל.

איתן כבל: אני מדבר אתך על משהו שאם אתה נמצא בהתקשרות ארוכת טווח וצברת תוך כדי תנועה לדוגמה עם חנות מסוימת – יש היום חנויות שאתה קונה מהם והוא אומר לך שעל כל בגד עשירי אתה מקבל שני זוגות מכנסיים חינם או מנקב כרטיסיה.

איתן כבל: כן, יש את זה.

איתן כבל: ואז קרה את אשר קרה והחברה שמנפיקה את הכרטיסים אומרת לו: אוקי, אני נותנת לך ברדיוס הסביר כולל הניקוב, אתה לא מאבד את הזכויות שצברת עד עתה.

איתן כבל: הן עוברות למקום אחר בטווח של אותו רדיוס שהוא לא צריך עכשיו פתאום לנסוע מצופר בערבה לשתות קפה בבן-יהודה בירושלים.

איתן כבל: זה אני יודע, איך אומרים, לייצר איזה שהוא - את מבינה?

איתן כבל: אבל שזה פשוט נמחק לו, הרי זה מה שקרה לנו עם ישראכרט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, אני גם רוצה להדגיש נקודה שבמידה ומפרסמים או מציעים הטבה מסוימת, שההטבה תהיה ניתנת גם למימוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן - -

<אתי בנדלר: זה כלול בעניין.

<אתי בנדלר: אנחנו כתבנו את זה במפורש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמה: בכפר יונה היתה פעם תחנת דלק, נכנסתי, כי ראיתי שאם אתה ממלא כך וכך ליטרים ואז אני נכנס, אני מקבל את השובר אבל איפה הרחיצה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: באזור תעשיה נתניה בפולג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה רמאות לשמה.

<אתי בנדלר: כן, אבל את זה אתה לא יכול להכניס.

<אתי בנדלר: אם אומרים לך את זה ויש גילוי נאות מראש - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני הבאתי את הדוגמה כי אני אומר שהכוונה שלי, אני יודע שזה לא בחוק אבל גם רשתות שיש להן מועדון חברים, שתהיה אפשרות לנצל את ההטבה שמפרסמים אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא באים ואומרים לך: תשמע, אתה יכול לקבל, הסניף פה אבל אתה תקבל באיזה מרחק של כמה עשרות קילומטרים בדבר שהעלות שלו לא שווה לנסוע לשם.

איתן כבל: תראה, זה כמעט האמת, לא שזה לא קורה.

איתן כבל: האמת שזה יכול לקרות בתחנת דלק איזוטרית כזאת או אחרת.

איתן כבל: גופים משמעותיים בתוך מערכות מן הסוג הזה - האמת היא שזה היה יכול לקרות כשהיה לך אתב הכוכבים של ישראכרט פעם, כשאתה קונה איזו ארונית והגעת הביתה והיא התפרקה וכל מיני כאלה.

איתן כבל: היום אני לא רואה את זה כמעט, ואני צרכן שמשתמש בהטבות האלה בצורה כזאת או אחרת.

<אתי בנדלר: רק עוד מילה: הצעת החוק של חבר הכנסת איתן כבל, עניינה בשינוי תכנית הטבות או בסיומה.

<אתי בנדלר: הצעת החוק לא מתיימרת להכתיב לאף עוסק איזה הטבות לתת, ובלבד שיהיה גילוי נאות ושתהיה אפשרות - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: גילוי נאות - - - זה הגילוי הנאות.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<ירון בראון: אני מנכ"ל עמותת ילדים בסיכון.

<ירון בראון: אני עוף מוזר אחר פה.

איתן כבל: כן, לא הבנתי איך אתה מתעופף לפה.

<ירון בראון: אני שמונה שנים עולה לכנסת שלוש פעמים בחודש אבל לוועדה לזכויות הילד, לוועדת העבודה והרווחה, דברים חשובים.

<ירון בראון: בהוצאת ילדים מהבית וחיילים - -

איתן כבל: ואיך אדוני מגיע אלינו?

<ירון בראון: יש לי הרגשה שלמרות שמה שאמרת בהתחלה, יכול להיות שפתרת לי את החרדה.

<ירון בראון: אתה יודע שהעמותה שלנו קיימת 30 שנה, עמותה גדולה.

<ירון בראון: מגייסת בערך בין 20-25 מיליון שקל, 80% פילנתרופי.

<ירון בראון: ה-20% מיזמים משותפים עם משרד החינוך ומשרד הרווחה אבל 80% פילנתרופיה.

<ירון בראון: לפני שנה הרעיון שלנו, יצרנו שיתוף פעולה עם "כאל" והקמנו מועדון לקוחות שעובד שנה כבר.

<ירון בראון: הרעיון, כולם מכירים את הנושא של הנחה במעמד החיוב ובעצם הרעיון היה שאם אני מזמין את כבודו לבית קפה ומקבל את החשבון ורואה 100 שקל, אז בהנחה במעמד החיוב הרגיל הרי אני אראה 90 שקל.

<ירון בראון: הרעיון שלנו היה לעשות "ספליט" - חמישה שקלים אתה תראה, וחמישה שקלים נתרם לעמותה.

<ירון בראון: ההסכמים הם עם בתי העסק.

<ירון בראון: נכון להרגע, אחרי שנה, אנחנו כמעט עם 2,000 בתי עסק.

<ירון בראון: זה הפך להיות עוגן מדהים בגיוס משאבים של העמותה.

<ירון בראון: זאת אומרת, אם הסכום הכי גדול של תורם בודד הוא בערך 700,000 שקל, הסכום הזה הולך להכפיל - -

איתן כבל: ירון, שיהיה לכם בהצלחה.

<ירון בראון: - - אבל הפחד הגדול, העסקים זה עסקים קטנים.

<ירון בראון: אמרו לו: תקשיב, אם לקוח שלך פושט את הרגל אז בעצם "כאל" אמורה לקחת אחריות לחצי שנה לדבר הזה.

<ירון בראון: עכשיו, זה עסקים קטנים, הם לא מיידעים אותנו ואין לנו מושג על הדבר הזה ואז זה - - -

איתן כבל: ירון יקירי, איך אומרים?

איתן כבל: זיעה קרה מילאה את מצחי.

איתן כבל: כשרוצים לדבר אתי גם בוועדה הזאת, אין מי שעוסק בעסקים קטנים ובינוניים יותר מהוועדה הזאת, ודוחף ומקדם ו"כחול-לבן" ומה שאתה לא רוצה.

איתן כבל: מישהו צריך גם לדאוג ללקוחות.

<ירון בראון: מה קורה - -

איתן כבל: אמרה היועצת המשפטית מהם הגופים שנמצאים בהחרגה במידה ו...

איתן כבל: אבל אנחנו לא יכולים כי כתוצאה מכך – אתה יודע, רק ישו נולד מרוח הקודש.

איתן כבל: אני לא יכול סתם ככה שפתאום משהו מתקיים לו, עף לו באוויר ומישהו אין לו אחריות.

איתן כבל: אתה יודע, זה תמיד ככה.

איתן כבל: זה כמו שאתה רוצה לקנות מוצר – כשאתה קונה מוצר, עונים לך צ'יק-צ'ק.

איתן כבל: כשאתה אחר כך צריך להתעסק ב"גשפט" ואף אחד לא עונה.

איתן כבל: הנה, אני מחפש את "פנגו" כבר שבוע.

איתן כבל: הם גם מנומסים.

איתן כבל: על פי החוק עונה לי משהו ואומר לי: יחזרו אליך בשעות הקרובות.

איתן כבל: השעות האלה הן כנראה בימים סופרים אצלם ואף אחד לא חזר אלי עד עכשיו, כבר פעמיים התקשרתי.

איתן כבל: הם הודיעו לי שב-1:30 בלילה, כשאני ישן כמו תינוק במיטה, שהאוטו שלי נכנס לחניון, אם אני רוצה להפעיל אותו.

איתן כבל: קמתי בבוקר ואמרתי לאשתי: תלכי תבדקי אם האוטו בחניה.

איתן כבל: אז רציתי להודיע להם שיש כאן איזו שהיא תקלה.

<ירון בראון: העסקים שאנחנו חותמים אתם, הם חותמים לשנה - -

איתן כבל: ירון חבל על הזמן.

איתן כבל: אני מבין, אתה בדיוק בא מהמקום שאחרים גם באים.

איתן כבל: בסוף מצאנו את נקודת האיזון הסבירה, ההגונה, שהקריאה אותה היועצת המשפטית שמדברת על כך שאם גוף פשט רגל או נסגר.

איתן כבל: כן, אני לא יכול לבוא עכשיו, זה לא ילך, לא בבית ספרי.

איתן כבל: מה העניין המצחיק גם, שהגוף החזק שהוא הבנק, הוא פתאום נהיה לי חתלתול, מסכן.

איתן כבל: אני גם אומר שבסוף אנשים לוקחים אחריות.

איתן כבל: גם אני, כשאני עושה ועשיתי דברים שהם לא בסדר, שילמתי על זה מחיר.

<ירון בראון: אבל איך יכולה להיות אחריות על המועדון שאם בית קפה פשט את הרגל?

איתן כבל: אמרנו, אין.

איתן כבל: חבר'ה נו, אתם רוצים שאני אגיד את זה מהסוף להתחלה?

איתן כבל: בבקשה, מה הבאת לנו היום?

<רונן סולומון: לא הבאתי להיום כלום.

<רונן סולומון: אני מפורום חברת כרטיסי האשראי בלשכת המסחר.

<רונן סולומון: בהמשך להגדרה שהקריאה היועצת המשפטית אתי, אני חושב שצריכים לחשוב על מצבים כי בכל זאת, המטרה זה למצוא את האיזון בין הלקוחות לעסקים הקטנים.

איתן כבל: תתקדם.

<רונן סולומון: צריכים לחשוב פה על מקרה או סיטואציה שלא רק פשט רגל ואז באמת הוא עסק - אלא יש תקופה מסוימת שהוא בקשיים.

איתן כבל: בהאטה.

<רונן סולומון: בהאטה נקרה לזה.

<רונן סולומון: ולכן, אני חושב שלעסקים - -

איתן כבל: מה שמך שוב?

<רונן סולומון: רונן סולומון.

איתן כבל: אם אני אבוא לבנק ואני אגיד לו: תשמע, אני בקשיים עכשיו קצת.

<רונן סולומון: לא בנק - - -

איתן כבל: לא, תסלח לי, אתה כרטיסי אשראי.

איתן כבל: אתה לא בא ומשייט לי בחלל החיצון.

איתן כבל: אח שלי עשה לי טובה, אני קצת בקשיים.

איתן כבל: אז שפישמן בא, אז אין בעיה.

איתן כבל: לא עובד, לא אוכל, אל תעלה את הרעיון הזה אפילו.

<רונן סולומון: לא...

איתן כבל: תסלח לי, אנחנו קבענו והגדרנו פה הגדרות ברורות.

איתן כבל: הלכנו בנקודות איזון מאוד מאוד ברורות.

איתן כבל: אף אחד – אמרתי לכם ככה, ואני מתחיל את ההקראה: אני לא מקבל את השיטה הזאת.

איתן כבל: אין פה אחד שלא יגיד שאני אעשה לו בדיקה שזה אחלה חוק חשוב, ומתחיל עם האבל.

איתן כבל: אני לא רוצה לתאר שוב את העניין של הווטרינריה, שכל אחד מתחיל לעשות עיקור וסירוס של החוק.

איתן כבל: זה לא ילך, זה לא יהיה.

איתן כבל: אני פתוח, אני קשוב, אני מקשיב אבל אף אחד לא יהרוג לי את החוק ברכות.

איתן כבל: אני אגיד לך מה יקרה, כמו שעכשיו חנה טירי יודעת, שכשהבאנו את חוק השלוש דקות קיווינו שהמערכות תלמדנה ותתאפסנה ותיכנסנה לתוך מסלול.

איתן כבל: אז לא, הן מחפשות איך כל הזמן רק לעקוף את העניין הזה אז אנחנו מביאים את החוק.

איתן כבל: חוק אפס, קראתי ויפה אשר כתבתם, מה ששלחתם, שבענייני תקלות ובענייני - -

<אתי בנדלר: אז יש עם זה בעיות, תכף אני אדבר על זה.

איתן כבל: תמיד יש בעיות.

איתן כבל: אם לא היו בעיות היתה לנו עבודה?

איתן כבל: יש בעיות כל הזמן.

איתן כבל: התפקיד שלנו לתת את המענים לבעיות האלה.

<יעקב לנגה: אני מייצג את חברת "קרנות השוטרים" בישראל, המקבילה פחות או יותר של "חבר", מועדון לקוחות.

<יעקב לנגה: שוב, אני גם אמרתי את זה בישיבה הקודמת ואני חוזר ואומר, והדברים שאמרת בפתיחת הדברים באמת היו לעניין.

<יעקב לנגה: א.

<יעקב לנגה: אנחנו סבורים שהחוק מבורך מאוד.

<יעקב לנגה: זאת אומרת, מבחינת העניין אין לנו נגד וכו'.

איתן כבל: גם הלקוחות שלכם.

<יעקב לנגה: נכון.

<יעקב לנגה: מה נוגע לנו באופן ספציפי?

<יעקב לנגה: כי בכל זאת, גם אמרת בפעם הקודמת וגם הדגשת עכשיו שצריך למצוא איזה שהוא איזון בין עוסק כמו רשת "פוקס, או "המשביר לצרכן" וכולי לבין מועדון לקוחות כמו חברת "קרנות השוטרים" או כמו הסתדרות המורים או דברים דומים.

<יעקב לנגה: עכשיו, אנחנו משמשים כמתווכים.

<יעקב לנגה: ברגע שחברת הקרנות עושה הסכם עם רשת "פוקס", שכל שוטר יקבל ביגוד זה או אחר בהנחה מסוימת, אז היא עושה וכמובן שאנחנו דואגים בהסכם שאסור להם והם חייבים לצרף את כל החוקים וכל התקנות וכל השינויים שיהיו.

<יעקב לנגה: אבל בכל זאת, מה שאנחנו מבקשים כרגע, שלמשל יש הוראות עד מתי החברה, העוסק, רשת "פוקס" למשל, כדוגמה, יש לה בין שלושה לארבעה חודשים ואחר כך בין שמונה לתשעה חודשים.

<יעקב לנגה: מה שאנחנו מבקשים, שלגבי מתווכים כמונו זה יחול איזה חודש חודשיים מלמעלה.

<יעקב לנגה: זאת אומרת, ברגע שאנחנו יודעים או אנחנו מתחייבים.

<יעקב לנגה: זאת אומרת שאם באמת רשת "פוקס" רוצה לבטל את ההנחות - -

איתן כבל: דרך אגב, "פוקס", הם ממש ממש טובים.

איתן כבל: מהכי טובים שיש.

<יעקב לנגה: - - אז אנחנו מבקשים שלפחות עד שאנחנו ניידע את החברים שלנו על השינוי הצפוי, שהחוק של שמונה, תשעה חודשים או שלושה או ארבעה חודשים לא יחול מיד אלא שיהיה לנו איזה "גרייס" של חודש כי אנחנו חייבים להפיץ את זה לכל החברים, זה 40,000 חברים.

<יעקב לנגה: חייבים לקחת ולוודא, אז שזה לא יחול עלינו - -

<אתי בנדלר: אני לא מבינה.

<אתי בנדלר: ..

<יעקב לנגה: את זה אפשר להעביר בתקנות.

איתן כבל: עורך דין לנגה, העניין ברור.

איתן כבל: כן גברתי.

<אתי בנדלר: אני אשמח לשמוע כמובן את התייחסות עורכת הדין חנה טירי, היועצת המשפטית של הרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן.

<אתי בנדלר: למיטב הבנתי, בכל המקרים או בהרבה מאוד מקרים מי שמפעיל את תכנית ההטבות הוא לא העוסק שנותן את ההטבות בפועל אלא הוא מתווך.

<אתי בנדלר: וכל החבויות האלה, אני מצטרפת כחברה למועדון לקוחות ולכן, החבויות על פי הצעת החוק חלות על מפעיל תכנית ההטבות.

<אתי בנדלר: בדיוק אתה הוא זה שצריך לתת את ההודעה מראש על הפסקת השתתפותה של חברת "פוקס" בתכנית ההטבות שלך, ברור שזה חל עליך וזה מה שאושר.

<אתי בנדלר: אתה ממציא עכשיו משהו חדש לגמרי שאני לא מבינה אותו.

<דרור מור: ברשותך, אני סמנכ"ל כספים בקרנות השוטרים.

<דרור מור: חשוב לי להדגיש: אני דווקא יוצא מתוך מה שנאמר בהתחלה ואני לוקח אחריות, אני לא אומר שזה בינו לבינה.

<דרור מור: אני לוקח אחריות כלפי הצרכן אבל בפועל, באופן מעשי, עד שאני מקבל וכן המייל נפתח ולא נפתח, עד שאני מודיע ומגלגל וזה מעוגן בחוקים - -

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת המייל נפתח לא נפתח?

<דרור מור: - - הוא בא ואומר לי: אני מפסיק בעוד תשעה חודשים את המבצע, בסדר?

<אתי בנדלר: אז אתה תעגן בחוזים שלך שהוא צריך לתת לך הודעה 10 חודשים מראש.

<אתי בנדלר: מה הבעיה?

<אתי בנדלר: אם אתה רוצה לקחת לעצמך טווח ביטחון.

יחיאל לסרי: אני מרכז את הפעילות של המועדות "בהצדעה", מועדון של ההסתדרות.

יחיאל לסרי: לי יש בעיה היום להגיע לאיזה סוג הטבה עם בית עסק, שאם החוק נותן לי הפסקת התקשרות עד תשעה חודשים, הוא לא מסכים להיכנס, הוא לא יכול להיכנס.

יחיאל לסרי: הוא גם אומר לי: אני תשעה חודשים לא רוצה להיות קשור אליך, זה פוגע לי במועדון, פוגע לי - -

איתן כבל: יקירי, אני אגלה לך סוד: נו באמת, יש מצבים שבהם העגל רוצה לינוק מאשר הפרה רוצה להיניק.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: הרי מועדון, אם אתה לא מצליח לפתות אותו, אז מה?

איתן כבל: אז איך הוא יפתה אותי?

יחיאל לסרי: לא, זה גם קושר אותי.

יחיאל לסרי: אם אני לא רוצה אותו, אני צריך להיות מחובר אליו תשעה חודשים.

יחיאל לסרי: - - - אם הוא מרמה אותי, לא עומד בתנאים, אני רוצה להפסיק אתו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חנה בבקשה.

<חנה טירי: אני לא הבנתי את הנושא של תשעה חודשים.

<חנה טירי: תשעה חודשים זה רק כשהתכנית כוללת צבירת זכויות, שהוא צובר נקודות.

<חנה טירי: במועדונים שלכם יש צבירת נקודות?

<חנה טירי: זה בעיקר הטבות, הנחות לדברים מסוימים.

<חנה טירי: ואז ההודעה היא בין שלושה לארבעה חודשים, זו לא תקופה ארוכה.

יחיאל לסרי: אין בעיה, אני לא מתנגד - - -

איתן כבל: אני אסביר.

איתן כבל: מר שוטר תקשיב, אני רוצה להסביר: חנה אולי שמה את הקליפס במקום הנכון.

איתן כבל: רוב המקומות – דרך אגב, רוב המקומות, יש בהם דווקא התקשרות מן הסוג שמצריכה תשעה חודשים, זה במועדוני צרכנים - -

<אתי בנדלר: שיש שם צבירת זכויות.

איתן כבל: ששם אין מה לעשות: אתה נכנס לרשת "פוקס" - -

<חנה טירי: מועדוני לקוחות.

<חנה טירי: הם מועדוני צרכנות.

איתן כבל: לא משנה.

איתן כבל: אני מתכוון לזה.

איתן כבל: את יודעת, זה משהו חמקמק.

איתן כבל: העניין הוא כזה: כשאני נכנס ל"קסטרו" – אני לא נכנסתי ל"ישראכרט".

איתן כבל: הוא לא נותן לי את ההטבה או את ההתקשרות בינינו בגלל שיש לי ויזה כאל או כרטיס אשראי כזה או אחר.

איתן כבל: הוא רוצה שאני אמשיך לקנות ברשת שלו, אז הוא מוציא לי כרטיס פלסטיק, והוא אומר לי: בכל פעם שתבוא – אף פעם לא הבנתי, זה תמיד נראה לי שדופקים אותי אבל לא חשוב.

איתן כבל: אני קונה.

איתן כבל: התווסף לך, ירד לך...

<לאה ורון: יש רשת מסוימת שתמיד שאתה קונה הכרטיס חינם.

<לאה ורון: ..

איתן כבל: כן, זה תמיד כזה.

איתן כבל: .. לא משנה.

איתן כבל: אנחנו, נדמה לנו אפילו בשביל התענוג שאנחנו מרוויחים משהו.

איתן כבל: אז אתה בצבירה.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: יש את המועדונים "בהצדעה" וכו', שהוא אומר לך: יש לך את הכרטיס הזה אז תדע לך שיש לך 15% הנחה בקולנוע.

איתן כבל: יש לך 20% בזה.

איתן כבל: זה שני דברים שונים.

איתן כבל: עכשיו, אם אתה מסיים את ההתקשרות שלך עם סינמה-סיטי נניח, שאני יודע ש"בהצדעה" למשל יש את זה, אז אתה מוציא לי את ההודעה שלושה, ארבעה חודשים מראש, מודיע שאין יותר סינמה-סיטי, יש עכשיו משהו אחר.

איתן כבל: זה שני דברים שונים, ואני חושב שאולי זאת האבחנה הנכונה שאת מקיימת בעניין הזה.

<ליאור טנר: אני מנכ"ל "הנוסע המתמיד" של אל על וכרטיס האשראי "פליי קארד".

<ליאור טנר: אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת של התשעה חודשים, לדרך ההתנהלות העסקית של אל על.

<ליאור טנר: אצלנו זה קצת שונה.

<ליאור טנר: אצלנו יש למעשה מכירות בכסף ומכירות בנקודות.

<ליאור טנר: יש הלימה בין המחירון בכסף למחירון בנקודות.

<ליאור טנר: עכשיו, מה שקורה – בזמנו, לפני שנים, היתה שיטה של אזורים, לא היתה דינמיות כמעט בעולם הזה של מחירי הנקודות.

<ליאור טנר: מצד שני, מאז שהתחילו השמיים הפתוחים - -

איתן כבל: סליחה שנייה.

<ליאור טנר: - - מצד שני, מאז שהתחילה מדיניות השמיים הפתוחים, שבאמת מעודדת באופן מאסיבי מאוד את התחרות, אנחנו נמצאים במצב שאפילו המחירונים הקיימים, קשה לנו מאוד לייצב אותם כי יש כל הזמן ירידות מחירים אצל המתחרים, אל על צריכה לעשות התאמות, זה נעשה על ידי רובוטים במחירון שלה בכסף, וזה יכול להיות גם מספר פעמים ביום, וכתוצאה מזה אנחנו צריכים לעשות התאמות מספר פעמים בשנה כי לצערנו, למחירון הנקודות אין היום רובוט שיודע לעשות את זה באופן אוטומטי ביחס למה שקורה בשוק.

<ליאור טנר: ולכן, תשעה חודשים לשנה למעט יולי אוגוסט והחגים, אנחנו נמצאים כל הזמן במחירים שהם נמוכים יותר מהמחירון הרשמי שלנו גם לחברי המועדון וגם למחזיקי כרטיס האשראי.

<ליאור טנר: עכשיו, באופן תיאורטי הודעה של תשעה חודשים מראש - -

<אתי בנדלר: אתה צריך הודעה רק על - - - לרעה.

<ליאור טנר: רק תני לי בבקשה לסיים את הנקודה: מבחינתנו, תשעה חודשים מראש לא מאפשרת לנו את הניידות הזאת.

<ליאור טנר: כלומר, אם יש עליה בנתיב מסוים זה לא מאפשר לנו לעלות, אם יש ירידה בנתיב מסוים, זה לא מאפשר לנו לרדת.

<ליאור טנר: מבחינתנו, ברגע שאנחנו מוכנים לאפשר, וזו ההצעה שלנו, שאנחנו מוכנים לאפשר מימוש באותו מחיר ב-12 החודשים שהם למעשה עוקבים את הכרטוס של הלקוח, כלומר מבחינתנו, אנחנו מבקשים לקצר את טווח ההודעה מתשעה חודשים לטווח של סדר גודל של רבעון, שלושה חודשים.

<ליאור טנר: אם צריך, זה יהיה לנו קשה אבל שלישון, ארבעה חודשים, אחרת אנחנו לא יכולים להיות ניידים מסחרית, ובתמורה אנחנו מאפשרים ללקוח להשתמש בכרטיס הבונוס במשך 12 חודשים וגם מוכנים לא לשנות את עלות דמי השינוי והם גם יהיו מקובעים לאותם 12 חודשים אבל תשעה חודשים מבחינתנו, בדינמיות המסחרית של שוק התעופה, זה גזירה שמאוד קשה לנו לעמוד בה.

איתן כבל: חנה, מה את אומרת?

<חנה טירי: צריך לחשוב על הנושא הזה.

<חנה טירי: מבחינת אינטרס לצרכן – מה שהם גבאים ואומרים זה שאנחנו, את כל ההטבות שלנו אנחנו יכולים לשנות באופן תדיר.

<חנה טירי: זאת אומרת, לו היתה איזו שהיא הטבה לצרכן בדמות נקודות ויש איזו שהיא תנודתיות אז אנחנו רוצים את היכולת לעשות שינויים בתדירות הרבה יותר גבוהה, והתשעה חודשים האלה מפריעים לנו.

<חנה טירי: אני אומרת אבל מה עם הצרכן?

<חנה טירי: מה עם האינטרס של הצרכן?

<חנה טירי: מה הצרכן אמור לעשות בסיטואציה?

<חנה טירי: הוא הצטרף אליכם, אתם הצבתם לו תנאים, מצג מסוים שכדאי לו לצבור זכויות וכדאי לו לצבור נקודות והוא יוכל להשתמש בנקודות האלה כדי לרכוש כרטיס טיסה.

<חנה טירי: אתם אומרים: על אף המצג שהצגנו לו בהתחלה רוצים לשחק עם הנושא הזה, והתשעה חודשים מפריעים לנו.

<ליאור טנר: זה לא לשחק.

<ליאור טנר: אנחנו חייבים - - -

<חנה טירי: בסדר, אבל קחו בחשבון מלכתחילה שיכול להיות שיש - - -

<ליאור טנר: אני אתן לך דוגמה: יש עיתונאי ב"ידיעות אחרונות" ששמו דני שדה, שהוא עוקב אחרינו בשבע עיניים.

<ליאור טנר: הוא לדוגמה תופס אותנו בגלל השיטה הזאת, בגלל שזה לא אוטומטי, מספר חודשים בשנה עם יעד שהרובוט הוריד את המחיר בכסף בגלל שהמחירים עשו איזה שהוא מבצע לדוגמה בפראג או בבודפשט, והוא תופס אותנו שלא הצלחנו לייצר בהלימה התאמה בנקודות והשארנו - - -

איתן כבל: ליאור, אני אומר את זה גם לגילוי הנאות שליאור ואני חברים טובים באמת הרבה מאוד שנים אבל אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת - -

<לאה ורון: אתה עזרת לו להקים את האתר שלהם, שאף פעם אי אפשר להיכנס אליו?

איתן כבל: במקרה הזה הוא לא שכר את הייעוץ שלי.

איתן כבל: אני רק מקבל את הזה, נמחקו לך... כל הזמן נמחק לי.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם כי אני רוצה לעבור להקראה.

איתן כבל: הבנו את העניין, אנחנו רוצים להתקדם.

איתן כבל: אני אומר את זה כך: תראה, חנה צודקת בדבר אחד: כשאני מנהל אתך דו-שיח, אתה בא אלי, וזה מה שאני מנסה כל הזמן להסביר לאנשים כאן, שכשאני בא ובוודאי בשוק התעופה היום, כשהשוק הוא פתוח, יש אנשים ואני מכיר לפחות אחד כזה שאומר לי: תשמע, אני טס באל על בגלל "הנוסע המתמיד", חשוב לי לצבור את הנקודות ופעם ב...

איתן כבל: אני מרגיש שאני מקבל מהם את ההטבה הזאת כי הוא אומר: יכולתי לקנות באותו זמן, היום יש לך את כל ה"לואו קוסט", בעיקר בנסיעות הקרובות, זו לא כזאת דרמה, זה לעתים יותר מחצי מחיר בתקופות פחות מהמחיר הנקוב של אל על אז באתי, פיתית אותי, אחרי שהתפתיתי, אחרי שאיך אומרים?

איתן כבל: אני כבר מחכה וחוכך ידיים ומסדר לעצמי את העניין אתה אומר: תשמע, אני קצת משנה את הכללים בצורה כזאת ואחרת.

איתן כבל: אוני בא ואומר - -

<ליאור טנר: זה גם לטובתך בהרבה דברים.

איתן כבל: סליחה, טובה תמיד למדתי בחיים שלי - זה תלוי איפה אתה עומד.

איתן כבל: מה שבעיני האחד נראה טוב, בעיני השני זה רע.

<ליאור טנר: למה?

<ליאור טנר: להוריד מחיר?

<ליאור טנר: פחות נקודות ליעד?

<ליאור טנר: זה חד-ערכי.

איתן כבל: לא, אבל זה דרך אגב, גם אם לא תשלחו הודעה אני אשמח.

איתן כבל: הבעיה בדרך כלל לא במקום שבו ליאור, חברה, כל גוף, אני מדבר ברמה העקרונית - אם אתה מבצע הטבה והלקוח, גם אם לא הודעת ופתאום הוא רואה: וואלה, איזה יופי.

איתן כבל: ברוב המקרים, כי אני אומר שלא פסו מתנדבים אבל הם לא רבים, שבאים והלקוח פותח ורואה.

איתן כבל: בדרך כלל מה שאנחנו רואים, ברוב המקרים, בוודאי בעולם הצרכנות, שינוי מצב לרעת הצרכן.

איתן כבל: בדרך כלל.

איתן כבל: זה ברוב המקרים מה שאנחנו פוגשים.

<ליאור טנר: ולכן הצענו פתרון שנותן ודאות של 15 חודש.

<אתי בנדלר: ממש לא.

<אתי בנדלר: אתה דורש שהלקוח יכרטס בתוך שלושה, ארבעה חודשים, שהוא ידע מתי הוא טס בעוד שנה.

<ליאור טנר: מרבית הלקוחות שלנו מתנהלים ככה.

<ליאור טנר: מי שמשתמש בנקודות.

איתן כבל: תזכור כלל: הבעיה היא לא עם אלה שאין להם בעיה.

איתן כבל: הבעיה היא עם אלה שיש להם בעיה ואני לא יודע מה לענות להם.

איתן כבל: זו הנקודה.

איתן כבל: אני אומר: כל אחד ואחת מאתנו, כשאתה בא למועדון הצרכנות של אחד הגופים כאן – אני תמיד אומר שכל אחד מאתנו יתחיל להרגיש שהוא לא רק נותן שירות אלא גם מקבל שירות, הרבה דברים יראו אחרת.

איתן כבל: אתה פעם עומד בתור הזה, ופעם אתה עובר לתור ההוא.

איתן כבל: זה שאתה עומד אצלו בתור, כשהוא יבוא אליך, אתה תדע לתת לו את השירות בדיוק כמו שהוא נתן לך במקום - -

<יעקב לנגה: אני רוצה להגיד עוד משהו קטן.

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן כבל: אני רוצה לסכם ולומר ככה: באופן עקרוני, כיוון שעוד לא ממש התעמקתי בהצעה – דרך אגב, כל מה שאמרנו פה כבר הצבענו.

איתן כבל: מה שאני עושה זה אפילו לפני לפני משורת הדין אבל אני רוצה שבאמת, כי בחקיקה אני באמת משתדל למצות באמת כי זה לא הוגן.

איתן כבל: זה אחר כך לשנות וכולי, וגם אם זאת הצעת חוק פרטית שלי ואני רוצה לקדם אותה והיא חשובה, אבל על אחת כמה וכמה אני באמת רוצה להרגיש שברוב המקרים אני הולך על קרקע מוצקה ובכלל, בחקיקה אני לא מפחד לחזור לאחור אם מסתברים לי דברים כאלה ואחרים אלא שכבר פה באמת הסמרטוט כבר יבשה.

איתן כבל: סחטנו אותה עד תום, חוץ מהנקודה של עורך דין לנגה.

איתן כבל: בבקשה.

<יעקב לנגה: עוד נקודה אחת: מה קורה שאנחנו, כחברת קרנות השוטרים, באים למשל עם רשת "קסטרו" או "פוקס", ואנחנו במחירים מוזלים בהרבה וקונים 10,000 בגדים או סוגים של מוצרים מהם, ואנחנו מפרסמים ללקוחות או לכל החברים שהמבצע שאנחנו הולכים בהנחת - - - הוא תלוי עד לחיסול המלאי.

<יעקב לנגה: האם דבר כזה, שלא יבואו אלינו - -

איתן כבל: זה משהו אחר.

<יעקב לנגה: לא, אבל זה לא בא לידי ביטוי - -

איתן כבל: עורך דין לנגה, אתה לא היית בכל הדיונים.

<יעקב לנגה: נכון, מודה באשמה.

איתן כבל: אני לא מאשים אותך.

איתן כבל: העניין הזה – יש מה שנקרא הודעות נקודתיות, מבצעים מיוחדים.

<אתי בנדלר: מכירות מיוחדות.

<דרור מור: אני אחדד:

<דרור מור: אנחנו נתנו שני מישורים – מישור אחד זה באמת שאני מתווך אבל יש מישור שיש לי מבצעים בלתי קצובים לצורך העניין, מעין הטבה בלתי קצובה בזמן, אני מוכר כרטיסים לאטרקציות, בסדר?

<דרור מור: אין לזה סוף.

<דרור מור: אבל אני מנוהל גם תקציבית.

<דרור מור: יכול להיות שיש לי ביקוש שאני לא צופה אותו, זה קורה, ואז אני תוך חודש צריך להגיד שאזל המלאי.

<דרור מור: אין לי פה תאריך סיום, מבחינתי זו מכירה שוטפת.

<דרור מור: האם אני פה, בהתאם לחוק הזה, עכשיו צריך להודיע תשעה חודשים מראש?

איתן כבל: לא, לא.

<חנה טירי: גם אין היגיון בזה.

<אתי בנדלר: אדוני, אחת השאלות שביקשנו לבדוק לקראת הדיון הזה היא באמת מה קורה עם מבצעים חד-פעמיים שמוצעים במסגרת תכנית הטבות, האם הצעת החוק צריכה להתייחס לכך.

<אתי בנדלר: אחרי שניתחנו את זה בישיבה עם הגורמים הממשלתיים, עם חנה וגברת הילה דוידוביץ', המסקנה היא שאין צורך משום שאלה לכל היותר בגדר מכירה מיוחדת שהוראות סעיף - -

<דרור מור: מכירה מיוחדת גם אם זה בלתי קצוב.

איתן כבל: כפרה עליך.

איתן כבל: תראה איך אתה – איך אומרים?

איתן כבל: אנחנו בנתיב, איך אתה כבר מסדר לי פניה.

איתן כבל: תקשיב: אל תעשה מאתנו "קמר"ש הלור"ל".

איתן כבל: תקשיב שנייה: אנחנו מבינים עניין.

איתן כבל: יש הבדל גדול – אתה אומר:

איתן כבל: אם המבצע הוא כל השנה אז הוא חלק בלתי נפרד מהתכנית.

איתן כבל: אם אתה בא ואומר לי: יש לי או עד גמר המלאי או שהפסקת את זה כי החלטת להפסיק כי אתה לא יכול, נמאס לך ואני לא יודע מה.

איתן כבל: תזכור, ואני מסיים פה כי הבנו כבר את העניין, ועזרתם לי להבין את העניין עוד יותר טוב איפה אני צריך לשים לב.

איתן כבל: כשאתה מדבר על התקשרות ארוכת טווח אז אני בא, אני רוצה התקשרות ארוכת טווח.

איתן כבל: אתה לא יכול לשחק אתי עכשיו באמצע.

איתן כבל: אם אתה בא ואומר לי: הגיע סטוק, קורה.

איתן כבל: מישהו בא אליך ואומר לך: יש לי כאן כמה שנתקעתי אתם – מתנות לחגים.

איתן כבל: ואתה רוצה להעיף את הצלחות סרוויס, אז אתה בא ומוכר את הדברים, נגמר המלאי, בסדר, זה לא במסגרת הזאת.

איתן כבל: אני בא במסגרת – בוא נגיד ככה: אני לא אצטרף אליך בגלל הסרוויס לחג.

איתן כבל: אני מצטרף אליך בגלל סך הכל ההטבות ולאורך זמן.

איתן כבל: איפה אנחנו בהקראה?

<אתי בנדלר: רגע, עוד שתי הערות מקדימות: אחת זה בקשר למה שהזכרנו קודם - מבצעים חד-פעמיים או אירועים חד-פעמיים.

<אתי בנדלר: הגענו למסקנה, אם כך, שאין צורך להבהיר את זה בנוסח החוק מעבר למה שכתוב כרגע.

<אתי בנדלר: אם גברת טירי רוצה למסור הצהרה לפרוטוקול איך הרשות מתייחסת למבצעים כאלה אני אשמח כדי שתנוח דעתם של אלה שהעלו את הסוגיה.

<אתי בנדלר: אז מיד נשמע אותך אבל עוד הערה אחת אני רוצה לומר למנכ"ל "הנוסע המתמיד": הנציג שלך בישיבה הקודמת העלה את השאלה האם בהודעה שאתם מוסרים על צמצום הטבות, אתם יכולים לכלול גם הודעה על הטבות נוספות.

<אתי בנדלר: הבטחנו תשובה לעניין הזה כי עלתה השאלה האם ההטבות הנוספות האלה עלולות להיתפס כדואר ספאם לפי סעיף 30א לחוק התקשורת (בזק ושידורים) - - -

איתן כבל: כן, נכון.

<אתי בנדלר: - - התשובה הספונטנית שלי, באופן ספונטני שאלתי אם יש מישהו שלא רוצה לקבל הודעה על הטבות נוספות שהוא חבר במועדון?

<אתי בנדלר: התשובה שניתנה לי היתה: כן.

<אתי בנדלר: אז למרות שאני עדין סקפטית ביחס לשאלה הזאת, האמנם מישהו לא רוצה לדעת שמוסיפים לו הטבות שהוא חבר במועדון, נמצאת כאן נציגת משרד התקשורת, שביקשנו ממנה שהיא תבוא ותציג את הדרך שבה משרד התקשורת, שממונה על הוראות סעיף 30א לחוק התקשורת (בזק ושידורים), שעניינו ב"דואר זבל" מה שנקרא, כיצד הם רואים את העניין.

<אתי בנדלר: ועוד נקודה אחת לנושא הזה, שאולי יפיס עוד יותר את דעתך: אם אכן יסתבר שיש לכם קשיים אמתיים בהפעלת העניין, הרי בחוק המוצע יש סמכות לשר הכלכלה באישור ועדת הכלכלה של הכנסת להחריג סוגי עסקאות מסוימים או סוגי הטבות מסוימות.

<אתי בנדלר: ואם אכן ישתכנע השר שמתעורר קושי אמתי, אז הוא יוכל להחריג את זה במסגרת התקנות.

איתן כבל: ההצעה הזאת מתכתבת בעדינות עם העניין הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, במובן הזה של באמת לתת את המענה לצרכנים מבלי לפגוע בגורמים העסקיים, שבאמת פועלים כמו שצריך ובאמת מתוך רצון לנהל מערכת או אינטראקציה הגונה עם הלקוחות.

איתן כבל: כן גברתי.

<בת שבע נחמיה: אני מהלשכה המשפטית במשרד התקשורת.

<בת שבע נחמיה: הצעת החוק שמונחת כאן מתייחסת לסיטואציות מאוד ספציפיות שעניינן שינוי הסדר הטבות או סיום של מתן הטבות.

<בת שבע נחמיה: בחוק התקשורת, סעיף 30א לחוק התקשורת קובע מנגנון שמסדיר את האפשרות לתת הודעת דבר פרסומת.

<בת שבע נחמיה: מדובר בשני הליכים או פרוצדורות נפרדות.

<בת שבע נחמיה: אני לא חושבת שבמסגרת החוק כאן לתיקון חוק הגנת הצרכן יש רצון להרחיב ולאפשר לתת משהו שהוא לא מוסדר במסגרת סעיף 30א לחוק התקשורת.

<בת שבע נחמיה: זאת אומרת, אם ההטבה שמוצעת עומדת במנגנון שקבוע בסעיף 30א לחוק התקשורת, המועדון או העוסק רשאי לשלוח את ההודעה אבל לא במסגרת ההודעה הזאת להרחיב או לתת - -

איתן כבל: תודה גברתי.

<ירון בראון: שאלה: האם לחוק נכנס הנושא הזה של החריגים, של חדלי פירעון?

איתן כבל: כן, אמרנו.

איתן כבל: זה כמו קן לציפור בין העצים.

איתן כבל: אתה מקנן.

<אתי בנדלר: ברחל בתך הקטנה.

<לאה ורון: או שהוא לא כל כך מורגל לדיונים של הוועדה.

<אלי פרנקל: אני מ"אל על".

<אלי פרנקל: בהמשך לדברים שנאמרו פה לגבי הספאם: אני רק רוצה להבהיר וזה קשור גם למה שדיברנו קודם, בדיון הקודם: כשאנחנו מדברים על שינויים שאנחנו עושים במועדון, בתכניות של המועדון, זה כולל גם שיפור וגם הרעה.

<אלי פרנקל: זה מעורבב ביחד.

<אלי פרנקל: אין לנו פעמים שאנחנו מורידים להם, אמרנו שזה משולב וזה גם מה שהסברנו בדיון הקודם.

<אלי פרנקל: ולכן, לגבי העניין של הספאם, כשאנחנו מוציאים את ההודעה, זה לא שאני מנסה לעודד אותו.

<אלי פרנקל: אני מודיע לו על השינויים שנעשו.

<אלי פרנקל: במסגרת השינויים שנעשו יש פגיעה, שפה אני מחויב לעשות, ויש גם שיפור.

<אלי פרנקל: זה ביחד.

איתן כבל: זה מה שנקרא סטירה וליטוף.

<יעקב לנגה: מקל וגזר.

<יעקב לנגה: המקל הוא גדול, הגזר הוא קטן.

איתן כבל: אוקי, אנחנו נמצא לזה את הפתרון.

<בת שבע נחמיה: ההצעה כאן להבנתי מפרטת את המידע הספציפי שנדרש להיות בתוך ההודעות האלה.

<בת שבע נחמיה: זאת אומרת, אם סוגרים את המועדון, עד מתי הוא יוכל להשתמש בהטבות שהוא צבר.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים רק על שינוי.

<אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים כאן על הוספת ההטבות בכלל.

<בת שבע נחמיה: אם רוצים לעדכן את הלקוח, אז תשלחו הודעה נוספת.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: אנחנו חוזרים להקראה.

איתן כבל: איפה אנחנו אוחזים?

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר עוד משהו:

<אתי בנדלר: בתשובה הכתובה שלכם נאמר לי דבר מאוד נכון ואני חושב שכדאי לומר את זה, שכל מקרה ייבחן לגופו.

<אתי בנדלר: תלוי בתוכן ההודעה.

<אתי בנדלר: לא כל הודעה שמודיעה שנותנת מידע על ההטבות, תלוי איך היא מנוסחת והיא נכנסת לגדר סעיף 30א לחוק התקשורת.

<אתי בנדלר: ולכן, אני מציעה שאולי תעבירו למשרד התקשורת דוגמה להודעות שאתם רוצים לתת ותראו איך הם יתייחסו לעניין.

איתן כבל: כל העניין בסוף בסוף זה לראות אם ההודעה מתחכמת או לא.

איתן כבל: האם היא מנסה, איך אומרים?

איתן כבל: לערבב או לצבוע משהו בתוך התהליך או היא הודעה סטנדרטית.

איתן כבל: אוקי, איפה אנחנו אוחזים?

<אתי בנדלר: הגענו לסעיף 2 בהצעת החוק שעניינו בעיצומים כספיים בשל אי מילוי הוראות החוק המוצע.

איתן כבל: "בסעיף 22ג לחוק העיקרי –

<אתי בנדלר: אני רוצה להגיד מילה: הרעיון שאנחנו מדברים על עיצומים כספיים זה שבשל כל הפרה שמוספת להצעת החוק, תהיה אפשרות להטיל עיצום כספי.

<אתי בנדלר: בנוסח שהופץ ושאדוני עומד לקרוא ומתייחסים לשלושה סוגי הפרות, בפועל יש כתוצאה מהוספת הוראה נוספת, תהיה עוד פסקה שאני אקרא אותה.

איתן כבל: בסדר גמור.

<אלי פרנקל: סליחה שוב, אני מצטער אבל בדיון הקודם התבקשנו להעביר את העמדה שלנו והצעה לניסוח החוק.

<אלי פרנקל: העברנו את זה, וזה עוד לפני סעיף 22 , לגבי 16א(ב), לגבי הנושא של תקופת ההודעה המוקדמת.

איתן כבל: בסדר, בסדר.

<ליאור טנר: היה שם נושא של תכנית קצובה ולא קצובה.

איתן כבל: אמרתי את הדבר הבא: קודם כל כבר הצבענו, אל תתבלבלו.

איתן כבל: זה שאני שאפשרתי לאדוני להגיע לכאן ואפשרתי לחברים המכובדים, כדי שדעתם תנוח, כדי ש"מר חרדתי", תנוח דעתו וכל החברים האחרים.

איתן כבל: אנחנו מתקדמים.

איתן כבל: אנחנו נשב על זה.

איתן כבל: בכל מקרה, ברור לי שנצטרך לעשות עוד דיון קצר.

איתן כבל: בין לבין אני אשב גם אתה ועם חנה.

איתן כבל: אתם תעבירו את 30א ונמצא לזה.

איתן כבל: ..

<ליאור טנר: אני יכול להעיר עוד משהו אחד אחרון?

איתן כבל: ממש בקצרה.

<ליאור טנר: אם מדלגים על הסעיף הזה, הנושא של סעיף 16א ב(2) יכול להביא אותנו למצב שבו אנחנו יכולים להמשיך להפעיל מתכונות ישנות של תכניות במקביל לתכניות חדשות.

<ליאור טנר: כלומר, לפי הפרשנות שאנחנו מבינים, כל שינוי שאתה עושה מייצר לך כביכול תכנית חדשה, והלקוחות אמורים להמשיך, מי שהיה זכאי לפי התכנית הישנה, אמור לקבל לפי התכנית הישנה.

<ליאור טנר: זה יוצר מצב של תכניות דור א,ב,ג,ד, שאין לי אפשרות לא טכנולוגית ולא מול הלקוחות, זה מבלבל את הלקוחות, להתנהל בצורה כזאת.

<ליאור טנר: אז אני לא יודע אם לזה התכוון המשורר, אפרופו הזמר העברי אבל אם כן, אני מבקש לשים לב לניואנס הזה.

<אתי בנדלר: אני לא הבנתי.

<אלי פרנקל: רק מהניסוח של החוק – בסעיף 16א בסעיף קטן ב(2), מתחיל במילים: יאפשר לצרכן.

<אלי פרנקל: כתוב שם: יאפשר לצרכן לממש את ההטבות או את הזכויות בהתאם לתנאי התכנית שנקבעו במועד ההתקשרות בינו לבין הצרכן, והתוספת שהיתה בתיקון האחרון: החל במועד משלוח ההודעה כאמור בפסקה (1) ועד מועד סיום התכנית לפחות.

<אתי בנדלר: או עד למועד כניסת השינוי לתוקף, לפי העניין.

<אלי פרנקל: כי את זה אני לא רואה.

<אתי בנדלר: נכון, זה הבהרת נוסח כי הסעיף מדבר לא רק על - - - אלא גם על שינוי.

<אתי בנדלר: הרי אם אתה צריך לתת הודעה של בין שמונה לתשעה חודשים מראש, זאת אומרת שאתה צריך לממש את ההטבות בתקופת ההודעה המוקדמת.

<אלי פרנקל: כן, זה ברור לי רק בניסוח בלי המילים האחרונות שעכשיו ציינת זה יסתיים בעד מועד סיום התכנית לפחות.

<אתי בנדלר: לא, אז אנחנו מבהירים שזה עד למועד כניסת השינוי לתוקף או עד מועד סיום התכנית לפחות, לפי העניין.

<אלי פרנקל: בסדר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, אני מבקש שאם יש משהו שהוא לא ברור למישהו, לעצור אותי.

איתן כבל: "תיקון סעיף 22ג 2.

איתן כבל: בסעיף 22ג לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (35) יבוא: "(35א) ערך שינוי בתכנית הטבות לתקופה בלתי קצובה או סיים תכנית הטבות כאמור ולא שלח לצרכן הודעה בהתאם להוראות סעיף 16א(ב); (35ב) לא שלח לצרכן הודעה בהתאם להוראות סעיף 16א(ג);"

<אתי בנדלר: (ג2) זה צריך להיות, וכאן תיווסף עוד פסקה – (35ג) ערך שיוני בתכנית הטבות לתקופה בלתי קצובה הכוללת צבירת זכויות או סיים תכנית הטבות כאמור, ומנע מהצרכן לממש את הזכויות שצבר בהתאם לתנאי התכנית שנקבעו במועד ההתקשרות בינו לבין הצרכן בהתאם להוראות סעיף (16א)ב2.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, בדיוק הקטע הזה שהוא לא מאפשר לו לממש את ההטבות.

איתן כבל: הוא ביצע אתו התקשרות והחליט לשנות אותה תוך כדי תנועה.

<אתי בנדלר: אני רוצה רק להסביר: סעיף 22ג לחוק הגנת הצרכן, עניינו בעיצומים כספיים בשל הפרת הוראות החוק.

<אתי בנדלר: הרישא קובע שתי דרגות חומרה של הפרות ובהתאם לכך את גובה העיצום הכספי.

<אתי בנדלר: ובכן, בסעיף קטן (א) העיצום הכספי הוא בגובה של 22,000 ש"ח, ואלה ההפרות שאדוני קרא.

<אתי בנדלר: וההפרה שהוא יקרא עכשיו בסעיף קטן (ב) מאפשרות הטלת עיצום כספי בסכום של 45,000 ש"ח.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים כמובן על הפרות של תאגיד.

<אתי בנדלר: אם מדובר ביחיד אז מדובר ב-7,000 וב-25,000 שקלים בהתאמה.

איתן כבל: "(2) בסעיף קטן (ב), אחרי פסקה (16) יבוא: "(16א) ערך שינוי בתכנית הטבות לתקופה קצובה או סיים תכנית כאמור לפני תום התקופה הקצובה, בניגוד להוראות סעיף 16א(ג);".

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: מאשר עם התוספת של הפסקה.

איתן כבל: "תיקון חוק הבנקאות (שירות ללקוח) 3.

איתן כבל: בחוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א–1981‏ (1) אחרי סעיף 5א1 יבוא: "שינוי תכנית הטבות ללקוח או סיומה 5א2.

איתן כבל: (א) בסעיף זה – "מכירה מיוחדת" – זה בדיוק נוגע עכשיו, עורך דין לנגה.

איתן כבל: "מכירה מיוחדת, מכירת סוף עונה, מכירת חיסול מלא או חלקי, מכירה לרגל אירוע כלשהו, מכירה שבה מוצעת ללקוח הטבה נוסף על הטובין או על השירותים שבעבורם שילם, או כל מכירה אחרת שבה מוצעים הטובין או השירותים כולם או חלקם, במחירים מוזלים לתקופה מסוימת, שלא בדרך מתן הנחה ללקוח פלוני;"

<יעקב לנגה: מקובל.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ""מנפיק" – תאגיד בנקאי שהוא מנפיק כמשמעותו בחוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו-1986; "עוסק" – מי שמוכר נכס או נותן שירות דרך עיסוק, כולל יצרן; "שינוי" – צמצום בהטבות או בזכויות הניתנות ללקוח במסגרת תכנית הטבות, בערכן, באפשרות מימושן או במשך התקופה שבה ניתן לממשן;" הערות יש?

איתן כבל: ""תכנית הטבות" – התקשרות מתמשכת בין לקוח לבין מנפיק, שבה הלקוח מוסר את פרטיו לשם הצטרפות לתכנית מסוג מועדון לקוחות שמפעיל המנפיק, ומהותה היא קבלת הטבות או צבירת זכויות, מהמנפיק או מעוסק, בין שההצטרפות לתכנית כרוכה בתשלום ובין שאינה כרוכה בתשלום.

איתן כבל: " הערות?

<דובר: אני רק רוצה להבהיר שמדובר כאן לא בהטבות בנקאיות כי להטבות בנקאיות יש כללים אחרים בחוק.

איתן כבל: ברור.

<אתי בנדלר: זה מבוסס על נוסח שבנק ישראל שלח לנו.

<דובר: כי זה לא ברור לפי הגדרת הנוסח כרגע.

<דובר: אני אומר שזה הכל, גם הבנקאיות וגם הלא בנקאיות.

איתן כבל: אז אנחנו נבקש לבדוק את העניין הזה, ואם צריך להוסיף איזה משפט שעושה את ההכנה, אין שום בעיה.

איתן כבל: "(ב) מנפיק המפעיל תכנית הטבות לתקופה בלתי קצובה לא יערוך שינוי בתכנית ולא יסיימה, אלא אם כן שלח ללקוח הודעה על פרטי השינוי או על מועד סיום התכנית בתקופה שבין שלושה לארבעה חודשים לפני מועד כניסת השינוי לתוקף או מועד סיום התכנית; ואולם,- -

<אתי בנדלר: ואנחנו נוסיף גם כאן:

<אתי בנדלר: ויאפשר לו לממש את ההטבות בהתאם לתנאי התכנית, דבר שדובר עליו גם במסגרת חוק הגנת הצרכן.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: "- - לפני מועד כניסת השינוי לתוקף או מועד סיום התכנית; ואולם, ביקש המנפיק לערוך שינוי בתכנית הטבות לתקופה בלתי קצובה הכוללת צבירת זכויות, או לסיים תכנית כאמור – "(1) ישלח ללקוח הודעה על פרטי השינוי או על מועד סיום התכנית ועל זכותו של הצרכן לממש את ההטבות או את הזכויות לפי הוראות פסקה (2); הודעה כאמור תישלח בין שמונה לתשעה חודשים לפני מועד כניסת השינוי לתוקף או מועד סיום התכנית; (2) יאפשר ללקוח לממש את ההטבות או את הזכויות בהתאם לתנאי התכנית שנקבעו במועד ההתקשרות בינו לבין הלקוח, החל במועד משלוח ההודעה כאמור בפסקה (1) ועד מועד סיום התכנית לפחות.

איתן כבל: "

<אתי בנדלר: גם כאן

<אתי בנדלר: אנחנו נוסיף: ועד למועד כניסת השינוי לתוקף או עד מועד סיום התכנית לפחות, לפי העניין.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: "(ג) מנפיק המפעיל תכנית הטבות לתקופה קצובה – (1) לא יערוך שינוי בתכנית ולא יסיים את התכנית לפני תום התקופה הקצובה; (2) ישלח ללקוח הודעה, בתקופה שבין שלושה לארבעה חודשים לפני תום התקופה הקצובה, על תום התקופה ועל אפשרותו לממש את ההטבות או הזכויות לפי תכנית ההטבות עד תום התקופה.

איתן כבל: " יש הערות עד כאן?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אני מאשר את (א)-(ג).

איתן כבל: " (ד) הודעה כאמור בסעיפים קטנים (ב)(1), ו-(ג)(2) תישלח ללקוח בדואר, בדואר אלקטרוני או במסרון, לפי בחירת הצרכן, ובלבד שהצרכן מסר פרטים אלה במועד ההתקשרות לשם ההצטרפות לתכנית ההטבות.

איתן כבל: " אנחנו קיימנו על זה דיון רחב היקף בפעם הקודמת וקבענו את הדברים.

איתן כבל: אתה שאלת את שאלת הספאם.

איתן כבל: אנחנו גם נתנו - -

<איתי עצמון: נעשו שינויים.

<אלי פרנקל: גם דיברנו על זה שזה לא לפי בחירת הצרכן אלא - -

איתן כבל: נכון, נכון.

<איתי עצמון: אנחנו נתאים את נוסח הסעיף כאן לנוסח הסעיף בחוק הגנת הצרכן.

<אתי בנדלר: יש אולי עוד עדכון, אדוני, שחשבתי עליו אני מוכרחה לומר רק הבוקר.

<אתי בנדלר: אני חושבת שצריך להעביר את זה גם כאן ואולי גם בחוק הגנת הצרכן, והייתי שמחה אם חנה והילה, תקשיבו למה שאני אומרת: בכל המקרים אמרנו: ובלבד שהצרכן מסר את הפרטים המנויים באותן פסקאות.

<אתי בנדלר: קודם כל, זה צריך להיות כולם או חלקם, זה ברור, במועד ההתקשרות לשם הצטרפות לתכנית ההטבות.

<אתי בנדלר: אבל יכול להיות שהוא מסר פרטים במועד ההצטרפות ולאחר מכן הוא עדכן את הפרטים האלה או הוסיף פרטים נוספים ולכן, כמובן שצריכים לאפשר.

<אתי בנדלר: אם לא מסרתי בהתחלה את הדואר האלקטרוני שלי או את מספר הטלפון הנייד שלי ולאחר מכן עדכנתי את הפרטים, אז לאפשר להם לשלוח לי בדרכים האלה.

איתן כבל: ברור.

<אתי בנדלר: אז אנחנו נעדכן את זה גם בחוק הגנת הצרכן.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: אז אני מעלה להצבעה.

<אתי בנדלר: רגע.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר עוד נושא אחד, שבנק ישראל הציע לאפשר – אולי אתם תעלו את זה, את ההודעה המרוכזת, את הבקשה שלכם.

<גרניט אופק: אמרה את זה גם נציגת איגוד הבנקים, אני מבנק ישראל: הבנקים מחויבים להודיע אחת לחודש בדף מרוכז ללקוח, וההצעה שלנו היתה שגם ההודעות הללו יישלחו אחת לחודש בצורה מרוכזת.

<גרניט אופק: בנוסף, אנחנו גם התייחסנו לאופן מסירת ההודעות אבל אם זה נפתר לפי בחירת העוסק, זה יהיה בסדר.

<אתי בנדלר: אם מה?

<גרניט אופק: אנחנו התייחסנו לנוסח הקודם שלפי בחירת הצרכן, אז אם זה שונה לפי בחירת העוסק זה בסדר.

<אתי בנדלר: זה ממש לא לפי בחירת הצרכן.

<אתי בנדלר: זה מופיע בהמשך.

<גרניט אופק: זה לפי בחירת העוסק אז - - -

<אתי בנדלר: איפה כתוב לפי בחירת העוסק.

<אלי פרנקל: זה לפי הצרכן אבל אנחנו ביקשנו בדיון הקודם שזה יהיה לפי בחירת העוסק בהתאם לפרטים שהוא שלח.

<גרניט אופק: ופה זה צריך להיות לפי בחירת המנפיק.

<אלי פרנקל: הצרכן לא יכול לבחור - -

<אתי בנדלר: לא אושר דבר כזה.

<אתי בנדלר: הדבר היחידי, מה שאושר אחרי הדיון בנושא הזה, וזה יבוא לידי ביטוי בהמשך, בהתאמה לתיקון בחוק הגנת הצרכן, שלגבי שינוי בתכנית הטבות הוא יכול לשלוח את זה בהודעה או במסרון, אם יש לעוסק את הפרטים אבל לגבי סיום, זה לפי בחירת הצרכן.

<גרניט אופק: אוקי, אז אם ככה, אז אני כן אעיר יותר בהרחבה - -

<איתי עצמון: בדרך שבה הוא בחר לקבל הוראות מאותו המנפיק.

<גרניט אופק: אם ככה, אני אעיר יותר בהרחבה.

<גרניט אופק: בנק ישראל הטיל מגבלות לעניין אופן שליחת הודעות כך שדואר אלקטרוני זה משהו - -

<אתי בנדלר: רגע, את כבר מדברת על פסקאות (1) ו-(2)?

<גרניט אופק: לא, על (ד) אני מדברת, על האופן.

<גרניט אופק: על הדואר, דואר אלקטרוני ומסרון.

<גרניט אופק: אז שלושת הדרכים האלה – הדואר האלקטרוני מוגבל במגבלות של בנק ישראל מטעמים של אבטחת מידע.

<גרניט אופק: הבנקים וחברות כרטיסי האשראי מפרסמים את ההודעות דרך האתרים המאובטחים שלהם ולכן, יש בעיה עם זה.

<גרניט אופק: מה שאנחנו הצענו זה שהמשלוח יהיה באופן שהמנפיק נוהג למסור את ההודעות הרגילות שלו ללקוחות, זה משהו שמוסדר בהסכמי ההתקשרות.

איתן כבל: כן, זה כמו שהוא שולח לי ואומר לי אם אני רוצה - -

<גרניט אופק: הנוסח כמו שהוא היום לא מאפשר את זה.

<גרניט אופק: הוא מחייב דואר אלקטרוני בעוד שבהסכמי ההתקשרות יש את הדרכים המקובלות.

<אתי בנדלר: איזה דרכים?

<אתי בנדלר: את יכולה לפרט יותר?

<גרניט אופק: בדואר האלקטרוני, באתר האינטרנט המאובטח של התאגיד ולא ג'י-מייל לדוגמה.

<איתי עצמון: ואז הוא יצטרך להיכנס לאתר של חברת האשראי - - -

<גרניט אופק: כמו שעושים כבר היום.

<גרניט אופק: כבר היום מקבלים הודעות באמצעות דואר באתרים.

<גרניט אופק: תחשבו על הודעות רגילות שאתם מקבלים - -

איתן כבל: אבל מה הבעיה?

איתן כבל: אבטחת מידע אם אני קונה נעליים מ"שול" או מ"קליגולה".

<גרניט אופק: כי אנחנו דיברנו על הודעות מתאגידים בנקאיים, דיברנו על כל ההודעות כולל הודעות - - -

<קריאות: - - -

<גרניט אופק: שולחים הודעות ב-sms והבעיה היא לא ה-sms, הבעיה היא הדואר האלקטרוני.

<גרניט אופק: אנחנו מתייחסים להודעות באופן כללי, הודעות ששולחים תאגידים בנקאיים וזה כולל גם דפי חשבון - -

איתן כבל: למה כשרוצים למכור לי אין להם בעיה לשלוח לי את זה בכל דרך.

<גרניט אופק: הם לא שולחים בדואר אלקטרוני.

<גרניט אופק: ב-sms כן, בדואר אלקטרוני רגיל, ג'י-מייל לא.

<גרניט אופק: דואר אלקטרוני מגיע רק דרך התיבות דואר בתוך האתרים שלהם.

<אתי בנדלר: ואם אני לא נכנסת לאתר אז אני לא אדע על השינויים?

<גרניט אופק: את צריכה לבדוק איך את מנויה.

<גרניט אופק: יכול להיות שאת מנויה לקבל דואר רגיל ואז תקבלי דואר רגיל.

<גרניט אופק: כל אחד והסכם ההתקשרות שלו.

<אתי בנדלר: נכון, זה לפי בחירת הלקוח, בדיוק.

איתן כבל: חברים יקרים, נהיה דיבור ארוך כאילו עכשיו, הבוקר, המצאנו את הגלגל.

<גרניט אופק: לא, לא - - -

איתן כבל: גברתי, לא ממציאים שום גלגל.

איתן כבל: יש התקשרות, כמו שאני עובד אתכם בדרך מסוימת שאני סיכמתי ביניכם, זה מה שיהיה.

איתן כבל: למה צריך עכשיו - -

<גרניט אופק: זה מה שהצענו - - -

<אתי בנדלר: לא, זה לא בדרך שבה הוא נוהג לשלוח כי אם הוא נוהג לשלוח בדרך שאני לא הסכמתי לה?

<גרניט אופק: אבל את הסכמת.

<גרניט אופק: יש הסכם התקשרות.

<קריאות: - - -

איתן כבל: לא, כשאני בא - -

<לבנת קופרשטיין דאש: עד כמה שהצעת החוק הזאת חשובה, והיא מאוד חשובה, אדם שולח ללקוחו - - - אסור לו לפתוח את מערכות הדואר האלקטרוני של הלקוח.

<לבנת קופרשטיין דאש: התווך של הדואר האלקטרוני לא מאובטח.

<לבנת קופרשטיין דאש: הסכנה של אבטחת מידע פה גרמה לבנק ישראל להגביל סוגי הודעות שאפשר לשלוח ללקוחות בדואר האלקטרוני.

<לבנת קופרשטיין דאש: אנחנו דואגים לשלוח ללקוחות שלנו הודעות מאוד חשובות.

<לבנת קופרשטיין דאש: כמה שהצעת החוק הזאת חשובה, אנחנו שולחים הודעות על שינויים בריבית, בתכניות, דברים כאלה באמצעות הדרך שבה הסכמנו יחד עם הלקוח.

<לבנת קופרשטיין דאש: בדואר הרגיל, באתר האלקטרוני הממוחשב של הבנק.

<לבנת קופרשטיין דאש: ככה אנחנו מתנהלים מול הלקוחות שלנו בדברים מאוד חשובים וקריטיים.

<לבנת קופרשטיין דאש: אז למה זה צריך להיות אחרת?

<חנה וינשטוק טירי: מה זה הסכמתם?

<חנה וינשטוק טירי: זה לא ממש הסכמה.

<לבנת קופרשטיין דאש: הסכמה חוזית.

<קריאות: - - - חוזה אחיד.

<לאה ורון: רגע, רגע.

איתן כבל: חנה טירי, אני שמח שפתחנו איזה עולם חדש.

איתן כבל: חנה, תשיבי לה.

<חנה וינשטוק טירי: אני שואלת מה לגבי sms למשל?

<חנה וינשטוק טירי: אפשר להעביר?

<חנה וינשטוק טירי: כי לומר שההודעות האלה יהיו רק במערכת הממוחשבת שנכנסת עם סיסמאות - -

<לבנת קופרשטיין דאש: אנחנו ככה עובדים עם הלקוחות שלנו.

<לבנת קופרשטיין דאש: צריך להבין שיש לנו רגולטור שקבע את ההתנהלות שלנו מול הרגולטור שלנו.

<לבנת קופרשטיין דאש: - - - זה הכל בגלל שיקולים רחבים יותר מעבר לדברים של הצרכן ומשיקולי אבטחת מידע.

<לבנת קופרשטיין דאש: אז אנחנו שולחים היום, אני חוזרת ואומרת, הודעות הכי חשובות על ריביות, שינוי בתכנית באמצעות דואר רגיל ובאמצעות האתר המאובטח.

<לבנת קופרשטיין דאש: למה זה צריך להיות במשהו שהרגולטור לא מאפשר כאמצעי תקשורת רגיל אבל - - -

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני ממשרד המשפטים.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני חושב שצריך לקחת בחשבון אם יש הוראת רגולטור שאוסרת עליהם על התקשרות עם לקוחות באמצעות דואר אלקטרוני רגיל, צריך לקחת את זה בחשבון.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אי אפשר להתעלם פה מזה.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: אני לא חושבת שזה משנה אם יש אמצעי התקשרות אחרים ומקבלים את כל ההודעות, זה הרציונל היה.

איתן כבל: את שולחת לו בדואר את החומר הזה?

איתן כבל: בעיניכם דואר זה פחות בעייתי?

<לבנת קופרשטיין דאש: הבעיה שלנו זה - - -

<אתי בנדלר: אז אפשר להוסיף בפסקה 2: בדואר, בדואר אלקטרוני או במסרון.

<אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לכם שהוועדה, לאור בקשת עוסקים שונים, הסכימה לאפשר לשלוח הודעות על שינויים כיוון שהם יכולים להיות הרבה יותר דחופים מאשר סיום תכנית, לשלוח את זה רק ב-sms או בדואר אלקטרוני.

<אתי בנדלר: זה לפי בקשת העוסקים כאן.

<אתי בנדלר: אפשר להרחיב את זה, אפשר לא ליצור את - -

<לבנת קופרשטיין דאש: מה שמבקש בנק ישראל זה בדרך הרגילה שבה אנחנו נוהגים להתקשר עם לקוחותינו.

<לבנת קופרשטיין דאש: אנחנו נוהגים לתקשר עם לקוחותינו בדברים מסוימים ב-sms, בדברים מסוימים בדואר ובדברים מסוימים באתר האינטרנט של הבנק.

<לבנת קופרשטיין דאש: יש לנו הסכם.

<לבנת קופרשטיין דאש: הלקוח בא ובוחר איך הוא רוצה לתקשר עם הבנק.

<לאה ורון: את מתארת מצב שקצת לא קיים אבל לא נורא.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר משהו: קודם כל, בקרוב חברות האשראי יהיו מופרדות מהבנקים למעט אולי חברת כרטיסי אשראי אחת.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אנחנו לא מדברים כרגע על אותה התנהלות שרלוונטית לגבי בנקים, שיש שם הרבה מאוד מסמכים רגישים.

<אתי בנדלר: צריכים לקחת את זה כנקודת מוצא לדיון שלפנינו כי את עכשיו מדברת על הוראות המפקחת על הבנקים שהן רלוונטיות באמת לגבי מסמכים מאוד רגישים.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים כרגע על מועדון לקוחות.

<אתי בנדלר: ומועדון הלקוחות יצטרך לנהוג כמו יתר מועדוני הלקוחות.

<אתי בנדלר: אני לא רואה את ההבדל משום שבסך הכל רוצים ליידע את הצרכן על כך שיש או סיום תכנית או שינוי בתכנית או בצמצום הטבות, תעשה עם זה משהו כדי שלא תאבד את הזכויות שלך.

<לבנת קופרשטיין דאש: אבל הבנקים לא מתקשרים עם לקוחותיהם באמצעות הודעות - -

<אתי בנדלר: אבל את שוב חוזרת על הבנקים.

<אתי בנדלר: זה יהיה רלוונטי לגבי בנק אחד אולי, לגבי לאומי.

איתן כבל: גברתי סליחה, תסלחו לי.

איתן כבל: אני לא עושה החרגות ואני לא עושה כלום.

איתן כבל: אני בא ואומר ככה: יש לנו את האפשרות לשלוח לו את זה במסרון, בדואר.

איתן כבל: אם הבנק לא יכול, מה אני מקבל?

איתן כבל: אני מקבל את זה בדואר.

איתן כבל: אני לא ביקשתי לחייב את הבנק לשלוח לי - אם יש מצב כמו שאומרת עורכת הדין הילה דוידוביץ', שיש כאן מגבלה ואני רוצה להתווכח אתכם, אני רוצה שיהיה מנעד אפשרויות.

איתן כבל: את יכולה גם דרך אגב לשלוח לו sms כמו שאני מקבל מהצבא.

איתן כבל: הוא אומר לי: כנס לאתר, יש לי הודעות בשבילך.

איתן כבל: אבל מה מטריד אותי?

איתן כבל: אני אומר לך דוגרי: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שכולם כבר שחקני אינטרנט ולא כך.

איתן כבל: עדין לפחות שליש מהאוכלוסייה, אני לא רוצה להגיד יותר, שהיא עדין – אז אם את באה ומסבירה לו ואת אומרת לו: שמע, את כל ההודעות אליך אני אשלח כדי לעדכן אותך על סיום תכנית או על פתיחת תכנית, אני אשלח לך הודעת sms ותוכל להיכנס לאתר שלנו לראות את כל הדברים, ואם לא, הוא אומר: אני לא מתעסק עם הדברים האלה, אני רוצה את זה בדואר, אז תשלחו לו את זה בדואר.

<לבנת קופרשטיין דאש: אין לי שום בעיה.

איתן כבל: אז על מה היו הצעקות?

<לבנת קופרשטיין דאש: הבעיה היא עם הדואר האלקטרוני.

איתן כבל: לא, הדואר האלקטרוני - -

<קריאה: רשום לפי בחירת הצרכן.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול כיוון שאני כן מקבל הודעות פרסומיות מחברת כרטיסי האשראי.

<איתי עצמון: מדוע אי אפשר לשלוח באותה דרך, בדואר האלקטרוני, לכתובת המייל הפרטית שלי?

<לבנת קופרשטיין דאש: אני לא מכירה, אני מתייחסת יותר לתאגידים בנקאיים שאינם - - - אני כרגע מתייחסת לבנקים ולא לחברות אשראי.

<איתי עצמון: אבל הצעת החוק הזאת חלה על מנפיקים.

<איתי עצמון: לא מדובר על בנקים כנותנים הטבות לשירותים בנקאיים.

<קריאה: תחליטו על מה אתם מדברים.

<קריאה: אתם מדברים על בנקים או על חברות כרטיסי אשראי?

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: שבנק ישראל יגיד על מי ההוראות שלכם חלות.

<הילה דוידוביץ- בלומנטל: הן חלות גם על המנפיקים שבתוך התאגיד הבנקאי.

<לבנת קופרשטיין דאש: תאגיד בנקאי שהוא מנפיק.

<אתי בנדלר: אני מעולם לא קיבלתי בהודעה אחת הודעות מהבנק לגבי ההתנהלות הכספית שלי ביחד עם הודעות מהמנפיק שלי.

איתן כבל: אני עד היום מקבל מחברת האשראי שלי, היא אומרת לי: יש לך הנחה בזה וזה, תיכנס.

איתן כבל: בחיים הבנק לא שלח לי הודעת sms.

<אתי בנדלר: זה בכל זאת תאגידים נפרדים הרי.

<אתי בנדלר: היום זה חברות בת, נכון?

<גרניט אופק: שוב, אין שום בעיה עם דואר רגיל, אין שום בעיה עם sms.

<גרניט אופק: החשש היחידי הוא לגבי הדואר האלקטרוני, שכיום - -

<אתי בנדלר: קודם כל שולחים ודבר שני, אתם רוצים להוסיף לגבי שינוי בתכנית הטבות בדואר רגיל, בדואר אלקטרוני או במסרון, לי אין בעיה להוסיף את זה.

איתן כבל: תוסיפי.

איתן כבל: גמרנו.

איתן כבל: כל העניין מבחינתי שיש מנעד רחב של אפשרויות, שהלקוח יחד עם הבנק מקבל.

איתן כבל: שהבנק או המנפיק לא יכול להגביל אותו ולהגיד לו: שמע, זאת הדרך היחידה שאני יכול להתקשר אתך.

<אתי בנדלר: אני רוצה לחדד את השאלה: הרי שלושת הדרכים האפשרויות היום למסירת הודעות זה דואר רגיל, דואר אלקטרוני או sms.

<אתי בנדלר: הוועדה החליטה באחת מהישיבות הקודמות לגבי עוסקים לפי חוק הגנת הצרכן לגבי הודעות על סיום תכנית לשלוח באחת משלושת הדרכים האלה קרי: דואר רגיל, דואר אלקטרוני או sms בהתאם לבחירת הצרכן.

<אתי בנדלר: לגבי שינוי, הוועדה החליטה שוב בהתאם לבקשות העוסקים, לא לאפשר לצרכן לבחור אלא לאפשר לעוסק לבחור כי הם אמרו זה מידי, זה הרבה מאוד הודעות וכיוצא בזה ולא - - -

איתן כבל: נכון.

<אתי בנדלר: - - את זה אנחנו מאפשרים לכם גם אם הצרכן יגיד שהוא רוצה את זה בדואר רגיל, אנחנו מאפשרים לכם לשלוח את זה בדואר אלקטרוני או ב-sms.

<אתי בנדלר: עכשיו אני רוצה להבין אם כך מה השינוי.

<אתי בנדלר: מה את מציעה?

<אתי בנדלר: אם הוועדה מציעה שגם לגבי שינוי זה יהיה בדואר או בדואר אלקטרוני או במסרון, מי יחליט באיזו דרך?

<אתי בנדלר: האם העוסק יחליט שהוא רוצה לשלוח את זה בדואר אלקטרוני מאובטח והצרכן לא ידע על כך בכלל?

<אתי בנדלר: אני רוצה להבין את המשמעות של ההצעה.

איתן כבל: אני מבין את מה שגברתי אומרת.

איתן כבל: תראו, אי אפשר להחזיק את החבל משני קצותיו אלא לכל אורכו ורוחבו.

איתן כבל: העניין הוא כזה: כשאתה מודיע על סיום ההתקשרות, זה יישאר באמת בכל האפשרויות המתקיימות.

<אתי בנדלר: בהתאם לבחירת הצרכן.

איתן כבל: הרי זה לא סתם בחירת צרכן, זה בהסכמה.

<אתי בנדלר: אומרים לו: תסמן איך אתה רוצה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה צריך להיות בכל הסדר, זה צריך להיות על פי מה שסוכם בין הלקוח לבין - -

<לבנת קופרשטיין דאש: זה בסדר.

איתן כבל: - - זה צריך להיות בכל סיטואציה, זה צריך להיות על פי מה שסוכם בין הלקוח לבין - -

<אתי בנדלר: גם לגבי שינוי?

<חנה וינשטוק טירי: - - - לפי בחירת המנפיק.

איתן כבל: גם לפי בחירת הלקוח.

<אתי בנדלר: אז אם כך, אם אתה רוצה לשנות את זה צריכים לעשות דיון מחדש.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, ההחלטה להפריד בין שינוי לבין סיום, כפי שהתקבלה בישיבה האחרונה אני חושבת, אדוני רוצה לשנות ולחזור לנוסח המקורי שזה תמיד יהיה לפי בחירת הלקוח.

איתן כבל: נכון.

<קריאה: לא הבנתי.

<לבנת קופרשטיין דאש: בהסכמה?

<אתי בנדלר: בהסכמה זה לא.

<אתי בנדלר: הלקוח צריך להנחות, לומר באיזו דרך הוא מבקש את ההודעה.

איתן כבל: הרי ממה נפשך, כמו שאצלנו היו אומרים בישיבה?

איתן כבל: אם הוא אומר לך: אני רוצה בדואר אלקטרוני, אז מה טובו אוהליך יעקב.

איתן כבל: אין בעיה, אני שולחת לו בדואר אלקטרוני.

איתן כבל: אם הוא אומר: לא מתאים לי דואר אלקטרוני, מותר לך לשלוח את זה בדואר, ב-sms.

<לבנת קופרשטיין דאש: אם הוא אומר לי דואר אלקטרוני ואין לי את השירות של דואר אלקטרוני - -

איתן כבל: אבל סליחה, את אמרת לפני שנייה שאת רוצה לשלוח לו בדואר אלקטרוני.

<אתי בנדלר: אז לגבי חברות כרטיסי אשראי, יצטרכו לתת את השירות הזה כאחת מהדרכים למסירת הודעות.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים רק על חברות כרטיסי אשראי, אנחנו לא מדברים על הודעות בנקאיות.

<אלי פרנקל: אם אנחנו בקשר עם הלקוח במיילים באופן שוטף - -

איתן כבל: תעשה לי טובה, אל תתערב עכשיו אתה.

איתן כבל: תן לנו לסיים עם העניין שלהם.

איתן כבל: עוד לא הבנתי מה הסיפור בכלל.

איתן כבל: אני מנסה להבין – אמרתם שאתם יכולים להעביר רק בדואר אלקטרוני, נכון?

<לבנת קופרשטיין דאש: לא, לא.

<אתי בנדלר: הם לא רוצים להעביר את זה בדואר אלקטרוני.

<אתי בנדלר: הם רוצים שיהיה, אם אני מבינה נכון, שאני אצטרך להיכנס לאתר ישראכרט לצורך העניין הזה, נכון?

<אתי בנדלר: שם לאזור האישי שלי, ושם תהיה הודעה, מה שאני לא עושה.

<לבנת קופרשטיין דאש: אני אסביר לכם מה קורה אצל הבנקים: הלקוח בא לבנק.

<לבנת קופרשטיין דאש: ברירת המחדל היא ששולחים ללקוח הודעות בדואר.

<לבנת קופרשטיין דאש: זאת ברירת המחדל.

<לבנת קופרשטיין דאש: הלקוח יכול בהסכמה עם הבנק להחליט שהוא רוצה לקבל את הודעותיו באמצעים - - - או במסרון, הודעות מסוימות, לא כולן, מה שמנחה אותנו הרגולטור או באתר האינטרנט המאובטח של הבנק.

<לבנת קופרשטיין דאש: שם יש תיבת דואר ושם הוא יכול - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אתה נכנס למקום האישי שלך.

<לבנת קופרשטיין דאש: - - -

איתן כבל: אז תשלחו להם בדואר, מה לעשות.

<לבנת קופרשטיין דאש: לכן ניסינו לפשט את העניין ולהגיד: בדרך בה מוסכם בין הלקוח לבין הבנק לשלוח את ההודעות.

<לבנת קופרשטיין דאש: זה הכל.

<לבנת קופרשטיין דאש: זה מה שביקשתי.

איתן כבל: כן, ובתנאי ש...

איתן כבל: את לא באמת נותנת לו הסכמה.

איתן כבל: חנה, אין כאן הסכמה.

איתן כבל: זה הסכמה בתנאי שאתה עושה מה שאני מבקש.

<לבנת קופרשטיין דאש: - - -

איתן כבל: בסדר, אבל את לא מאפשרת לו את העניין האלקטרוני.

<לבנת קופרשטיין דאש: זה לא שאני לא מאפשרת לו, יש לנו מגבלות - -

איתן כבל: גברתי, הבנתי.

<אתי בנדלר: תשנו את המגבלות האלה ככל שמדובר בחברות כרטיסי אשראי.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה.

<אתי בנדלר: הרי כל הסיפור, אדוני היושב ראש, מדוע התעקשת לעשות תיקון לחוק הזה ולא להשאיר את זה להנחיות המפקחת?

<אתי בנדלר: כי רצית הנחיות אחידות לגבי כל המועדונים.

איתן כבל: טוב, חברים יקרים תסלחו לי.

איתן כבל: בכל הכבוד, באמת בכל הכבוד, הגדשתם את השאה כמו שאצלנו אומרים בשכונה.

איתן כבל: תראי, מה אנחנו פה?

איתן כבל: אתה לא מעביר לו מה מצב החשבון שלו, אתה לא מעביר לו...

איתן כבל: אתה כולה מודיע לו בסך הכל דבר אחד: סיום או שינוי.

<הילה מזרחי: אני מהרשות להגנת הצרכן.

<הילה מזרחי: אני חושבת שאולי כדאי לבקש מהפיקוח על הבנקים להבהיר האם האיסור שלהם להעביר הודעות בדואר אלקטרוני הוא רק להודעות מסוג מסוים ואין להם התנגדות שהודעות כאלה, שהחוק שלנו מבקש להחיל, יישלחו בדואר אלקטרוני, כן או לא.

<הילה מזרחי: אם הם יגידו שאין להם בעיה, אז פתרנו את הבעיה.

<הילה מזרחי: אם הם יגידו שיש להם בעיה אז לכאורה, להעביר את ההוראה הזאת בעצם יוצרת מצב בעייתי.

איתן כבל: תודה.

<יעל כהן שאואט: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות.

<יעל כהן שאואט: אנחנו מבינים את המגבלות שהוטלו על ידי בנק ישראל שהן לטובת הלקוחות.

<יעל כהן שאואט: בסך הכל, בנק ישראל לא רוצה שהתאגידים הבנקאיים יתכתבו במיילים עם הלקוחות.

<יעל כהן שאואט: יש סיבה מאוד מאוד חשובה, וכמובן זה סיבת האבטחה.

<יעל כהן שאואט: אם אנחנו נאפשר לתאגידים הבנקאיים להתכתב עם הלקוחות או נחייב אותם להתחייב עם הלקוחות במיילים, אנחנו, הלקוחות, נהיה חשופים לפישינג, ואנחנו נחשוב שבאמת מי שכותב לנו זה הבנק שלנו, שבפועל יכול להיות שניפול קורבן להונאה.

<יעל כהן שאואט: לכן, אני חושבת שאסור לגעת בהסדרה הזו של בנק ישראל, שהיא כל כולה טובת הלקוח ואבטחת המידע.

איתן כבל: אין ויכוח, על זה כבר סיכמנו.

<יעל כהן שאואט: ולכן, אני חושבת שצריך להמשיך לכבד את דרך ההתקשרות הקיימת כיום עם הבנקים ועם תאגידים.

<יעל כהן שאואט: מה שקיים, בלי לשנות.

איתן כבל: סליחה, עכשיו אני אקבל את ההחלטה: כיוון שאנחנו מסיימים פה ויש לנו את הדיון הבא, החוק יסתיים בדיון הבא, אני רק אומר לכם את הדבר הבא לגבי זה: בנק ישראל, אני רוצה שתודיעו לוועדה במהלך השבוע הבא את העניין הזה, האם הודעה כמו שהציעה כאן הגברת מהצרכנות.

איתן כבל: לא ביקשתי עכשיו לפתוח, זה לא הודעות שיש בהם מידע שיש לאבטח אותו.

איתן כבל: מישהו ידוג, חברה שיעשה פישינג כדי לדפוק אותו.

איתן כבל: כל העניין הוא שאני צריך שתודיע, אני צריך את הדרך הכי טובה בהתכתבות בינינו.

איתן כבל: רובנו היום, אני כמעט עובד עם הכל במיילים היום.

איתן כבל: כשאני רוצה שישלח לי במיילים.

איתן כבל: מי שבדואר – מה טובו אוהליך.

איתן כבל: אם הוא רוצה כמוני, כבר נמאס לי לקבל ניירת, שתבדקו שאין מניעה על הודעות של שינוי – מה שאמרנו: סיום התקשרות או שינויים בתכנית ההטבות בלבד.

איתן כבל: זה הכל.

איתן כבל: הודעות שהן הודעות טכניות.

איתן כבל: אין בהן לא כסף, לא זהב, לא יהלומים ולא שום דבר.

<אתי בנדלר: - - - לא מאבחן בין חברות כרטיסי אשראי המפעילות תכנית מועדונים לבין - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני לא רואה בהודעות מהסוג הזה שום בעיה.

איתן כבל: שום בעיה.

איתן כבל: אין כאן שום סיפור יוצא דופן.

איתן כבל: אז תודיעו לנו את זה מראש.

איתן כבל: אם יסתבר שאמות הספים רועדות בבנק ישראל, ודרך אגב זה יקרה אתי, אתך, בלעדייך, עכשיו, כי זה העולם.

איתן כבל: אנחנו חיים בתוך עולם במקום אחר לגמרי.

איתן כבל: לכן, מה שאני מבקש, אנא בדקו זאת והודיעו לנו את זה.

איתן כבל: ברמת העיקרון, הדבר היחיד שנשאר לנו לפתור כאן זה גברתי, גברת מיכאלי ממשרד התקשורת, שצריך את עניין הספאם, שתגיעו אתם להבנה.

<בת שבע נחמיה: העיקרון, דיברנו עליו כאן בדיון.

איתן כבל: כן, כן.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: אני רק רוצה שתנוח דעתנו בעניין הזה, שלא נכניס אותם לפינה מיותרת.

איתן כבל: זה עניין טכני.

איתן כבל: אני מסכים שאם רוצים להודיע, הם צריכים להוציא הודעה חדשה.

<בת שבע נחמיה: הטבה בעיקרה כפופה להוראות חוק הספאם.

איתן כבל: אז גברתי תסביר להם בדיוק ואנחנו נתכתב בינינו בעניין הזה.

איתן כבל: הדבר האחרון שנשאר לנו זה העניין שאני, לא נחה דעתי בבקשה שלכם, כשאני תוך כדי כל הזמן חושב עליה בעניין מועדון הלקוחות.

איתן כבל: הדבר היחיד שאני כן רוצה לחשוב עליו זה בנקודה הזאת שבעצם כיוון שאתם חברת תעופה ויש דינמיקה שכל הזמן מתקיימת ומחירים עולים ויורדים, מה קורה, האם כל פעם אני צריך לפתוח תכנית הטבות חדשה בכל פעם שאני עושה שינוי?

איתן כבל: אין לי תשובה טובה.

איתן כבל: אנחנו נדבר על העניין הזה בנחת אבל מה שאנחנו קוראים, יש לי התקשרות אתך, אתה צריך לעמוד בה או שתצ'פר אותי בצורה כזאת שאני אגיד: לא אכפת לי מה אתי בנדלר ואיתן כבל אמר, אנחנו רוצים את מה שאתה מציע.

איתן כבל: קשה לי להאמין שהבורד יאשר פתאום איזו הטבה כזאת שאיך אומרים?

איתן כבל: תנוח דעתנו.

איתן כבל: יעבירו אותנו לתיירים לעסקים עם רגלים על השולחן.

איתן כבל: קצת קשה לי לראות את זה אבל אני אומר שלפחות בעניין שהטרדת אותי, שיש בזה שכל, שכל פעם אתה משאיר לי תשעה חודשים – אבל יש לי הסכם התקשרות אתך.

איתן כבל: זה שקשה לך, למה על חשבוני?

איתן כבל: יכול להיות שאם אני יודע את זה מראש, אתה אומר לי ואני אעבור לחברה אחרת או שאני אלך ואקנה "לואו קוסט" וכל מיני כאלה.

איתן כבל: אתה מייצר לי מצב שזה לא שווה לי.

איתן כבל: עכשיו, ממה נפשך?

איתן כבל: אם אף אחד, ממילא לא אכפת לו אז תשעה חודשים והוא מתארגן לו.

איתן כבל: עוד תשעה חודשים הוא יטוס לאן שהוא רוצה.

איתן כבל: גם תבין, אתה מבקש מהלקוח לבצע שינויים.

איתן כבל: אני לא יודע מה יהיה מחר.

איתן כבל: רוב הנסיעות האלה, דרך אגב, נסיעות הצ'ופר, הוא מתכנן אותן.

איתן כבל: אתה יודע, אתה משנה לו וזה מייצר לנו בעיה.

איתן כבל: תנסה להיכנס לראש של הלקוח.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.