ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 473, 2017-07-26 09:30

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני פותח את הדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

דוד אמסלם: הנושאים – אי קיום החלטת הממשלה למעבר משרדי הממשלה ויחידות הסמך הממשלתיים לירושלים ודיווח על לוחות הזמנים למעבר תאגיד השידור הציבורי לירושלים.

דוד אמסלם: נתחיל בנושא הראשון.

דוד אמסלם: נשמע סקירה.

<אליה אליהו: תודה רבה אדוני יושב הראש.

זאב אלקין: אני אתקן אחר כך בנושא התאגיד.

זאב אלקין: את מתבססת על הדו"ח שלנו, אבל יש כמה תיקונים ואני אתקן.

<אליה אליהו: אכן אני מתבססת, בסדר גמור.

<אליה אליהו: יש עוד כ-50 יחידות שלא התחילו תהליך מעבר או שפנו לוועדת חריגים, החליטו שהן צריכות לעבור, אבל הן עדיין לא עברו.

<אליה אליהו: כלומר אנחנו רואים כאן שני חסמים עיקריים.

<אליה אליהו: חסם הדיור – יש אמנם בינוי אבל לא בטוח שזה יתקיים במועד שנקבע על ידי הממשלה.

<אליה אליהו: בנוסף יש יחידות שעדיין לא פנו ולכן לא יודעים את הצרכים שלהן מבחינת בינוי.

<אליה אליהו: חסם שני זה חסם שיתוף הפעולה מצד היחידות.

<אליה אליהו: יש יחידות שלא פנו, לא התחילו בתהליך.

<אליה אליהו: יש קושי בשיתוף פעולה מצד ההנהלות היחידות והעובדים, כשאנחנו רואים שאולי חסרים כלים לגופים האחראים כדי לדאוג ליישום ההחלטות.

זאב בנימין בגין: את אולי משתמשים במדד של יחידות.

זאב בנימין בגין: כמה עובדים אתם מקיפים?

<אליה אליהו: אלפי עובדים.

<קריאה: כ-10,000.

<קריאה: עשרות אלפים.

<קריאה: למעלה מ-10,000.

<קריאה: זה רק היחידות הממשלתיות.

זאב בנימין בגין: חברה, כדאי לדעת.

<קריאה: למעלה מ-10,000.

דוד אמסלם: התשובה שלה כרגע היא לא יודעת ובואו נתקדם עם זה.

דוד אמסלם: זה פחות חשוב לי.

דוד אמסלם: כרגע ניכנס לפירוט של איזה יחידות, זה יותר חשוב לי.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה את האקסטרפולציות לבד.

זאב בנימין בגין: לא, לא, אני רוצה את השנים בירושלים.

דוד אמסלם: כן, אבל קודם כל שיבואו משרדי הממשלה.

זאב אלקין: לא כל מי שעובד בירושלים - - -

זאב בנימין בגין: אבל שיהיה מושג.

זאב בנימין בגין: חברה, 140 יחידות כפול שני עובדים, זה 280 איש.

זאב בנימין בגין: זה חשוב לי.

זאב בנימין בגין: 10,000 זה חשוב מאד.

דוד אמסלם: בנימין, אני מניח שאתה מבין לבד שאנחנו מתכוונים גם לנושא הזה.

דוד אמסלם: בגלל זה גם עשינו את הדיון, גם בהיבט הזה.

זאב בנימין בגין: רק לדעת מה ההיקף חברים, רק בנתונים.

זאב בנימין בגין: מביאים נתונים, שיהיו שלמים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אליה אליהו: לסיום, במאי 2017 התקבלה החלטת ממשלה נוספת, שמדברת על סיוע עקרוני לעובדים למעבר - - - על ידי קידום פתרונות שכירות ארוכת טווח בירושלים ובשולי הדברים נציין שבמשרד ראש הממשלה גם אמור להיות שותף ליישום ההחלטה, אבל כנראה המעורבות שלו היא מינורית.

<אליה אליהו: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: הדיור הממשלתי יושב פה?

<קריאה: כן.

דוד אמסלם: בבקשה, כבוד השר.

דוד אמסלם: אנחנו נרכז אליך את השאלות בסוף.

זאב אלקין: אוקיי, טוב.

זאב אלקין: אדוני יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת, ראש העיר, סגן ראש העיר, הצוות המוזמן כאן.

זאב אלקין: קודם כל אני קצת אפרט לגבי תמונת המצב, כדי שנבין איפה אנחנו נמצאים וכך גם נבין יותר נכון את הקשיים.

זאב אלקין: באמת ישנן 140 יחידות ממשלתיות בסדרי גודל שונים.

זאב אלקין: יש יחידות גדולות מאד, חבר הכנסת בגין, ויש יחידות קטנות, מטבע הדברים.

זאב אלקין: יש, או יותר נכון לא יש אלא היו 140 יחידות לפני מספר שנים, שהיו צריכות לעבור לירושלים.

זאב אלקין: לפי החלטת ממשלה, כל יחידה שחשבה שיש לה סיבות מיוחדות שבגללן הם לא צריכים לעבור לירושלים, היא הייתה חייבת לפי החלטת ממשלה לפנות לוועדת חריגים.

זאב אלקין: מי שמנהל את ועדת חריגים זה מנכ"ל משרד ראש הממשלה באופן ישיר בדרך כלל.

זאב אלקין: שותפים שם בתוך הוועדה נציגי משרדים שונים, כולל משרד ירושלים ומורשת.

זאב אלקין: אבל אנחנו לא מנהלים את התהליך הזה של מתן פטורים, אלא נמצאים בתוכו.

זאב אלקין: במסגרת עבודת הוועדה הזאת, באמת היו 40 יחידות מתוך 140, שפנו וקיבלו אישור להישאר ב - - -.

זאב אלקין: אותן מרודים מהחשבון.

זאב אלקין: נשאר להם 100.

זאב אלקין: אתם רואים את הגרף שם למעלה, אז מתוך 140, שזה העמודה הכי שמאלית, את העמודה הכי ימנית – 40 – אפשר להוריד.

זאב אלקין: חוץ מזה, עוד 9 יחידות פנו - - -

זאב בנימין בגין: לא, שנייה, אתה אומר אפשר להוריד.

זאב בנימין בגין: זה לנצח או שתהיה רביזיה או שישתנו הדברים ובעוד שלוש שנים שוב יבקשו מהם.

זאב אלקין: שאלה מצוינת.

דוד אמסלם: אבל יש לי רעיון לתשובה.

דוד אמסלם: בואו נתעסק ב-101 המוסכמים קודם כל, אחרי זה נטפל.

דוד אמסלם: אני בכלל לא רציתי להעיר על זה עכשיו.

זאב אלקין: בדיוק, זאת התשובה שלי, חבר הכנסת בגין.

זאב אלקין: הלוואי נעביר את ה-100 שלא קיבלו אישור ואז נשקול מחדש האם להעביר פעם שנייה במסננת את ה-40 הנותרים.

זאב בנימין בגין: יכול להיות.

זאב אלקין: אם זה לנצח, או לנצח, זמני.

זאב אלקין: לצערי אנחנו בשלב הרבה יותר מוקדם של הבעיה.

זאב אלקין: היו עוד 20, חוץ מה-40, שפנו וקיבלו סירוב, כל ה-20 האלה, שמתוכן 9 יחידות עברו.

זאב אלקין: אגב, נפלה בחלקי הזכות להעביר אולי אחת מהיחידות הכי גדולות בינתיים, שכן עברו בשנים האחרונות וזה נתיב ולכן אני מכיר את התהליך הזה גם בצד השני.

זאב אלקין: איך מעבירים יחידה לירושלים וזה לא פשוט.

זאב אלקין: תיכף אני אתייחס לזה, אבל כשרוצים אפשרי.

זאב אלקין: הנה ההוכחה.

זאב אלקין: יחידה לא קטנה יחסית.

זאב אלקין: החלטנו שאנחנו רוצים.

זאב אלקין: אני הייתי מופקד אז על היחידה הזאת כסגן שר החוץ והעברנו אותה אחרי קצת מאבקים וקצת משאים ומתנים, אבל כשרוצים זה אפשרי.

זאב אלקין: אז 9 עברו, אחת מהן זה נתיב ו-11 לא התחילו לעשות שום דבר בהקשר הזה של המעבר.

זאב אלקין: כאילו פנו, אמרו להן לא, ושם הן נשארו, ב - - - הזה, של הדיור הממשלתי, לפי מיטב ידיעתי.

זאב אלקין: אני תיכף אגיד על סמך מה כל הנתונים האלה.

זאב אלקין: אין שום תהליך רציני, מושכל, מול 11 היחידות האלה, שאתה רואה איזה שהוא אור בקצה המנהרה, איזה שהוא תהליך.

זאב אלקין: הם פשוט לא עוברים.

זאב אלקין: כשהורדנו עוד 20 הן לגבי תמונת מצב.

זאב אלקין: לגבי ה-80 יחידות הנותרות איפה אנחנו נמצאים – יש 37 יחידות שהן בתהליך מעבר.

זאב אלקין: מה זאת אומרת בתהליך מעבר?

זאב אלקין: הן בדין או דברים כזה או אחר עם הדיור הממשלתי ויש להן תכניות איך הם עוברים ולאן הם עוברים בירושלים.

זאב אלקין: האם זה אומר שכל המעברים האלה יעברו חלק?

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: כי כשזה מתקרב בדרך כלל מתחילות בעיות עם העובדים ועם המנהלים וכו', אבל לפחות יש איזה שהוא קצה של תהליך.

זאב אלקין: אבל, וכאן התיקון היחידי לדברים שאילה מסרה.

זאב אלקין: את אמרת שתוך חמש שנים כל ה-37 האלה יעברו.

זאב אלקין: זה לא כך זה בדיוק הפוך.

זאב אלקין: עד מאי 2019, שזה המועד המתוכנן לפי החלטת הממשלה, מתוך 37, לפי התכנון, הביצוע הוא בדרך כלל יותר בעייתי מהתכנון ורק 9 יחידות אמורות לעבור מירושלים מ-37.

זאב אלקין: זאת אומרת שהמעבר של 28 יחידות לירושלים מתוכנן אחרי התאריך הזה, שלכאורה החלטת הממשלה קבעה.

זאב אלקין: אגב, לא בגלל, או לפחות חלקית לא בגללן.

זאב אלקין: אנחנו תיכף נתייחס לתמונה הכוללת של מה מלאי הדיור ומה האופציות.

זאב אלקין: אבל לכן ה-37 האלה, שכביכול אפשר לסמן V ולהגיד הן בדרך, אולי הם מאחרים שנה כמו שהיה - - -.

זאב אלקין: הם לא מאחרים שנה.

זאב אלקין: עד האחרונה שבהן זה עד שנת 2025 לפי קצב תכנון בנייה של הדיור הממשלתי.

זאב אלקין: זאת אומרת שהם מאחרים – אני לא אגיד בממוצע 6 שנים – אבל בממוצע כמה שנים ולא שנה אחת.

דוד אמסלם: למה, הדיור הממשלתי מתייחס רק לבנייה, לא לשכירות?

זאב אלקין: לא, תיכף נדבר על זה.

דוד אמסלם: אוקיי.

זאב אלקין: תרשה לי, אני אציג את התמונה.

זאב אלקין: יש עוד שתי יחידות שעליהן עוד מתנהל דיון בוועדה.

זאב אלקין: זה לא הוכרע.

זאב אלקין: הם התבקשו להעביר עוד נתונים, אז אני גם מוריד אותן מהחשבון.

זאב אלקין: והנתון הכי מזעזע בעיני מכל הנתונים האלה, זה שנשארנו עם 41 יחידות, שהן פשוט לא קיימות, הן לא ברדאר.

זאב אלקין: הן לא פנו לוועדה אף פעם.

זאב אלקין: מצד שני אין להן שום תהליך של המעבר לירושלים ולכן הן יושבות ו - - -

דוד אמסלם: עושים מה שרוצים בקיצור.

זאב אלקין: פחות או יותר כך.

דוד אמסלם: מי אלה היחידות?

דוד אמסלם: אנחנו יכולים לקבל רשימה שלהן?

זאב אלקין: יש רשימה מלאה, יש דו"ח שמסרנו.

זאב אלקין: אני אספר לכם מה התהליך שעשינו ואז אתם, אם תרצו תוכלו להיעזר ב - - -

דוד אמסלם: נזמין אותם ונשמע למה הם עושים מה שהם רוצים.

זאב אלקין: צריך גם להבין מה מנגנוני האכיפה שהיו לממשלה עד עכשיו.

זאב אלקין: הממשלה קבע בהחלטות ממשלה קודמות מספר מנגנוני אכיפה, שהכי יעיל על פניו שבהם היה צריך להיות מנגנון אכיפה של הדיור הממשלתי.

זאב אלקין: מה המנגנון, מופיע בהחלטת ממשלה, שיחידה שצריכה לעבור לירושלים ואין לה פטור, לא מאריכים לה חוזה שכירות קיים.

זאב אלקין: לא עושים בשבילה חוזה שכירות אחר, במקום אחר מחוץ לירושלים.

זאב אלקין: לא עושים שם חוזה שיפוצים.

זאב אלקין: זאת אומרת לא עושים שם שום פעילות נדל"נית מטעם הממשלה - - -

דוד אמסלם: אלה הסנקציות?

זאב אלקין: זה מה שקבעה החלטת הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא הייתה סנקציה לפטר את המנכ"ל?

דוד אמסלם: לדעתי כולם היו עוברים.

זאב אלקין: עכשיו - - -

דוד אמסלם: לא, אני שואל.

דוד אמסלם: תראו, בסוף אני אגבש איזו שהיא הצעת חוק, אם זה לא יסתדר וזאת תהיה הסנקציה לפטר את המנכ"ל.

זאב אלקין: אני תיכף אציע לך כמה סנקציות שאולי יותר ישימות.

דוד אמסלם: לא, זה לא נשמע לי סביר שפקיד מחליט מה הוא רוצה.

זאב אלקין: גם את הסנקציה הזאת לא פשוט להפעיל, כי אני שומע ש - - - לדיור הממשלתי.

זאב אלקין: הוא אחר כך יציג את זה יותר בהרחבה.

זאב אלקין: אבל מה קורה אם היחידה לא רוצה לעבור ואם הסנקציה היחידה היא שלא מאריכים לה חוזה, מה קורה?

זאב אלקין: לא מאריכים לה חוזה - - -

דוד אמסלם: אז היא נשארת.

זאב אלקין: היא נשארת ומה קורה?

זאב אלקין: ואז המדינה משלמת כפול.

דוד אמסלם: משלמת, בוודאי.

זאב אלקין: כי אז היא משלמת לבעל הנכס שהיא הייתה צריכה לפנות, משלמת לו קנסות.

זאב אלקין: ולכן הדיור הממשלתי, שהוא לא רואה שיתוף פעולה של היחידה שצריכה לעבור, הוא לא אוטומטית לא מאריך, למרות שזאת ההנחיה של החלטת הממשלה, כי הוא ראה בניסיון של הפעמים הקודמת שזה רק מכניס אותו לצרות.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לי משהו בהבנה.

דוד אמסלם: זה לא יחידה.

דוד אמסלם: היחידה לא עוברת, זה מנהל שמחליט לא להעביר אותם.

דוד אמסלם: זה מישהו עם שם פרטי ושם משפחה.

זאב אלקין: בסוף זה כלפי משרד ממשלתי.

דוד אמסלם: יפה, אז למה לא מפטרים אותו?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: למה השר לא מפטר אותו?

זאב אלקין: אז אפשר לשאול גם למה לא מפטרים את השרים.

דוד אמסלם: זו שאלה אחרת.

זאב אלקין: כי בדרך כלל נותנים גיבוי - - -

דוד אמסלם: לא, אם יש החלטת ממשלה ובעצם הפקידים לא מבצעים את מה שהם מבצעים, אז זו בעיה, תשמע.

דוד אמסלם: מה, הפקידים עושים מה שהם רוצים פה במדינה?

דוד אמסלם: ככה זה עובד?

דוד אמסלם: כאילו כל אחד עושה, הרי זה אנרכיה.

זאב אלקין: עוד פעם, אני תיכף אתאר לך באיזה שלב זה נמצא כרגע.

זאב אלקין: אני האחרון שרוצה לסנגר על המצב הזה.

זאב אלקין: מצד שני אתה יודע איזה אחוז של החלטות ממשלה מבוצעות.

זאב אלקין: אז - - -

זאב בנימין בגין: לא רע, 70% מההחלטות.

זאב אלקין: זה אלה האחרונות.

זאב בנימין בגין: מהאחרונות.

דוד אמסלם: זה רק מהשבוע האחרון של אותו שבוע.

זאב אלקין: זה האחרונות.

זאב אלקין: אבל אם תיקח את כל החלטות הממשלה זה - - -

זאב בנימין בגין: זאב, אולי תוכל גם לפרט מה הם החסמים.

זאב אלקין: תיכף, תיכף.

זאב אלקין: מוכן, מוכן.

זאב בנימין בגין: גם האובייקטיבים וסובייקטיביים.

זאב אלקין: הכל מוכן.

זאב אלקין: קודם כל מה עשינו אנחנו כמשרד ירושלים.

זאב אלקין: כשנכנסתי לתפקיד מצאתי מצב אבסורדי.

זאב אלקין: איך זה עובד?

זאב אלקין: מנכ"ל משרד ראש הממשלה הוא ראש צוות לתת פטור או לא.

זאב אלקין: סמכויות של אכיפה אין לאף אחד, אולי קצת לדיור הממשלתי, אבל כזאת סמכות שלא בטוח שאפשר להפעיל רק אותה, אם אין סמכויות נוספות בצד שמפעילות לחץ על היחידות.

זאב אלקין: ומה תפקידנו כמשרד ירושלים?

זאב אלקין: כל שנה לפי החלטת ממשלה אנחנו צריכים למסור דיווח לממשלה איפה זה עומד.

זאב אלקין: אז מסרנו פעם אחת דיווח.

זאב אלקין: כשראיתי שלקראת שנה שנייה הדיווח לא משתנה מי יודע מה, אמרתי זה לא רציני.

זאב אלקין: אנחנו נמשיך ככה למסור דיווחים משנה לשנה ושום דבר לא ישתנה.

זאב אלקין: אז יש טקס ביום ירושלים, מוסרים דיווח שהוא מאד עגום.

זאב בנימין בגין: להיפך, התרגלו לתמונה הזאת, יגידו גם בשנה הבאה.

זאב אלקין: ולכן אמרנו שאנחנו לוקחים יוזמה, למרות שהחלטת הממשלה לא הסמיכה אותנו לעשות את זה.

זאב אלקין: קיימנו התייעצות עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, עם החשב הכללי שהדיור הממשלתי כפוף לו.

זאב אלקין: אמרנו בואו נקים צוות עבודה שינסה להבין מה החסמים, למה זה המצב בדיווח וגם להמליץ לממשלה מה הסנקציות שצריך לנקוט ומה לוחות הזמנים וכו'.

זאב אלקין: הקמנו צוות כזה, עוד פעם, לא לפי החלטת ממשלה, לפי החלטה של הגורמים המבצעים.

זאב אלקין: אנחנו מרכזים אותו כמשרד לירושלים ומורשת.

זאב אלקין: שותפים איתנו שם כמובן הדיור הממשלתי.

זאב אלקין: שותף איתנו שם אגף התקציבים, כי אם זו בנייה של דיור חדש, אז כמובן צריך לתקצב את זה.

זאב אלקין: שותף איתנו שם כל ההיבט של האגף הממונה על השכר, כי בסופו של דבר כל תהליך מעבר זה סכסוך עם העובדים.

זאב אלקין: עוד פעם, חוויתי את החוויה הזאת, כי העובדים לא רוצים לעבור ולחלקם יש אפילו הסכמים שדי מגנים על זה, במסגרת סיכומים שבזמנו ההסתדרות הגיעה עם המדינה ולכן זה מחייב שיח.

זאב אלקין: לפעמים יותר מוצדק, לפעמים פחות מוצדק, אבל זה תמיד מחייב שיח ולחץ מול מערכת העובדים.

זאב אלקין: שותפה איתנו שם נציבות שירות המדינה, כי אני למדתי, אדוני יושב הראש, שאמצעי המעבר הכי יעיל, אם ההנהלה רוצה – אם ההנהלה לא רוצה אז זה לא עובד ככה.

זאב אלקין: אבל אם ההנהלה רוצה והעובדים לא רוצים, מה עשינו בנתיב באיזה שהוא שלב?

זאב אלקין: התחלנו לנהל משא ומתן.

זאב אלקין: ראיתי שזה נכנס למשא ומתן שיסתיים הרבה אחרי שאני אסיים את האחריות שלי על היחידה.

זאב אלקין: פנינו לנציבות שירות המדינה.

זאב אלקין: היינו במצב של שכירות כפולה.

זאב אלקין: תיכף אני אגיד גם על זה משהו שנתיב שילם פעמיים, גם בירושלים וגם בתל אביב, כי העובדים לא הסכימו לצאת.

זאב אלקין: ניסינו להוציא את הדברים, העובדים לא הסכימו לצאת, אמרתי אין בעיה.

זאב אלקין: קבענו יום, העברנו את כל הציוד כולל מחשבים והסרנו את שעון הנוכחות.

זאב אלקין: ברגע שאתה מסיר שעון נוכחות, אז המשא ומתן נכנס להילוך מאד מאד גבוה.

<דורון קרני: לא, זה לא מדיוק, אדוני השר.

זאב אלקין: מה?

<דורון קרני: סליחה שאני מעיר לך, אבל זה לא מדויק מה שאתה מוסר לגבי נתיב.

זאב אלקין: מה זאת אומרת?

<דורון קרני: כי זה לא היה הסיפור.

<דורון קרני: הסיפור היה - - -

זאב אלקין: זה היה בדיוק הסיפור.

<דורון קרני: לא.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: מה השם שלך?

<דורון קרני: דורן קרני, אני מההסתדרות.

דוד אמסלם: אז זה לא שאתה מדבר פה איך שאתה רוצה.

דוד אמסלם: קיבלת רשות דיבור?

<דורון קרני: לא.

דוד אמסלם: אז אל תדבר.

דוד אמסלם: תן לו לסיים.

דוד אמסלם: אחרי זה תבקש.

זאב אלקין: זה בדיוק היה הסיפור.

דוד אמסלם: לא חשוב אם זה הסיפור או לא הסיפור, - - -

זאב אלקין: מי שמטעמכם ניהל את זה היה אלי יעקובי - - -

זאב אלקין: לא חשוב, מר יעקובי, לא חשוב.

<דורון קרני: זה לא יעקובי, אבל - - -

דוד אמסלם: איך קוראים לך?

<דורון קרני: דורון קרני.

דוד אמסלם: דורון, אני אתן לך את זכות הדיבור בסוף אם תרצה.

דוד אמסלם: בבקשה.

זאב אלקין: והגענו שם להבנות שבסופו של דבר גם היו מקובלות על העובדים, אבל אם הייתי מנהל את המשא ומתן הזה בלי החלטה דרמטית שעוברים, נתיב היה עוד בתל אביב והמשא ומתן היה נמשך.

זאב אלקין: יש לפעמים דברים שצריכים להיכנס למשא ומתן.

זאב אלקין: ולכן נציבות שירות המדינה היא שחקן מאד מאד חשוב פה.

זאב אלקין: או שהיא משתפת עם זה פעולה, או שהיא לא משתפת עם זה פעולה.

זאב אלקין: יש לה הרבה כלים לדחוף למימוש של העניין הזה.

זאב אלקין: אז זה פחות או יותר הצוות.

זאב אלקין: מה שעשינו, זה קודם כל עשינו מיפוי.

זאב אלקין: כי התברר שהיו פערים לגבי תמונת המצב בינינו לבין המינהל לדיור הממשלתי לבין עיריית ירושלים.

זאב אלקין: אה, ומי שעוד חבר בצוות הזה זה הרל"י.

זאב אלקין: ייצור משותף של הממשלה ושל העירייה.

דוד אמסלם: גם לעזור, לסייע בפתרונות.

זאב אלקין: היא זו שגם שם טוענת את הקול של זה שיש פתרונות ומציעה פתרונות וכו'.

זאב אלקין: במסגרת עבודת הצוות הזה עשינו מספר דברים.

זאב אלקין: אחד זה תמונת מצב, זה מה שאת הצגת.

זאב אלקין: יש רשימה מדויקת, גם עליה יש פה ושם הרהורים, כמו שהייתי בדיון בממשלה, אבל זה מאד מאד מועיל, כי אז פתאום השרים מגלים דברים שיש להם.

זאב אלקין: אני יכול להגיד לכם על עצמי, כשר להגנת הסביבה - - -

דוד אמסלם: שלא ידעת ש - - -

זאב אלקין: בכובע האחר שלי, היו לי יחידות שידעתי שהן מחוץ לירושלים ושהן מתכוננות לעבור.

זאב אלקין: הייתי לי יחידה שידעתי שהיא מחוץ לירושלים ולא תכננה לעבור ואני אמרתי לה אתם עוברים – המשטרה הירוקה.

זאב אלקין: היה דין ודברים בינינו, אבל הם הבינו שזה המצב וזאת ההכרעה.

זאב אלקין: הייתה לי יחידה שאני הייתי בטוח במאה אחוז שיש לה פטור, כי היא עוסקת בסביבה הימית ויושבת בחיפה על חוף הים עם חדר מצב וכו', והיה ברור שזה הגיוני שהם שם.

זאב אלקין: אבל מה גיליתי?

זאב אלקין: שהם אף פעם לא ביקשו פטור.

זאב אלקין: אז כמובן הנחיתי אותם במקרה הזה לגשת לוועדה ולבקש פטור בצורה מסודרת.

זאב אלקין: אז זאת אומרת גם אני, כשעסקתי בנושא הזה, היו לי חידושים לגבי המשרד שלי.

זאב אלקין: שלא לדבר על השרים האחרים שפעם ראשונה בישיבת ממשלה התוודענו לזה שיש להם יחידות שלא עברו לירושלים.

זאב אלקין: לחלקם זאת הייתה הפתעה מוחלטת והיה אפילו ויכוח - - -

זאב בנימין בגין: יכול להיות שחלקם יגלו יחידות שהם לא ידעו עליהם.

זאב אלקין: אני מקווה שלא.

זאב בנימין בגין: אם כבר סורקים, שזה יהיה לתועלת הציבור.

זאב אלקין: אז דבר אחד זה תמונת מצב שקיימת היום.

זאב אלקין: אפשר לעשות לה פיין-טיונינג.

זאב אלקין: היו כל מיני הערות שקיבלנו בישיבת הממשלה.

זאב אלקין: נבדוק אותם, אבל לפחות אנחנו והדיור הממשלתי מוכנים לחלוטין ומנהלים את האירוע הזה ביחד.

זאב אלקין: הדבר השני שקרה, וכאן אדוני יושב הראש, אני רוצה לציין לשבח את מנהל הדיור הממשלתי החדש.

זאב אלקין: אנחנו בעבר נתקלנו בקשיים גדולים, שכבר באת ואמרת שאתה רוצה לעבור, אמרו לך אין מקום, אל תשגע אותנו, בקיצור.

דוד אמסלם: אל תפריע לנו.

זאב אלקין: זה היה המסר מהדיור הממשלתי.

זאב אלקין: אולי מתי שהוא נמצא, נאתר.

זאב אלקין: אני יכול להגיד לך שאני עברתי את החוויה הזאת, כשנשארתי רק שר ירושלים ומורשת, לפני שהתמניתי להגנת הסביבה, אז לא הייתה לשכת שר בירושלים ומורשת.

דוד אמסלם: איפה, בתל אביב?

דוד אמסלם: שר ירושלים ומורשת היה בתל אביב?

זאב אלקין: קיבלתי הצעה.

זאב אלקין: אתה צוחק.

זאב אלקין: לא היה במקום בירושלים.

זאב אלקין: קיבלתי הצעה זמנית לעבור לתל אביב.

זאב אלקין: אני עניתי שאם זאת ההצעה, אני מבקש שישכרו לי כבר בנווה אילן, כדי שיהיה יותר מהר לגשת לחדשות 2 ולהסביר למה אני לא בירושלים.

זאב אלקין: בסוף כן איתרו לי איזה שהוא פיתרון שתוך חצי שנה יכלו להכשיר אותו ובסוף לא הזדקקתי, כי התמניתי לשר הגנת הסביבה.

זאב אלקין: ראש הממשלה פטר את זה בדרך יותר יצירתית, את בעיית הנדל"ן שלי.

זאב אלקין: אבל זה כולה לשכת שר.

זאב אלקין: אני מזכיר לכם, שרת התרבות והספורט שרצתה לעבור, רק היא ולשכת המנכ"ל, לא כל המשרד, זה לקח להם נדמה לי קצת יותר משנה ומאבק עיקש עד שהיא עברה.

זאב אלקין: לכן היה קושי.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שבשנה האחרונה, מאז שערן נכנס לתפקיד, זה עובד אחרת לחלוטין, מכיוון שכל מי שבא ואומר אני רוצה, מוצאים לו פיתרון, הולכים למהלך.

זאב אלקין: הוא יציג את זה אחר כך בוודאי.

זאב אלקין: הולכים פה למהלך נרחב של שכירות, מחפשים את כל העתודות שיש בירושלים.

זאב אלקין: זאת אומרת שהגישה של הדיור הממשלתי היא אחרת לגמרי ולכן זה תענוג לעבוד איתם עכשיו על הנושא הזה, כי יש שיתוף פעולה מלא.

זאב אלקין: הם דוחפים בדיוק לאותו כיוון שאנחנו דוחפים.

<קריאה: כי הם ירושלמים.

זאב אלקין: לא יודע למה.

זאב אלקין: לא רוצה לנתח.

זאב אלקין: לא רוצה לתת ציונים לעובדי מדינה.

זאב אלקין: אני מתאר עובדות, כי עסקתי בנושא הזה קודם ואני עוסק עכשיו ויש שינוי דרמטי.

זאב אלקין: לכן אם קודם החסם העיקרי היה מקום, היום זה לא חסם.

זאב אלקין: זה לוקח זמן, נכון, זה לא במיידי, אבל זה לא חסם.

זאב אלקין: עוד משהו לגבי המקום.

זאב אלקין: למה אמרתי ש-37 יחידות זה ייקח עד 6 שנים?

זאב אלקין: כי בתכנון של הבנייה הממשלתית, וגם זה מופיע בדו"ח שלנו, יש 270 של אלפי מטרים מרובעים, שהממשלה מתכוונת לבנות בירושלים עד שנת 2025.

זאב אלקין: מתוך 270 האלפים של מטרים מרובעים, רק 80 ייבנו עד שנת 2018.

זאב אלקין: אז זה נותן לכם איזו שהיא הערכה מספרית.

זאב אלקין: זאת אומרת שכל השאר ייבנה לקראת 2021 יש מנה גדולה ולקראת 2015 יש מנה גדולה.

זאב אלקין: ולכן אם התפיסה היא שליחידות שהן עוברות רק פעם אחת לקבע, אז כמובן זה ייקח הרבה יותר זמן.

זאב בנימין בגין: כמה דרוש לך, כמה דרוש לנו לגבי כל היחידות המועמדות.

זאב בנימין בגין: תוריד את הפטורים.

זאב בנימין בגין: כמה מטראז' דרוש?

דוד אמסלם: רק שנייה, רצית לומר?

זאב בנימין בגין: לא, אני אומר שיכול להיות שחלק מהמטראז' שאתה ציינת כבר מיועד גם לצרכים אחרים.

<אורלי אלמגור לוטן: בדיוק.

<אורלי אלמגור לוטן: חלק מיועד ליחידות בתוך ירושלים.

זאב אלקין: לא, רוב המטראז' הזה לא מיועד ליחידות.

דוד אמסלם: רק שנייה, רוצים להעיר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<אורלי אלמגור לוטן: לא כל המטראז' של ה-270 מיועד ליחידות בתוך ירושלים.

<אורלי אלמגור לוטן: רק אמרתי בהתייחס למספר - - -

זאב בנימין בגין: אם את יכולה לרמקול בבקשה.

<אורלי אלמגור לוטן: אני צועקת.

זאב בנימין בגין: לא, לא, אל תצעקי, דברי לרמקול בשקט, יהיה בסדר.

<אורלי אלמגור לוטן: אבל אני רגילה, חופש גדול.

<אורלי אלמגור לוטן: לא כל המטראז' שהשר ציין מיועד ליחידות מחוץ לירושלים וחלק - - - מהפרופורציה.

<אורלי אלמגור לוטן: ולעניין הדיור שהוא לא חסם, מינהל הדיור הממשלתי באמת אומר שהוא לא חסם, אבל מינהל הדיור הממשלתי עדיין לא קיבל את הפניות מרוב המשרדים כדי לדעת בכלל מה הצרכים שלהם.

<אורלי אלמגור לוטן: כלומר גם כרגע זה לא חסם אולי לטווח הארוך.

<אורלי אלמגור לוטן: לטווח הקצר זה כן חסם ולכן אגב כמו שאילה אמרה והיא אמרה בצדק, היא לא אמרה שהכל יהיה בזמן.

<אורלי אלמגור לוטן: היא אמרה לדעתי שהרוב יהיה אחרי שנת 2019, ואם תיקח את כל 50 היחידות שלא פנו בכלל, אני לא חושבת שאפשר להגיד שהדיור הוא לא חסם, כי לא יודעים בכלל מה הצורך שלהן.

זאב אלקין: לא, מה הצורך יודעים, כי יודעים מה המטראז' הנוכחי.

<אורלי אלמגור לוטן: מינהל הדיור הממשלתי אומר שהוא לא יודע עדיין מה הם הצרכים של המשרדים והמשרדים עוד לא הציגו את הצרכים שלהם.

זאב בנימין בגין: אז אני שואל.

זאב בנימין בגין: מה הוא המטראז' הנדרש?

זאב אלקין: תפרידי בין הערכה גסה שקיימת, כי יודעים באיזה מטראז' הם יושבים, לבין התהליך, שכשנכנסים לתהליך מעבר, כל יחידה, כשהיא עוברת לאן שהוא, היא רוצה לשפר דיור, היא רוצה לתת ביטוי לגידול שלה, לפוטנציאל הגידול שלה.

זאב אלקין: היא נכנסת למשא ומתן פרטני עם דיור ממשלתי על הצרכים שלה ולכן נכון, פרטנית הם לא יודעים להגיד לך, אבל בגדול את יכולה להעריך כמה זה תופס היום.

זאב אלקין: זה נכון ש - - -

זאב בנימין בגין: אז כמה?

<קריאה: זה נכנס ל-270,000 מ"ר.

זאב אלקין: לא, אבל זה הרבה פחות.

<אליה אליהו: צריכים כרגע בערך 50,000 מ"ר.

<קריאה: זה לא נכון, זה הרבה יותר.

זאב בנימין בגין: כרגע, מה זה כרגע?

<אליה אליהו: זה השטח של היחידות שנמצאות מחוץ לירושלים.

זאב בנימין בגין: זה השטח של היחידות.

<אליה אליהו: 50,000.

זאב אלקין: כן, כן, היא צודקת.

זאב אלקין: יכול להיות שאפילו פחות מזה.

<אליה אליהו: זה מה שמסר לנו מינהל הדיור.

דוד אמסלם: חברה, חברה, רק שנייה, דקה, ברשותכם, כבוד השר.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לרזולוציה הזאת.

זאב אלקין: אז בוא אני אמשיך.

דוד אמסלם: אנחנו עוד רחוקים.

דוד אמסלם: אתם מתחילים לריב לי על הצבע של האוטו שעוד לא קיבלנו?

דוד אמסלם: עזבו - - -

זאב בנימין בגין: לא, זה לא ככה.

זאב בנימין בגין: כשאומרים לי - - -

דוד אמסלם: בני, אני רוצה להתקדם בדיון.

דוד אמסלם: אני רוצה להביא את זה לאיזו שהיא מגמת תנועה.

זאב בנימין בגין: אני מחפש את החסמים.

דוד אמסלם: עוד לא.

דוד אמסלם: החסם הוא בתחנה הראשונה שהם לא רוצים.

דוד אמסלם: ככה אני רואה את זה.

זאב אלקין: שנייה, תיכף אני אעבור לחסמים.

זאב אלקין: איפה כן יש פה חסם.

זאב אלקין: זה נכון שאם צריך רק 50,000, אז כבר אמרתי ש-60,000 בונים עד 2018, אבל - - -

זאב בנימין בגין: אבך לא הכל - - -

זאב אלקין: בדיוק.

זאב אלקין: כשהממשלה בונה משהו ומאכלסת, היא מנסה לעשות את זה באיזה שהוא היגיון שמשרד ממשלה יושב ביחד, שיחידות שונות מתקבצות ביחד ולכן לא תמיד יש יכולת לקבל החלטה, שכל השטח החדש קודם כל הולך ליחידות החדשות.

זאב אלקין: ולכן הפתרון בסוף הוא פיתרון שכירות לטווח ביניים.

דוד אמסלם: בוודאי.

זאב אלקין: כאשר זאת החלטה.

זאב אלקין: היה ויכוח על זה בישיבת הממשלה כשהצגתי את הנתונים, כי היו קולות בישיבת הממשלה של שרים או של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שאמרו מעבר כפול זה גם טרטור היחידה וגם בזבוז משאבים, כי זה בכל זאת השקעת כסף וכו' ולכן צריך לשקול אם רוצים ללכת לשם או לא, או שכבר פשוט מזיזים את לוח הזמנים של החלטת הממשלה.

זאב אלקין: יש פה נושא להתלבטות.

זאב אלקין: אני חושב שהחשיבות של ירושלים היא כל כך גדולה, שאם הפער הוא לא שנשארו לחכות שנה - - - אז יש היגיון - - -

דוד אמסלם: לא מדובר על זה.

דוד אמסלם: נכון.

זאב אלקין: אבל מי שצריך לחכות עד 2025, אני כן רואה היגיון למעבר לשכירות ואחר כך מעבר למשכן קבע שלו, המתוכנן.

זאב בנימין בגין: את המכשול העיקרי עברת על ידי העברת העובדים כבר.

דוד אמסלם: בוודאי, בוודאי.

דוד אמסלם: התהליך מתחיל.

זאב אלקין: ולכן עמדתי היא ויהיה דיון על הנושא הזה, שמעבר כפול לא צריך לשמש מניעה, כי סך הכל כשממשלה החליטה את מה שהיא החליטה, היא לא הגבילה את זה למעבר לדיור קבע, לדיור שנבנה על ידי - - -

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לזה גם, בסופו של דבר אתה יודע, זה טרנזיט.

דוד אמסלם: מי שבא עובר לכאן והיחידה הבאה עוברת לכאן.

דוד אמסלם: זאת אומרת זה לא כולם עוברים במכה.

דוד אמסלם: אז עזבו.

זאב אלקין: גם זה נכון.

דוד אמסלם: אם זו הדרך גם אף אחד לא אמור לשכור דירה, ישר לקנות.

זאב אלקין: אז זה לגבי המלאי.

זאב אלקין: לכן לגבי המלאי התשובה היא – נכון לעכשיו כל יחידה שתפנה בסדר גודל סביר, אם מחר, אני לא יודע, כל משרד החקלאות שהוחרג מהחלטת הממשלה ונשמעו קולות שאולי נשקול לא להחריג אותו, אם כולו יחליט לעבור או פתאום משרד הביטחון כולו יחליט לעבור, אז יכול להיות שהדיור הממשלתי יתקשה בהיקפים כאלה, כי גם משרד הביטחון הוחרג מהחלטת הממשלה וגם פה יש לשאול האם כל היחידות זה הגיוני שהן מוחרגות.

זאב אלקין: יש שם יחידות שיושבות בכל מיני מקומות, לא מקושרות בכלל ל - - -

דוד אמסלם: כבר נתנו את התשובה לזה בתחילת הדיון.

דוד אמסלם: נגיע לזה אחרי שנעביר את ה-100.

זאב אלקין: בדיוק, בדיוק.

זאב אלקין: אבל לגבי היחידות הקיימות היום, אין מצב שמי שפונה לא ימצאו לו.

זאב אלקין: יכול להיות שהוא יצטרך לחכות להתאמה, לתהליך.

זאב אלקין: חצי שנה, שנה להיערך לזה.

זאב אלקין: לכן כרגע עיקר הבעיה בעיני עובר מהדיור הממשלתי ליחידות עצמן ולמנהלי היחידות שלא רוצים, כי זה כאב ראש, כי זה סיבוך, כי זה לא נוח.

זאב אלקין: כי יש פה סוגיה נפרדת מעניינת – לשכות השרים.

זאב אלקין: כי על פניו, על הנייר אין לשכות שרים בתל אביב, זה בוטל.

זאב אלקין: האופציה הזאת על הנייר, ובפועל כשבודקים את הרשימות, אז מתברר שיש ואז יש ויכוח, כי הוועדה של מנכ"ל משרד ראש הממשלה מאשרת משהו שיש לו היגיון.

זאב אלקין: היא מאשרת מעין חדרי הנהלה קדמיים בתל אביב.

זאב אלקין: קרי, אם יש יום דיונים בתל אביב - - -

<קריאה: ימי חמישי, נו.

זאב אלקין: היום זה כבר לא עובד ככה, כי ראש הממשלה לא יורד בימי חמישי לתל אביב באופן קבוע.

זאב אלקין: אבל שומרים מספר חדרים, שכל ההנהלה משתמשת.

זאב אלקין: זה לא לשכת שר, אלא אם שר צריך, אם מנכ"ל צריך, אם צריך סמנכ"ל.

זאב אלקין: כי באמת לפעמים יש דיונים בתל אביב.

זאב אלקין: מה לעשות?

זאב אלקין: אנחנו מדינה כזאת, אבל לא חייבים להחזיק לשכת שר מלאה שם.

זאב אלקין: למשל אצלנו בהגנת הסביבה זה עובד בצורה כזאת.

זאב אלקין: יש לנו מספר משרדים בתוך המשרדים שיש לנו במחוז בתל אביב, שמשמשים את כל ההנהלה לפי הצורך והנדרשות.

זאב אלקין: אני מכיר משרדים, אולי גם כמה שהייתי בתוכם פעם, שאני יודע שיש לשכות שרים, זה רק - - -

דוד אמסלם: מה זה יודע?

דוד אמסלם: לכל השרים כמעט יש לשכות בתל אביב, מיותרות.

דוד אמסלם: עוד מעט נשאל מי משלם, כמה עולה ולמה אתם מאשרים את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם כבר לשיטתך, אפשר לקחת בניין משרדים, סתם מי שרוצה ישתמש במשרד, שיבוא ישתמש וילך.

זאב אלקין: כן, זה פחות או יותר מה - - -

דוד אמסלם: לא, אבל זה לא נכון.

דוד אמסלם: אבל אנחנו מכירים מה קורה באמת.

זאב אלקין: אמרתי, יש ויש.

זאב אלקין: יש ויש.

דוד אמסלם: בסדר.

זאב אלקין: יש ויש, אבל זו סתם, זו רק דוגמית קטנה, כי זה יחסית השטח - - -

דוד אמסלם: זה בזבוז כסף ציבורי באמת סתם ואני רוצה להבין.

דוד אמסלם: עוד מעט אני באמת אשאל אתכם באוצר, איך אתם, הרי אנחנו נאבקים פה על תרופות, על דברים שהציבור צריך.

דוד אמסלם: איך יכול להיות שמישהו מחזיק שתי לשכות?

זאב אלקין: ובסופו של דבר אם אני מתמצת חסמים ואז כמה מילים על המלצות ואתם כבר תובילו את הדיון.

זאב אלקין: אם אני מתמצת חסמים, החסמים העיקריים היום זה לא הדיור הממשלתי בעיני, אלא החסמים העיקריים היום זה חוסר הרצון של ההנהלה להתמודד חזיתית עם הסוגיה הזאת וצורך במשא ומתן עם העובדים, שגם הם בדרך כלל לא ששים למעבר הזה ודורשים פיצויים בסדר גודל כזה או אחר ולא תמיד המדינה מעוניינת לתת פיצוי בסדר הגודל שהעובדים רוצים וזה נכנס מיד לוויכוח.

זאב בנימין בגין: להערכתם, כשהרכבת החדשה תיכנס לפעולה, זה אמור להקל על מעבר עובדים למשרד וחזרה בערב?

דוד אמסלם: בוודאי.

זאב בנימין בגין: יוממות, כמו שקוראים לזה.

זאב אלקין: ברמה מסוימת כן, אבל אני חושב שמי שגר בתל אביב ועובד בתל אביב, גם רכבת לא תשכנע אותו להיות שמח מזה שהוא עובר לירושלים.

דוד אמסלם: כן, אבל הוא לא ייתן את התשובה שהוא שעתיים בדרך, למה זה 28 דקות.

זאב אלקין: 28 דקות מנקודה של רכבת לנקודה של רכבת.

זאב אלקין: הוא יסביר לך שהוא צריך להגיע לרכבת, שהוא צריך מהרכבת להגיע למשרד וכו'.

דוד אמסלם: זה שהוא יסביר אנחנו יודעים.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים.

דוד אמסלם: אל תשכח שגם אנחנו היינו פעם פקידים.

זאב אלקין: לכן מבחינה זאת אני לא חושב ששם הפיתרון.

זאב אלקין: זה נושא חשוב לירושלים כשלעצמו, שאגב יהיו לו השלכות לכאן ולכאן על המגורים בירושלים.

זאב אלקין: יהיו כאלה עובדי מדינה שבעקבות הרכבת יחליטו דווקא לעזוב את ירושלים.

זאב אלקין: גם זה יהיה.

זאב אלקין: השאלה מה יהיה יותר, אבל זה סוגיה נפרדת, בפני עצמה.

זאב אלקין: עכשיו לגבי ההמלצות.

זאב אלקין: אנחנו ישבנו עם כל הגופים הרלבנטיים ושמנו סל של המלצות מה הכלים שיכולים להניע את התהליך.

זאב אלקין: אני כבר אקדים ואומר שהתהליך הזה היה מרתק, כי כל המלצה ששמנו, הגוף שאחראי על יישום ההמלצה הזאת אמר שהוא מתנגד לזה.

דוד אמסלם: בוודאי.

זאב אלקין: הסל נבנה כולו ביחד, אבל אף אחד לא רצה להפעיל את מה שאצלו והיו לו הסברים למה זה מאד בעייתי.

זאב אלקין: לכן אם ללכת לפי עמדת הגופים, אז יש אפס המלצות.

זאב אלקין: אבל היות וכל הגופים האחרים אמרו לא, זה דווקא הכי יעיל, אז אנחנו - - -

דוד אמסלם: כל אחד המליץ על האחרים.

דוד אמסלם: זה ידוע.

זאב בנימין בגין: אני מציע הצלבה של הביצוע.

זאב בנימין בגין: כל אחד יעביר את השני והשני יעביר.

זאב אלקין: אז אנחנו שמנו את כל ההמלצות האלה בדיון שהיה בממשלה.

זאב אלקין: חלק קיבלו יותר תשומת לב והתייחסות חיובית של השרים, מחלק קיבלתי התנגדות נחרצת של השרים במהלך הדיון, אבל אני רוצה לשתף אתכם בהכל כי עוד לא סיימנו להחליט לאן אנחנו הולכים.

זאב אלקין: אז קודם כל יש שני כלים שכבר אמרתי.

זאב אלקין: הם קיימים בהחלטת הממשלה הקודמת ופשוט לא מיושמים או לא מיושמים באופן מלא.

זאב אלקין: זה שמי שחייב לעבור, לא עושים לו חוזה.

זאב אלקין: אם תם לו חוזה, לא עושים לו חוזה.

זאב אלקין: לא מאריכים, לא משפצים, לא מחליפים לו מקום אחר בתל אביב אם הוא צריך או כל מקום אחר, אלא פשוט אומרים לו יאללה, צא.

זאב אלקין: זה כלי שהוא צריך לבוא יחד עם כלים נוספים, כי אחרת תהיה הופעה הזאת שהוא אומר אז אל תאריכו, אני נשאר פה, תפנו אותי בכוח.

זאב אלקין: בואו נראה אתכם מפנה אותי כיחידה ממשלתית בכוח.

זאב אלקין: לכן זה צריך לבוא עם הכלים הנוספים, אבל עדיין אני חושב שהקפדה על מימוש הכלי הזה היא מאד חשובה.

דוד אמסלם: בינתיים בכוח מפנים רק יישובים יהודים בארץ ישראל.

זאב אלקין: למה זה לא נותן מענה מלא?

זאב אלקין: כי הרבה מאד יחידות לא יושבות בחוזה שהוא מסתיים בשנים הקרובות.

זאב אלקין: יש יחידות שיש להן חוזה לטווח ארוך, יש יחידות שיושבות בדיור שהוא בבעלות ממשלתית, אז זה אף פעם לא יגיד התאריך הזה, ולכן זה לא מספיק.

זאב אלקין: אבל לגבי חלק מהיחידות, זה בהחלט כלי שהוא יעיל, אם הוא מתוקף על ידי עוד דברים.

זאב אלקין: הדבר השלישי שהוא יותר דרקוני, אדוני יושב הראש, שהעלינו כאופציה, זה אמירה של הדיור הממשלתי למשרד הרלבנטי – עד שאתה לא מתחיל לשתף פעולה לגבי המעבר של מה צריך לעובר, אל תבוא אלינו עם בקשות לגבי דיור, כלל משרדי, לא רק על היחידה הספציפית הזאת.

זאב אלקין: אתה מבקש מאיתנו אחת, שתיים, שלוש, ארבע, אנחנו בכלל לא נכנסים איתך לדיון כי אתה מפר החלטת ממשלה ולא עובד איתנו על המימוש שלה.

זאב אלקין: זה בהחלט כלי יעיל.

דוד אמסלם: אבל למה אתה הולך על הכלים האלה?

דוד אמסלם: זה משגע אותי.

דוד אמסלם: למה אתה הולך על זה?

דוד אמסלם: הרי אם החלטת ממשלה אמורה להתממש ואנחנו נעביר את זה זה בעיה משמעתית, אז יש מנכ"ל שהוא עובר עבירת משמעת.

דוד אמסלם: ברגע שאני עובר עבירת משמעת אני לא דואג לשר שלי, אני דואג לעצמי.

זאב אלקין: זה מאד פשוט, אדוני יושב הראש.

דוד אמסלם: אני לא מבין למה ללכת ככה.

זאב אלקין: אדוני יושב הראש, מאד פשוט לברוח מהטענה של עבירת משמעת, כי כמו שאמרתי כל מעבר הוא משא ומתן עם העובדים.

זאב אלקין: ואפשר לנהל, אם לא רוצים לסיים אותו, תאמין לי, כשאני נכנסתי לנתיב לא התחלתי את המשא ומתן, הוא התחיל הרבה לפני.

זאב אלקין: אם לא רוצים לעבור, אפשר לא להיות בעבירת משמעת, להפיל את זה על משא ומתן עם העובדים וזה משא ומתן שיכול להימשך כנצח, כי העובדים לא רוציםל עבור.

זאב אלקין: הם לא מזרזים את זה המשא ומתן הזה.

זאב אלקין: ולכן אם ההנהלה לא מזרזת, אז אין.

זאב אלקין: ואתה לא תוכל להוכיח שהוא לא מזרז את המשא ומתן עם העובדים.

זאב אלקין: ולכן אם אין כלים נוספים, אפילו עבירה משמעית, גם אם תצליח לשכנע את הנציבות שיש פה עבירת משמעית, זה לא יעזור, כי יהיה לו תירוץ – זה מישהו אחר אשם.

זאב אלקין: אז זה אשם, זה אשם וזה אשם, והוא יפיל את זה מעצמו.

זאב אלקין: לכן צריכים פה כלים נוספים.

זאב בנימין בגין: האמצעי השלישי שדיברת עליו – הפסילות ההדדיות – יש נכונות של החשבות הכללית להשתמש בו?

זאב אלקין: הדיור הממשלתי לא פסל את זה.

זאב אלקין: יותר מזה, אני יכול להגיד לכם, ואני לא רוצה לדבר בשמו - - -

זאב בנימין בגין: אבל הוא לא - - -

זאב אלקין: אבל בצורה לא פורמאלית הוא עושה את זה גם היום.

זאב אלקין: היום כשמגיעים אליו משרדים הם מקבלים ממנו שאלות על ירושלים לפני שמתדיינים איתם על כל השאר.

זאב אלקין: אז הוא לא עושה את זה עם ברזל ולא אומר אני לא דן איתך על שום דבר ולא תקבל שום דבר, כי ברור שזה מייצר בסוף פגיעה בשירות.

זאב אלקין: שלא נשלה את עצמנו.

זאב אלקין: ברור שהכלי הזה יפגע ביכולת של משרד ממשלתי לתת שירות ולכן יש כאן התלבטות.

זאב אלקין: הכלי הרביעי זה כמובן פגיעה תקציבית במשרדים.

זאב אלקין: הרי למשרדים יש תקציבים כאלה ואחרים ויש גם סעיפים שונים.

זאב אלקין: אז יש משרדים שכבר היום משלמים כפול.

זאב אלקין: יש יחידה במשרד הכלכלה שיש לה מקום בירושלים ומשלמים בשעה טובה ומוצלחת גם על ירושלים וגם על תל אביב, כי היא לא עוברת.

זאב אלקין: אבל זה נדיר.

<קריאה: חמור.

זאב אלקין: זה חלם, נכון.

זאב אלקין: אבל זה למשל מצב שהיה בנתיב, שאני מצאתי והוא נוצר הרבה לפני שהגעתי ליחידה, שמשלמים כפול.

זאב אלקין: אני הזדעזעתי ואמרתי לא מוכן לזה יותר, אבל אפשר להמשיך.

זאב אלקין: אצל רוב המשרדים זה לא המצב, אבל אתה יכול לייצר מעין קנס תקציבי על המשרד, אם הוא לא עובר.

זאב אלקין: אגב, הממשלה עושה דברים כאלה.

זאב אלקין: למשל על צעדי התייעלות, אם לא ממצים אותם, יש קנס.

זאב אלקין: בהחלטה של חוק ההסדרים, אני כשר יודע שאם אתה לא עומד ברף מסוים של צעדי התייעלות, אז מורידים לך תקנים או לא מוסיפים לך תקנים שצריכים להוסיף.

זאב אלקין: זאת אומרת יש כל מיני דברים תקציביים שפוגעים בך, אם אתה לא עומד ביעדים שהממשלה קבעה.

זאב אלקין: יש לממשלה יכולת לעשות את זה.

זאב אלקין: אפשר לעשות את זה גם כאן.

זאב אלקין: אגף התקציבים מתנגד כמובן, כי הוא טוען שזאת לא סיבה לפגוע בתקציבי המשרדים, בכלי הזה.

זאב בנימין בגין: גם בלוח הזמנים שאתם מציינים זה תמיד יושבת על השר הבא, הבא, לא על השר המכהן.

זאב אלקין: למה?

זאב בנימין בגין: למה?

זאב בנימין בגין: כי זה לוקח שמונה שנים, אתה אומר.

זאב אלקין: זה לא לוקח שמונה שנים.

זאב אלקין: אם אתה עובר לשכירות זה לא צריך לקחת שמונה שנים.

דוד אמסלם: טוב, בואו נתכנס.

זאב אלקין: נושא נוסף, כלי נוסף שאפשר להפעיל.

זאב אלקין: תקנים כבר הזכרתי, הקפאת כוח אדם.

זאב אלקין: עוד פעם, זה בידי הנציבות ואגף התקציבים.

זאב אלקין: אין תקנים חדשים עד שאתם לא מתחילים את תהליך המעבר ולא נכנסים לתך התהליך.

זאב אלקין: אחר כך כמה זמן מתכננים לך זו כבר שאלה אחרת, אבל רוב היחידות לא בתוך התהליך.

זאב אלקין: זה המצב.

זאב אלקין: אתה יכול להתחיל לגבות שכר דירה מוגבר במצבים כאלה שלא עוברים, כדי לייצר תמריץ כלכלי למשרד לעבור, שהוא ישלם על זה.

זאב אלקין: ואתה יכול להשתמש בכלי של שיימינג.

זאב אלקין: גם את זה הצענו, שכל רבעון, כל המנכ"לים ושרים של משרדי ממשלה שלא ביצעו, לפחות לא נכנסו לאיזה שהוא תהליך סדור וברור עם לוחות זמנים, יתייצבו בממשלה וידווחו למה.

זאב אלקין: מה הקשיים, מה העניין.

זאב אלקין: לדעתי אם תפעיל את זה כמה פעמים, כל שלושה חודשים, אז גם אז הדברים יזוזו, כי זה לא נעים.

זאב אלקין: כששמנו את הדו"ח, כולל היחידות והשרים התחילו לדפדף ולמצוא את עצמם, מיד בישיבת הממשלה התחילו לקפוץ שרים ולהגיד זה לא נכון, זה לא ככה, זה לא בגללי, זה פה.

זאב אלקין: לא אוהבים את הדבר הזה.

זאב אלקין: זאת אומרת שעצם הדו"ח כבר זירז.

זאב אלקין: ואם תעשה את זה בדיון בממשלה כל שלושה חודשים, ואגב אדוני, אני כדי לעשות את זה צריך החלטת ממשלה.

זאב אלקין: אתה כדי לעשות את זה כל שלושה חודשים לא צריך אף אחד.

זאב אלקין: אתה יכול לעשות את זה ביוזמתך.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה.

דוד אמסלם: אני אמליץ משהו אחר.

דוד אמסלם: תראה, כבוד השר, אני באמת רואה את ההמלצות שלך.

דוד אמסלם: אתה יודע, לפעמים אני משתהה מי מנהל את העסק.

דוד אמסלם: אנחנו אולי נשלח להם זרי פרחים ואולי בכל זאת, ואולי באמת ניתן לכם טיסה לחוץ לארץ, תיסעו קצת.

דוד אמסלם: כשרצו להעביר את רשות השידור בהחלטה העבירו את כולם ומי שלא רצה התפטר.

דוד אמסלם: יש ממשלה.

דוד אמסלם: אנחנו ממשלה, מנהלים את העסק.

דוד אמסלם: יש חוק.

דוד אמסלם: זה לא תכנית כבקשתך.

דוד אמסלם: אז בוודאי, אני בא מתחום העובדים, אפשר לדבר איתם ולתת להם את הפיתרונות והכל בסדר.

דוד אמסלם: גם אני עברתי מקום עבודה פעם בחיי, מתל אביב לירושלים.

דוד אמסלם: אני לא רואה את הבעיה בכלל בעובדים בסוף.

דוד אמסלם: יוצרים את החבילה, מי שרוצה עובר, מי שלא רוצה, נפרדים ממנו, מוצאים לו אלטרנטיבה מקומית ואם לא, נותנים לו פנסיית גישור ושולחים אותו הביתה.

דוד אמסלם: אבל זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לבוא ולנהל איתם משא ומתן ולהגיד להם חברה, אנחנו לא ניתן לכם שכירות, אנחנו לא ניתן לכם?

דוד אמסלם: זה לא ילך לאף מקום.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני גם מזהה שאין אחראי לתהליך עם סמכויות.

דוד אמסלם: מישהו צריך לנהל את האירוע הזה.

דוד אמסלם: אז אתה אין לך סמכויות.

דוד אמסלם: אתה אומר תשמע, אני רק עוקב ובא מדווח.

דוד אמסלם: לא עשינו כלום.

זאב אלקין: לא, כבר לא.

זאב אלקין: כמו שאתה רואה אני מנסה לדחוף את זה, אבל בלי סוף ברור.

דוד אמסלם: כן, אין דבר כזה.

דוד אמסלם: האוצר לא יעשה כלום וההוא לא יעשה כלום וכמו שאתה אומר כל אחד שאתה דורך לו על האצבע, כבר הוא מפסיק.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אירוע כזה לא מתנהל ככה.

דוד אמסלם: אז או שמורידים אותו מהפרק ולא מקבלים החלטות, אבל אם מקבלים החלטה מיישמים אותה.

דוד אמסלם: זה הראש שלי.

זאב אלקין: רק משפט אחרון מה הוחלט בישיבת הממשלה, או יותר נכון מה ההנחיה של ראש הממשלה כשהצגנו את התמונה הזאת ואני אמרתי שאני לא מוכן להמשיך במצב הזה.

דוד אמסלם: בוודאי.

זאב אלקין: כי זה צריך להשתנות.

זאב אלקין: אפשר להתווכח למי לתת סמכויות, איזה סמכויות, איזה כלים, אבל אם לא יהיה שינוי ברמה אפילו של החלטת הממשלה, עם הכלים, אז אנחנו עובדים על עצמנו.

זאב אלקין: נגיע לשנת 2019, נאריך את זה ל-2025 וגם עד אז זה לא ייגמר.

דוד אמסלם: בוודאי.

זאב אלקין: גם שייבנה כל הדיור הממשלתי הנדרש, גם אז זה לא ייגמר, כי חלק מהסיבות למעבר בכלל לא קשורות, כמו שאמרתי ב - - -

דוד אמסלם: ההיפך.

דוד אמסלם: זה מטריד אותי יותר.

דוד אמסלם: בסוף יישארו אלה בתל אביב וייקחו עוד עובדים בירושלים, כי צריך למלא את המשרדים.

דוד אמסלם: או שהם יישארו ריקים פה.

דוד אמסלם: טוב.

זאב בנימין בגין: האם יש בתוך הרשימה הזאת איזה מיפוי פנימי של מועמדים יותר סבירים, מועמדים שיותר קל יהיה להביא אותם?

זאב אלקין: יש, אבל - - -

זאב בנימין בגין: במקום לעבוד על 60-70, נתחיל עם 12.

זאב אלקין: יש, אבל אני חולק על הגישה הזאת, כי אני חושב שזו חובה של כולם.

זאב בנימין בגין: לא, מבחינת יכולת.

זאב בנימין בגין: עזוב מבחינת - - -

זאב אלקין: יש יכולת.

זאב אלקין: יש לו יכולת על כולם.

זאב אלקין: כל מי שברשימה הזאת יש לו יכולת.

זאב אלקין: זה ייקח חצי שנה, ייקח שנה, יש לו יכולת.

דוד אמסלם: תראו, אני מציע בדיון הזה הסיפור הזה לא נגמר בשעתיים.

דוד אמסלם: בני הרזולוציה הקטנה הזאת היא פחות חשובה לי.

דוד אמסלם: אנחנו הבנו מהשר איך זה עובד בגדול.

דוד אמסלם: אנחנו מבינים שזה לא עובד - - -

זאב בנימין בגין: אבל זה לא עובד.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אני מבין שזה לא עובד וזה גם לא יעבוד.

דוד אמסלם: אחרי זה נחליט מה נעשה.

זאב אלקין: כן, בצורה כזאת זה לא יעבוד.

דוד אמסלם: כן, מה נעשה.

זאב אלקין: רק משפט אחרון מה הנחה ראש הממשלה בישיבת הממשלה שמסרנו את הדיווח הזה ושגם ראש הממשלה הבין ואני גם התעקשתי על זה שאני לא מתנגד להשאיר את זה במצב כמו שזה היום.

זאב אלקין: מה שהוא קבע, כך: הוא הקים צוות של מספר גורמים ממשלתיים ברשותנו הפעם, כי הוא ראה שאיכפת לנו ואנחנו מנסים לדחוף את זה קדימה.

זאב אלקין: בצוות הזה אמורים להיכלל מנכ"ל משרד ראש הממשלה או נציגו כמובן.

זאב אלקין: מנכ"ל משרד האוצר, הממונה על הדיור הממשלתי במשרד האוצר ואנחנו כצוות צריכים לגבש - - -

דוד אמסלם: מי יושב הראש, אתה?

זאב אלקין: כן.

זאב אלקין: אני או מנכ"ל המשרד.

זאב אלקין: אנחנו אמורים עד סוף שנת 2017 להביא תיקון להחלטת הממשלה, לגבש את הכלים והצד השני של המטבע, להגיד את האמת.

זאב אלקין: כי עד 2019 לא יעברו כל משרדי הממשלה.

זאב אלקין: צריך פה יעד אמיתי, ברור, עם כלים חדשים הרבה יותר משמעותיים ממה שהיו קודם, שאפשר לעמוד ביעד הזה ולא נעשה מעצמנו צחוק שנחכה עד שנת 2019 ואז נתקן כי פשוט הגענו לשנת 2019 וזה לא קרה, אז לא נעים.

זאב אלקין: כשמישהו ישלח שאילתה עיתונאית למה לא ממלאים את זה, אז הממשלה תתחייב בעוד כמה שנים ובזה יסתיים העניין.

זאב אלקין: אז זאת המשימה שלנו, עד סוף השנה הזאת להביא את ההחלטה ואני אשמח מאד לעשות את תהליך עבודת המטה שאנחנו נעשה, לעשות גם בשיתוף פעולה ודו-שיח עם הוועדה, לשמוע את הרעיונות שלכם, כדי שנביא החלטה אמיתית, כמו שצריך.

דוד אמסלם: קודם כל אני שמחה לגבי ההחלטה הזאת.

דוד אמסלם: זה הדבר היחיד שעודד אותי בכל מה שאמרת.

דוד אמסלם: לפחות איזה שהוא כיוון, שאולי ייצא משהו בשנים הקרובות.

דוד אמסלם: כפי שאתה אמרת, במתכונת הנוכחית אי אפשר לעשות שום דבר.

דוד אמסלם: תודה באמת על הסקירה.

דוד אמסלם: כבוד ראש העיר, אני מניח שאתה רק תחריף את כל מה שאמרו פה.

ניר ברקת: קודם כל אני רוצה להודות על עצם הדיון, לך דודי ולחברי הכנסת וכמובן לשר.

דוד אמסלם: רק הערה, ברשותך, רק בגלל השר.

דוד אמסלם: בתחושה שלי, מכל הממשלה, השר היחיד שבאמת זה מעניין אותו זה השר אלקין.

דוד אמסלם: ואם זה לא היה מעניין אותו, גם את הדו"ח הזה לא היינו מקבלים.

דוד אמסלם: וזה לא בגלל שהוא השר לענייני ירושלים.

דוד אמסלם: זה מדגיש את זה, אבל הוא רואה את זה בדיוק כמוני.

דוד אמסלם: זה סיפור שבנשמה שלו ובאמת שאפו על כל המאמץ הזה.

ניר ברקת: מבייש.

ניר ברקת: המצב מבייש.

ניר ברקת: מה שמבייש אותנו – ואני חושב שכולנו צריכים להתבייש פה – זה לא רק שזה לא מומש, שלא אכפת.

ניר ברקת: מבחן הנוחות גבר על מבחן החשיבות.

ניר ברקת: והמדינה מגדירה שחשוב לחזק את ירושלים וירושלים מתועדפת על פי חוק יסוד ובפועל קורה בדיוק הפוך.

ניר ברקת: לא ירחק היום שאתם תראו את הכנסת זולגת לתל אביב ולמרכז.

ניר ברקת: בפועל, אם לא תופסים מנהיגות ופיקוד ומוודאים שהחוק, והחוק הזה לא סתם חוקק.

ניר ברקת: הוא חוקק כי המדינה והממשלה ראתה בחיזוקה של ירושלים יעד אסטרטגי.

זאב אלקין: - - - על המעבר - - -

ניר ברקת: לא, חוק יסוד על בסיס ירושלים, ועל בסיס חוק יסוד בסיס ירושלים, החלטה לשים את משרדי הממשלה בירושלים, זה בא מעצם חשיבותה וחיזוקה של העיר ירושלים.

ניר ברקת: והנה, פעם אחר פעם ושנה אחרי שנה, אנחנו שואלים ומבקרים.

ניר ברקת: הקמנו גוף בתוך המערכת החינוך, יחד עם הרשות לפיתוח ירושלים כבר לפני כמה שנים.

ניר ברקת: המידע הזה, לשמחתי הרבה היום ובזכות ההירתמות של השר, היום הנושא הזה מגיע למקום שאמור להגיע ואני תקווה שזה יזיז לנו את הדברים יותר מהר.

ניר ברקת: אבל אני רוצה כאן למחות בתוקף.

ניר ברקת: למחות בתוקף על עצם חוסר האכפתיות של האנשים וחוסר האכפתיות שהם נכנעים למאזן הנוחות במקום ללכת ולעזור ולעשות את הדברים הנכונים.

ניר ברקת: אני רוצה לתת פרספקטיבה.

ניר ברקת: זה לא 50,000 מ"ר.

ניר ברקת: זה למעלה מרבע מיליון מטר מרובע של משרדי ממשלה וגופים ממשלתיים, שלא נמצאים בירושלים.

ניר ברקת: אני אתן לכם כמה דוגמאות.

ניר ברקת: הרשות הלאומית לחדשנות ולטכנולוגיה יושבת באייר-פורט סיטי.

ניר ברקת: למה באייר פורט סיטי?

<קריאה: נכון.

<קריאה: צודק.

זאב אלקין: לצערי הכנסת החליטה כך.

ניר ברקת: מה קשור הנושא של חדשנות לאייר-פורט סיטי?

זאב אלקין: לצערי הבית הזה החליט.

ניר ברקת: ירושלים, במיוחד עכשיו, בהייטק ובחדשנות, מתקדמת התקדמות ניכרת.

ניר ברקת: איזו סיבה בעולם יש לשים אותה בכלל שם?

ניר ברקת: רשות המים, רשות המיסים.

ניר ברקת: יחידות סמך משמעותיות וגדולות של המדינה.

ניר ברקת: הרשות להגבלים עסקיים.

ניר ברקת: למה הרשות להגבלים עסקיים – כמעט 20,000 מ"ר בעצמם, יושבים בתל אביב.

ניר ברקת: יחידת החקירות שלהם.

ניר ברקת: איזה סיבה בעולם יש למשטרת התנועה הארצית להיות בבית דגן?

ניר ברקת: ויש לנו דוגמאות רבות שכאלה, שאתה שואל את עצמך מה ההיגיון?

ניר ברקת: אפילו יש היגיון רב לרכז את כל היחידות האלה במקום אחד, כי הסינרגטיקה והיכולת לעבור וללמוד אחד מהשני ולשתף פעולה בין משרדים.

ניר ברקת: יש היגיון עסקי רב.

ניר ברקת: זה לא חיסכון.

ניר ברקת: זה לא רק שירושלים חשובה.

ניר ברקת: יש היגיון בריכוז של כל המאמצים האלה ביחד.

ניר ברקת: אני אגיד לכם יותר מזה.

ניר ברקת: אחרי היחידות הללו יש את המעגל השני של חצי ממשלתי, תוסיפו עוד רבע מיליון מטר עסקי לפחות לגופים, שברגע שיעברו המשרדים, יש גם היגיון להעביר יחידות סמך נוספות, שהן חצי מדינה.

ניר ברקת: כמו ערוץ 2 וערוץ 10, שאנחנו נלחמנו והגשנו בג"צים.

ניר ברקת: אין סיבה בעולם, גם הם.

ניר ברקת: אנחנו מדברים על עשרות אלפים רבים של אנשים שפעם שההחלטה הזאת תמומש ואנשים יבינו גם את חשיבות העניין ועם הסנקציות המתאימות הדברים האלה יקרו.

ניר ברקת: פשוט מבייש.

ניר ברקת: אני רוצה להודות לשר שמרים את הנושא הזה.

ניר ברקת: אנחנו נמשיך לעקוב.

ניר ברקת: יש פה טבלאות על גבי טבלאות שהוכנו בעירייה שאנחנו מציגים לכם ולשר ולשמחתי השר לקח את זה לשלב הבא.

ניר ברקת: אני רוצה רגע לדבר על הפרקטיקה, דודי, בנושא הזה.

ניר ברקת: אנחנו הולכים להרים רובע עסקי חדש בכניסה לעיר.

זאב בנימין בגין: אני רוצה לשאול לגבי הנתונים, לפני שאתה ממשיך.

זאב בנימין בגין: נדמה לי שיש פער לא קטן או פערים בין הערותיכם לבין הנחות הממשלה.

זאב בנימין בגין: אפשר לפחות להתיישר על הנתונים.

זאב אלקין: לא, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: אבל בני - - -

זאב אלקין: אני אסביר - - -

דוד אמסלם: לא, לא כבוד השר, אין לנו הרבה זמן.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לשם, בני.

דוד אמסלם: גם אם יש פער של 20% - - -

ניר ברקת: אין פערים גדולים.

דוד אמסלם: ו - - - דרמטי.

דוד אמסלם: בני, אני לא רוצה לבזבז זמן.

זאב בנימין בגין: בסדר אדוני יושב הראש.

זאב בנימין בגין: כדבריך.

דוד אמסלם: אני רוצה ללכת לרעיון.

דוד אמסלם: בואו נתחיל לזוז את המטר הראשון, אחרי זה נתחיל להתווכח מה עושים הלאה.

דוד אמסלם: בבקשה.

ניר ברקת: אז אנחנו מקיימים ישיבות בפרקטיקה, איך אנחנו מסייעים, איך עיריית ירושלים, הרשות לפיתוח ירושלים, איך אנחנו יכולים לסייע לתהליך הזה, כי הוא תהליך מורכב.

ניר ברקת: אנחנו מבינים שהוא תהליך מורכב.

ניר ברקת: אז מצד אחד יש לנו את המיפוי יחידה, יחידה בכל המדינה, בתיאום עם כולם.

ניר ברקת: מה גודלה, אם וכאשר היא תעבור כמה נפח היא תצטרך, פעם ראשונה.

ניר ברקת: פעם שנייה, אנחנו מניחים היום רובע עסקי חדש בכניסה לעיר.

ניר ברקת: זה התחיל במיליון.

ניר ברקת: אנחנו מדברים על 1.6 מיליון מטר מרובע עסקי.

ניר ברקת: בולע את כל ה-270 מעגל ראשון ועוד ה-250 מעגל שני של גופים ציבוריים ותכפיל פי שלושה, אנחנו יודעים היום להכניס אותם לרובע העסקי החדש בכניסה לעיר.

ניר ברקת: אגב, זה רובע נגיש, עם רכבת מהירה, עם שתי רכבות קלות, עם תחנה מרכזית.

ניר ברקת: הוא יושב על האב תחבורתי.

ניר ברקת: אנחנו חייבים לנצל את ההזדמנות הזאת.

דוד אמסלם: ליד קריית הממשלה?

ניר ברקת: כן.

ניר ברקת: חייבים לנצל את ההזדמנות הזאת ובבניית המערך הזה לוודא שכולם, ללא יוצא מן הכלל, כל מי שצריך לעבור, עובר.

ניר ברקת: אני רוצה לומר שזה מגדיל את הכדאיות העסקית גם של עסקים מסביב.

ניר ברקת: כי ברגע שעסקים – עורכי דין, רואי חשבון, בנקאים, ברגע שהמקצועות החופשיים, שעם הזליגה של משרדי הממשלה גם הם זולגים, למה?

ניר ברקת: כי חלקם רוצים להיות קרוב למשרדים השונים.

ניר ברקת: אז הפגיעה היא לא רק במעגל הראשון, היא גם במעגל השני.

ניר ברקת: וההזדמנות שיש לנו היום מולנו מחייבת את הממשלה לעשות את הפאזל הזה, לסיים את הפאזל.

ניר ברקת: אז הנה, אנחנו עכשיו מרימים בג'נרי 2 כמעט 40,000 מ"ר.

ניר ברקת: איזה משרדים מעבירים לג'נרי 2?

ניר ברקת: פנימית בתוך העיר ירושלים.

<קריאה: לא רק.

ניר ברקת: רובו.

ניר ברקת: רובו זה פנימית בתוך העיר ירושלים.

ניר ברקת: אז אני שואל את הפאזל הזה איך זה יכול להיות שאם יש לנו עכשיו שטח פנוי, או לחליפין, אם משרדי המשפטים שפזורים ברחבי העיר מרוכזים בכניסה לעיר, אז תעבירו יחידות אחרות לתוך העיר ירושלים.

ניר ברקת: אבל גם זה לא בדיוק אופטימאלי.

ניר ברקת: אנחנו רחוק מלהיות באופטימום.

ניר ברקת: לכן הפאזל הגדול הזה, של מי הולך לאן, יש הזדמנות פז שלא הייתה לנו בעבר.

ניר ברקת: למען האמת, אחד השיקולים לבנות את הרובע העסקי, היה בדיוק זה.

ניר ברקת: אם יש כל מיני תירוצים למה לא, נגמרו התירוצים.

ניר ברקת: יש לנו מקום יותר טוב מהמקום שהם נמצאים בו היום.

ניר ברקת: יותר נגיש, יותר נגיש לקריית הממשלה הקיימת.

ניר ברקת: ברצף גם באיכות החיים, מרחק הליכה ברגל משוק מחנה יהודה מהמוזיאונים או ממשרדי הממשלה הקיימים, מהאוניברסיטה העברית.

ניר ברקת: במרחק של להגיע לכל מקום.

ניר ברקת: אין רובע עסקי יותר אטרקטיבי ממנו ואנחנ ומחויבים לעשות את כל המאמץ לוודא שעכשיו זה הזמן.

ניר ברקת: עכשיו זה הזמן, אדוני השר, להניע את כל הסנקציות.

ניר ברקת: אנחנו יודעים להביא גזרים.

ניר ברקת: אתם צריכים לסייע לנו עם המקלות ולוודא שהמהלך הזה קורה.

ניר ברקת: גזרים, תודה לאל, יש על מה לדבר.

ניר ברקת: ואם אנחנו נראה שכולם נכנסים לרובע העסקי במהלך התקופה הקרובה ויש סימון לכל אחד לאן הוא הולך, דיינו.

ניר ברקת: גם אם זה ייקח עוד יום, יומיים, זו לא הבעיה.

ניר ברקת: אבל התכנון של מי הולך לאן, לתוך הרובע העסקי ולהרחבת קריית הממשלה, אנחנו יודעים להכיל את כולם ואז אתם תראו גם דבר נוסף.

ניר ברקת: יש לנו לצערי, אתם יודעים את זה חברי הכנסת, השר יודע, יש לנו מאבק מאד עיקש על תקציב לעיר ירושלים.

ניר ברקת: על התקציב השוטף, סל השוטף של שירותים, שהיום לצערי הרב אנחנו 70% מהממוצע הארצי.

ניר ברקת: תושב ירושלמי, סל השירותים שהוא מקבל בחינוך, ברווחה, בתרבות, בניקיון – 70% מהממוצע הארצי.

ניר ברקת: 60% מפורום ה-15, פחות מחצי משלושת המטרופולינים הגדולים במדינה.

ניר ברקת: והאוצר בא אלינו מצד אחד ומבקש מאיתנו להראות מקורות תקציב, מקורות - - -

דוד אמסלם: מקורות.

ניר ברקת: המשרד בא אלינו מבקש מאיתנו להראות מתווה, מקורות תקציב.

ניר ברקת: מצוין.

ניר ברקת: משרד האוצר, אתם בעצמכם יש לכם יחידות שלא נמצאות בירושלים.

דוד אמסלם: נכון.

ניר ברקת: יחידת תגמול תמרוץ לאגף שכר, רשות המיסים – מטה למעברי גבול יבשתיים, ממש חשוב שזה יהיה בתל אביב, בקריית הממשלה בתל אביב.

דוד אמסלם: יש שם מעברים.

ניר ברקת: רשות המיסים כמכלול, יחידת היעדים ועוד וכהנה וכהנה יחידות של משרד האוצר שלא יושבות בירושלים.

ניר ברקת: מעבר של היחידות הללו, יכול להיות סדר גודל של 100 מיליון שקלים לשנה לתקציב העיר ירושלים.

ניר ברקת: שלא לדבר על העובדים והמעגל השני וכיוצא בזה.

ניר ברקת: אז אני דוגמא איך המדינה יכולה במקום לשאול אותנו למה ומדוע יש לנו קושי בהכנסות, בואו שימו כתף והדבר הזה מייצר לנו 100 מיליון שקלים בשנה.

ניר ברקת: רק תעמדו בחוק.

ניר ברקת: רק תחייבו את משרדי הממשלה ובסופו של דבר אתם תראו שזה גם ייעל את עבודת הממשלה.

ניר ברקת: אז לסיכום אני אומר דודי, אני חושב שהדבר הנכון זה במקביל לעבודת השר בתוך הממשלה, כי אני קצת הרגשתי, אתה יודע, אנחנו היינו ואנחנו עדיין לפני הגשת עתירה לפני המדינה.

ניר ברקת: זה אחד הדברים שאמרתי לשר.

ניר ברקת: אם נראה מאמץ שנעשה בתוך הממשלה, אז זה הדבר הכי נכון לעשות.

ניר ברקת: אבל לא נהסס.

ניר ברקת: אם נגיע למסקנה שגם זה לא יעזור, לא נהסס ללכת לעתירה, שזה דבר הכי מבייש בעולם, אבל אני חושב שכן צריך לעשות.

ניר ברקת: אם השר דיבר קודם על תהליך של בקרה, לעשות פה בוועדה מעקב.

ניר ברקת: אנחנו נציג.

ניר ברקת: שיבואו כל המשרדים, שיראו לאן הם נכנסים.

ניר ברקת: אין בעיה לעשות את המעקב הזה ולראות שזה קורה בפועל.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה אני אציע בסוף.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לשמוע קודם כל את האוצר, בשתי דקות.

דוד אמסלם: השר נפרד בגלל שיש לו דיון אחר.

זאב אלקין: המנכ"ל שלנו נשאר.

ניר ברקת: תודה רבה.

זאב אלקין: תודה לך זאב, באמת, על כל מה שאתה עושה פה בסיפור הזה.

זאב אלקין: משרד האוצר, תגיד, אתם יודעים כמה כסף אתם משקיעים בלשכות כפולות, משרדים כפולים, בירושלים?

זאב אלקין: משרד האוצר אני מדבר.

<ערן הראל: לא, אנחנו לא יודעים.

דוד אמסלם: לא יודעים.

דוד אמסלם: למה?

<ערן הראל: אנחנו נמצאים בצמתים רק מסוימים.

<ערן הראל: מתי המשרדים פוגשים אותנו?

<ערן הראל: הם פוגשים א ותנו כשיש להם צורך.

<דניאל דוד מלצר: לא, לא, אני לא דיברתי על הדיור הממשלתי.

<דניאל דוד מלצר: אני מדבר עם אגף התקציבים.

<דניאל דוד מלצר: הרי אגף תקציבים כל שקל במדינה אמור לדעת.

<דניאל דוד מלצר: אם לא, יש בעיה.

<דניאל דוד מלצר: אני רוצה לדעת אם אתם יודעים כמה כסף מושקע, זאת אומרת כסף כפול שמושקע בלשכות בירושלים, תל אביב ובשאר הארץ.

<דניאל דוד מלצר: אין לי את הנתונים הזה כרגע.

דוד אמסלם: אין לכם.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אין לכם את הנתון הזה?

<דניאל דוד מלצר: כרגע בשלוף אין לי.

<דניאל דוד מלצר: אני יכול לעשות - - -

דוד אמסלם: טוב, בואו נחזור חזרה לדיור הממשלתי.

דוד אמסלם: איך אתם רואים את הסיפור הזה?

דוד אמסלם: איך אתה רואה?

<קריאה: כמה שרים מחזיקים לשכות - - -

<ערן הראל: אני גם אעזור לאגף התקציבים.

<ערן הראל: באישור הפרוגראמה, הרי כל יחידה שרוצה מטר נוסף, עוברת אותנו ועוברת את אגף תקציבים.

דוד אמסלם: רק החדש?

<ערן הראל: כל פרוגראמה של כל יחידה, גם קיימת.

<ערן הראל: אם יש יחידה קיימת שמבקשת תוספת שטח, היא עוברת אותנו ועוברת את אגף תקציבים.

דוד אמסלם: ואם היא לא מבקשת?

דוד אמסלם: אז אתם לא יודעים מה קורה?

<ערן הראל: אם היא לא מבקשת זה בתוך המשרד ואז אין לנו מושג.

<ערן הראל: זה המנכ"ל, זה ה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אינוונטר כל המבנים, השכירויות במדינת ישראל, לא מרוכז במקום אחד?

<ערן הראל: אנחנו יודעים, יש לנו את הכל.

דוד אמסלם: שאלתי.

דוד אמסלם: אז אם אתם יודעים ויש לכם את הכל ואתם מכירים את המטראז', אז האינוונטר אצלך.

דוד אמסלם: אז אתה יודע מה קורה בכל מקום.

<ערן הראל: האינוונטר קיים.

<ערן הראל: אם אני אעשה הצלבה בין מה שאנחנו אישרנו לבין מה שקיים בפועל, כנראה שיש פער ואת זה עושה המשרד לבד, בלעדנו.

דוד אמסלם: זאת אומרת יש מצב שהמשרד שוכר מבנים בלי שאתם יודעים?

דוד אמסלם: בלי לקבל את האישור שלכם?

<ערן הראל: לא, זה לא קורה.

דוד אמסלם: אז איך הפער נוצר?

<ערן הראל: כשאנחנו מאשרים אנחנו מאשרים חדרים ספציפיים, לפי כמות העובדים.

<ערן הראל: אם נעשים שינויים אחר כך זה לא אצלנו.

דוד אמסלם: אז יש פער אתה אומר והיות ואתם לא אישרתם את הפער, אז אני מניח - - -

<ערן הראל: לא בכמות המטרים, בחלוקה הפנימית בתוך המטרים.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על החלוקה הפנימית.

דוד אמסלם: אני מניח שאתה - - -

<ערן הראל: ואני מדבר רק על זה.

דוד אמסלם: כן, אבל ערן, אתה מחליט עכשיו, אני מניח שאתה לא נכנס לרזולוציה איזה פקיד יישב איפה, באיזה חדר ומה הגודל של אותו חדר.

<ערן הראל: אנחנו נכנסים לרמת הרזולוציה כמה עובדים נכנסים בחדר, עד רמת המטר הבודד.

דוד אמסלם: זה בקטע הפרוגראמטי.

<ערן הראל: נכון.

דוד אמסלם: בסדר, אבל עזוב את זה שנייה.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: תראה, אני רוצה באמת ברמת המקרו.

דוד אמסלם: תן לי את התחושה שלך או מה אתה חושב ברמת המקרו.

דוד אמסלם: תראה, שמעת את העיר, שמעת את השר.

דוד אמסלם: אתה מכיר את העסק.

דוד אמסלם: אתה מבין שמשהו פה לא בסדר.

<ערן הראל: נכון.

דוד אמסלם: יש החלטת ממשלה.

דוד אמסלם: יש חוק יסוד ירושלים, שלא נכנס לנושא, אבל הוא מגדיר את חיזוק ירושלים במעטפת הכללית והוא מתכוון גם לזה.

דוד אמסלם: ראש העיר גם הסביר את זה כאן.

דוד אמסלם: זה לא שאתה מביא את העובדים לכאן, רק את העובדים.

דוד אמסלם: יש לזה משמעויות לעיר במעגלים הרבה יותר רחבים, הרבה יותר משמעותיים.

דוד אמסלם: זה התושבים שגרים בעיר, זה לא אלה שרק עובדים פה.

דוד אמסלם: זה כלכלת העיר וזה מכפיל שיש לו גם מה שנקרא מכפיל כוח נוסף.

דוד אמסלם: זאת אומרת אוכלוסייה חזקה תבוא לעיר.

דוד אמסלם: הרי למה אוכלוסייה חזקה עוזבת את העיר?

דוד אמסלם: זה מה שקורה פה.

דוד אמסלם: ופעם זה לא היה.

דוד אמסלם: לפני 30 שנה זה לא היה.

דוד אמסלם: אני אספר לך, בשנות ה-70 כשהקימו את רמות וגילה, זה היה בשביל פקידי ממשלה בהחלטת הממשלה להביא את העובדים מהארץ לירושלים.

דוד אמסלם: ואז השכונות האלה קמו והממשלה סייעה אז במשכנתאות וכו'.

דוד אמסלם: אז אם הממשלה לא רוצה, שתבוא ותאמר.

דוד אמסלם: אבל אם היא בעצם הכתיבה את ההחלטה בחוק יסוד ירושלים ובהחלטות ממשלה, איך הלכה למעשה אתה מתרגם את זה, או שאתה אומר אם לא שואלים אותי, אני מתקדם.

<ערן הראל: ממש לא.

<ערן הראל: אני יושב בכיסא שבעה חודשים, לוקח את ההחלטה הזאת מאד ברצינות ואני משתדל לעשות את זה בכל תפקיד.

<ערן הראל: לכל החלטת ממשלה אני מתייחס אליה מאד ברצינות.

<ערן הראל: לצערי הרב, כשאני מתכלל את עבודת המטה ואני יודע לעשות עבודת מטה, הרבה פעמים אנחנו יושבים עם עצמנו.

<ערן הראל: למעשה החלטת הממשלה קבעה תהליך שהוא מאד סדור.

<ערן הראל: אנחנו אמורים לקבל את הצורך ואנחנו נדע לגזור משמעויות.

<ערן הראל: גם להגיד אנחנו לא מסוגלים לתת את זה ב-2022 או ב-2019, זה יכול לקרות ב-2023 - - -

דוד אמסלם: ערן, זה פחות חשוב לי.

דוד אמסלם: אני אגיד לך, פחות חשוב לי כאן כרגע אם זה יהיה עוד שנה או עוד שנתיים.

דוד אמסלם: חשוב לי לראות תהליך.

דוד אמסלם: אני לא רואה אותו.

<ערן הראל: אז התהליך - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת אנחנו מתווכחים על משהו, אבל בינתיים כלום לא קורה.

<ערן הראל: אני אתן דוגמאות מהמעבר שדיברתם עליו.

<ערן הראל: ג'נרי 2 שנבנה עכשיו, יימסר לכל המאוחר ב-15 בדצמבר 2017.

<ערן הראל: אני כבר מתכנן את המעגל השני.

<ערן הראל: ברשות המיסים ו - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: בבניין ג'נרי, כמו שאמר ראש העיר, בדרך כלל התנועה היא פנים ירושלמית.

<ערן הראל: אני נותן דוגמא.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ג'נרי מאוכלס פנים ירושלמית או מה שמבחוץ פנימה?

<ערן הראל: גם וגם.

<ערן הראל: ג'נרי נבנה למיניסטריוני, מתוך התפיסה שהשרים רצוי שיישבו אחד ליד השני ושם אנחנו מכניסים את כל מי שצריך.

<ערן הראל: אבל מה שאנחנו עושים זה במעגל השני, כל מי שמפנה, לשם אנחנו מכניסים יחידות או לפחות מתכננים להכניס יחידות אחרות.

<ערן הראל: בין זה לבין הביצוע בפועל קיים פער.

<ערן הראל: כי אנחנו עושים את כל מה שאנחנו יכולים כדי לגרום לזה לקרות.

<ערן הראל: אבל אם בסופו של דבר היחידה תחליט שהיא לא עוברת.

<ערן הראל: אנחנו עושים את הפרוגראמה עבורם, מזמנים אותם לדיונים - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אבל בסוף בעצם אתה אומר תשמע דודי, אני מאחד להם את הפלטפורמות, אבל אם הם לא משתמשים, יש לי בעיה גם מה לעשות איתן.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר לי.

<ערן הראל: נכון.

<ערן הראל: ואז אני אבזבז כספי ציבור.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל שאלה ברמה הפרקטית.

דוד אמסלם: נניח אתה באמת הכנת מבנה ונניח מישהו לא עובר.

דוד אמסלם: נניח עכשיו באת לאיזה מנכ"ל משרד ואמרת לו יש לך יחידה בתל אביב, הכנו לה מקום בירושלים.

דוד אמסלם: מה זה הכנו, שכרנו או בנינו, עומד.

<ערן הראל: ברמה גבוהה.

דוד אמסלם: הבן אדם אומר לך עזוב אותי.

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: מה אתה עושה?

<ערן הראל: בפרקטיקה אני מחייב אותו קודם כל בכפל, כי הוא תופס שני דיורים.

דוד אמסלם: מחייב אותו תקציבית?

<ערן הראל: ברור.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: הלאה.

<ערן הראל: הדבר השני, כל פעם שהוא מגיע אלי עם איזה שהוא נושא שקשור בעקיפין לתחומי האחריות - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת אתה מחכה שהוא יבוא ויבקש ממך טובה.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר לי?

<ערן הראל: זה הכלי היחיד שיש לי.

דוד אמסלם: אין לכם כלי אחר, פנימי?

<ערן הראל: לי כדיור ממשלתי לא.

דוד אמסלם: אתה לא הצפת את זה למעלה, לשר?

דוד אמסלם: משהו?

דוד אמסלם: להגיד לו תשמע - - -

<ערן הראל: הוא נתן סקירה - - -

דוד אמסלם: לשר האוצר.

דוד אמסלם: הרי אתם יושבים במשרד האוצר, לא?

<ערן הראל: גם לשר האוצר עלו הנושאים של הדיורים שלמעשה לא מאוכלסים.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת בעצם מה שאתה אומר לי ערן, אתה אומר לי תשמע, דודי, אני משתדל לעשות את מה שיש לי אבל בסוף גם אני מוגבל.

דוד אמסלם: מי שלא רוצה להשתמש, לא משתמש ואני תקוע עם זה ועובר הלאה.

<ערן הראל: לצערי הרב.

ניר ברקת: הוא רק סוכן טוב.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע את עמדת ההסתדרות בנושא הזה של מעבר עובדים.

דוד אמסלם: תראה, אני אגיד לך איך אני רואה את זה.

דוד אמסלם: אני באמת איש של עובדים.

דוד אמסלם: אני בא מהעולם של העובדים, אבל בסוף יש החלטות שצריך לממש אותן וצריך לדאוג לזה רק שהעובדים לא יפגעו בשכר או בזה כתוצאה מזה.

דוד אמסלם: זה לא שזה וטו ואומרים תשמע אדוני, אני לא רוצה לצאת בגלל שיש לי חנות בייגלה למטה ובירושלים אין לנו.

דוד אמסלם: אז מה?

דוד אמסלם: איך אתם רואים את הדברים?

<דורון קרני: אז אדוני יושב הראש, הקדמת את המאוחר.

<דורון קרני: אנחנו בעד חיזוק ירושלים.

<דורון קרני: אנחנו בעד החוק הזה.

<דורון קרני: אנחנו כן חושבים שירושלים היא בירת ישראל.

<דורון קרני: אנחנו אזרחי המדינה הזאת.

<דורון קרני: אין לנו בכלל בעיה עם זה.

<דורון קרני: אנחנו מקיימים את כל החלטות הממשלה.

<דורון קרני: אנחנו מקיימים גם את החלטות הכנסת.

<דורון קרני: העניין הוא, כמו שנאמר פה לפני, שהסיפור הוא מאד מאד מורכב ומדובר באנשים.

<דורון קרני: היחידות נמצאות בתל אביב לא שנה ולא שנתיים.

<דורון קרני: צודק ראש העיר לגבי הרשות לחדשנות, אבל מאחר שהייתי פה בכל הדיונים, אז השר אלקין צודק זו הייתה ההחלטה, אבל נעזוב רגע את הרשות לחדשנות, שהיא צריכה לעבור, דרך אגב, עד 2020 כמדומני לירושלים.

<ערן הראל: ב-16 באוגוסט 2018.

<דורון קרני: אתה רואה, ערן תמיד טוב במספרים.

<עופר צבי ברקוביץ': ועדיין אין להם נכס בירושלים גם לתאריך הזה, שהם לא יגיעו אליו.

<דורון קרני: בסדר, אבל זה סיפור-.

<דורון קרני: רגע, עופר, שנייה.

<דורון קרני: אני אומר שזה מאד מורכב.

<דורון קרני: עד היום אני אומר, אדוני יושב הראש, העובדים במעברים די נכוו.

<דורון קרני: ציין פה השר אלקין את נתיב, שהוא היה מעורב.

<דורון קרני: אני לא רוצה כרגע להיכנס לפרטים מי, מה, מו, כי זה לא משנה.

<דורון קרני: המעבר היה לפני כמדומני ארבע שנים, שכמעט ולא רואים אור יום.

<דורון קרני: באמת, אני לא ציני.

<דורון קרני: יש שם עובדים שעברו למשל מהתקופה שנתיב היו במוסד.

<דורון קרני: יום העבודה שלהם שונה, הוא יותר ארוך ועד היום המדינה מתעקשת, גם הנציבות, לכל הפתרונות שלנו, איך אנחנו מקטינים להם את יום העבודה.

<דורון קרני: הפתרון הקל הוא כמובן להוריד להם שכר - - -

דוד אמסלם: לא, לא, דורון, אני לא רוצה להיכנס לשם.

דוד אמסלם: עצור שנייה.

<דורון קרני: לא, אני רק אומר כדוגמא.

דוד אמסלם: לא, אני - - -

<דורון קרני: רק שנייה.

דוד אמסלם: לא, לא, אני - - -

<דורון קרני: אני אסיים.

דוד אמסלם: תשמע, יש הרבה קשיים.

דוד אמסלם: יכול להיות שהוא לא מקבל חלב, יכול להיות ש - - -

<דורון קרני: אבל יש לנו פתרונות.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני רציתי להבין את העמדה העקרונית שלכם.

<דורון קרני: אז העמדה העקרונית שלנו היא – אנחנו לא מתנגדים, אנחנו מבינים - - -

דוד אמסלם: אתם לא מתנגדים או תומכים?

<דורון קרני: תומכים, ברור, אנחנו אזרחי המדינה.

<דורון קרני: אנחנו תומכים בחיזוק ירושלים אבל זה מורכב וצריך למצוא את הפתרונות משום שעד שהפתרונות תחבורה יהיו, זה ייקח הרבה שנים.

<דורון קרני: עד שהרכבת תגיע.

<עופר צבי ברקוביץ': יש רכבת בעוד שנה.

<דורון קרני: בסדר, שהיא תהיה.

<דורון קרני: אדוני, נפתח כביש מספר 21 ואני מדבר על עצמי, היום, להגיע לפה.

<דורון קרני: אני תושב רמת גן.

<דורון קרני: אני נוסע עם ווייז, כי אני לא יודע באיזה כביש.

<דורון קרני: הוא עדיין מכוון אותי לכביש 443, שהוא יותר מהיר מאשר כביש מספר 1.

<דורון קרני: זאת אומרת שהפתרונות התחבורתיים עדיין לא קיימים.

<דורון קרני: אנחנו מנסים אפילו לסייע, משום שיש מצוקות חנייה מאד מאד גדולות והדברים האלה ידועים וישבנו גם אצל הממונה, עם גבי שוחט.

<דורון קרני: אנחנו מכירים בזה.

<דורון קרני: צריך למצוא פתרונות של שאטלים, של מגרשי חנייה מחוץ לעיר.

דוד אמסלם: הבנתי, תודה.

<דורון קרני: רק שנייה, אני רוצה לומר עוד דבר ובזה אני אסיים.

<קריאה: עוד מעט תהיה לך רכבת 28 דקות.

<עופר צבי ברקוביץ': עוד שנה.

<דורון קרני: בזה, זה בתיאוריה.

דוד אמסלם: דורון - - -

<דורון קרני: אני רק אסיים בזה.

<דורון קרני: יש לנו הסכם קיבוצי משנת 1981.

<דורון קרני: בהסכם הקיבוצי נקבע למשל שהמדינה תעמיד הלוואות לעובדי המדינה לצורך מעבר לירושלים.

<דורון קרני: הסעיף הזה לא מיושם לא בגלל הממשלה.

<דורון קרני: הוא לא מיושם בגלל העובדים, כי העובדים בפועל לא עוברים לגור בירושלים.

<דורון קרני: אנחנו היינו מאד היינו רוצים שהם יעברו לגור בירושלים.

דוד אמסלם: טוב, תודה, דורון.

<דורון קרני: רק תיקח את זה בחשבון.

דוד אמסלם: הבנתי.

<דורון קרני: וזה צריך להיות גם חלק מהפתרון.

דוד אמסלם: ברור, ברור, אני הבנתי.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

זאב בנימין בגין: יש לי שאלה אדוני.

דוד אמסלם: למי?

דוד אמסלם: להסתדרות?

זאב בנימין בגין: להסתדרות.

זאב בנימין בגין: האם מעבר לירושלים מתל אביב או מכפר סבא, הוא אירוע שהוא שווה ערך לפיטורים?

<דורון קרני: כן.

<דורון קרני: לא.

זאב בנימין בגין: מבחינת הזכויות.

זאב בנימין בגין: מבחינת ההליך.

<דורון קרני: הזכויות – אין בעיה.

<דורון קרני: המדינה מעמידה תכנית פרישה וזה בסדר.

<דורון קרני: אבל כשאנחנו מדברים אנחנו רוצים שאנשים ימשיכו לעבוד.

<דורון קרני: אף אחד לא רוצה - - -

דוד אמסלם: כן, כן, אבל אני אענה לזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: תראה, במדינת ישראל יש עוד מערכות שיש שם מוביליות של עובדים בצורה בלתי רגילה.

דוד אמסלם: ראה צה"ל וכו', אבל זה חלק מה-DNA של הארגון.

דוד אמסלם: זה בסדר.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך, צריך בוודאי לסייע לעובדים ולתת להם - - -

<דורון קרני: רוצה שאני אספר לך דוגמא אחרונה?

דוד אמסלם: לא, אני רוצה להתקדם.

<דורון קרני: לא, זה מאד חשוב, כי זה חלק מהעניין.

<דורון קרני: חלק מהחבילה שאנחנו מדברים עליה, זה ניוד.

<דורון קרני: בדיוק מה שחבר הכנסת בגין מדבר.

<דורון קרני: האפשרות לתת לאותו עובד שלא רוצה לעבור לירושלים, להישאר בגוש דן.

<דורון קרני: עשינו הסכם.

<דורון קרני: קח יחידה אחת, באמת, סיפור קצר.

<דורון קרני: יחידה קטנה מאד.

<דורון קרני: ארבעה אנשים.

<דורון קרני: יחידת המפקח על הבחירות במשרד הפנים.

<דורון קרני: ישבה בכפר סבא, עברה לירושלים.

<דורון קרני: מתוך ארבעה שניים עברו.

<דורון קרני: אחד שובץ בתהליך, הרביעית היא בלאו הכי תושבת ירושלים.

<דורון קרני: שניים עברו.

<דורון קרני: יש להם תקופת הסתגלות של שנתיים להחליט האם הם רוצים להמשיך לנסוע לירושלים או שיבוץ.

<דורון קרני: יש לי עובדת אחת שביקשה - - -

דוד אמסלם: דורון, דורון, ברור לי.

<דורון קרני: עד היום הנציבות לא מצליחה לשבץ אותה, כך שזה לא בדיוק הסיפור.

דוד אמסלם: דורון, דורון, אני רוצה להתקדם.

<דורון קרני: כולם צריכים פה להתגייס.

<דורון קרני: כולם.

<דורון קרני: זה לא רק מטראז'.

דוד אמסלם: דורון, דורון, אני עוצר אותך.

דוד אמסלם: הבנו.

דוד אמסלם: אני אומר בגדול זה הכיוונים.

דוד אמסלם: בוודאי שיש עובדים וצריך לדאוג להם, אבל בוודאי ובוודאי המשימה יותר חשובה מזה.

דוד אמסלם: זה גם לא סותר, אבל אמרתי, כשצה"ל ירד לנגב, אז הוא הוריד וירדו שם כמה אלפים והכל הסתדר.

דוד אמסלם: הכבישים, הכל.

דוד אמסלם: הם נוסעים, הכל בסדר ולא כולם גרים שם.

דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לעבור לנושא אחר.

מיקי לוי: גם המטה הארצי עבר מיפו.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אני רוצה לעבור לתאגיד השידור.

דוד אמסלם: ישנה החלטה, בעצם יש חוק.

דוד אמסלם: מי זה פה מתאגיד השידור?

דוד אמסלם: בואו תספרו לנו.

דוד אמסלם: אתם זוכרים את החוק או שאני אקריא לכם?

דוד אמסלם: אתם יודעים מה, אני אקריא לכם.

דוד אמסלם: עד ה-31 בדצמבר אתם צריכים לאכלס את שלוש הקומות מתוך החמש ועד ה-1 ביוני 2018 את כל השאר.

דוד אמסלם: בואו תנו לנו דו"ח מצב לגבי הטקט הראשון, איפה זה עומד?

<אברהם רט: דו"ח המצב הוא כזה.

<אברהם רט: שמי אבי רט, אני חבר מועצה בתאגיד.

<אברהם רט: ראשית כמובן בשם המועצה, כל המגמה, הכיוון, הולך לכיוון הזה של ירושלים.

<אברהם רט: הבניין בתהליכי בנייה, בתהליכי אכלוס ובתהליכי הכנסת כל האלמנטים הטכנולוגיים לבניין כאן בירושלים, מתוך כוונה שבדצמבר השנה 50% מעובדי התאגיד והבניין יהיה מאוכלס מלא.

<אברהם רט: התכנית של הבניין כבר גמורה ואפשר להראות אותה על מצגת אם תהיה אפשרות טכנית.

דוד אמסלם: לא, לא, אני לא צריך.

דוד אמסלם: אני רק צריך לקבל ממך דו"ח מצב אם אתם על הנתיב.

<אברהם רט: דו"ח המצב הוא שהנתיב הוא נתיב מהיר לירושלים.

<עופר צבי ברקוביץ': דודי, אפשר להתייחס לדברים האלה?

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אני עוד מעט אתן לך עופר, תן לו לסיים.

<עופר צבי ברקוביץ': אני אשמח להתייחס.

<אברהם רט: אמרתי שהכיוון הוא כזה שבעזרת השם הבניין בתהליכי עבודה.

<אברהם רט: העניינים הטכניים של החיווטים והאנטנות וכל הדברים שמצריכים טכנולוגיות מתקדמות, טיפה יוצרים את הצורך בהתאמת הבניין לשידורים.

<אברהם רט: זה גם רדיו, גם טלוויזיה וגם דיגיטאלי.

<אברהם רט: הבניין כבר משדר.

<אברהם רט: קול ישראל מירושלים זה קול ישראל מירושלים.

<אברהם רט: זו לא סיסמא.

<אברהם רט: החדשות משודרות מירושלים.

<אברהם רט: פס הקול הזה של קול ישראל מירושלים הוא מירושלים.

<אברהם רט: המועצה מקפידה, אדוני יושב הראש, מהישיבה הראשונה שלה, המילה הראשונה שנאמרה בישיבה הראשונה של המועצה הייתה ירושלים.

<אברהם רט: כמעט בכל ישיבה המועצה כרגולטור דורשת מההנהלה את הדיווח על הביצוע, על המעבר.

<אברהם רט: גם בהתעלם מכל מיני עיכובים כאלה ואחרים, בעזרת השם בדצמבר השנה, 50% מהשטח ומהעובדים יהיו בירושלים.

<אברהם רט: מדובר על כ-400 עובדים.

<אברהם רט: זאת הכוונה.

<אברהם רט: מתוך מגמה שעל פי החוק במאי שנה הבאה, יוני שנה הבאה, כל, או מרבית הפעילות, למעט יש באר שבע, חיפה וכדומה, מרבית הפעילות על פי דרישת החוק תתבצע כפי שצריך.

דוד אמסלם: זאת אומרת אתם בעצם עומדים בתכנון כרגע, לדעתכם.

<אברהם רט: אנחנו כרגע בתכנון, בוודאי.

<אברהם רט: יש תמיד עניינים - - -

דוד אמסלם: לא, אני לא מדבר יום לפה או יום למשל ואם ארגז לא הגיע.

<אברהם רט: לא, לא.

<אברהם רט: הצורך בהתאמות הטכנולוגיות היום, בהתאמה אתה יודע – גובה, קומה ואולפנים ושידורים ואנטנות וכל הרגולציות שמסביב, לפעמים יוצרות עיכוב של חודש או חודשיים או שבועיים, בעניינים בעיקר טכניים של רישיונות וכדומה.

<אברהם רט: אבל הכיוון הוא ירושלים, המגמה היא ירושלים, הדרך לירושלים.

<אברהם רט: אני רוצה לומר בשם המועצה שהמועצה מאד מאד מקפידה על כך שבכל ישיבה כמעט ובכל שיח ובכל פרוטוקול, כל חברי ההנהלה וכל חברי התאגיד מחויבים לדווח לנו איפה אנחנו עומדים בלוח הזמנים ובתכנית העבודה, כשהכיוון הוא ירושלים.

<אברהם רט: לכן אני מקווה או מאמין ואני בטוח שבעזרת השם, שוב, יכול להיות חודש לפה או חודש לשם, הכיוון הוא ירושלים.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני שמח לשמוע את הדיווח.

<אברהם רט: בבקשה.

דוד אמסלם: בבקשה, עופר ברקוביץ.

<עופר צבי ברקוביץ': תודה רבה.

<עופר צבי ברקוביץ': כבוד יושב הראש, אני מודה לך על הדיון הזה.

<עופר צבי ברקוביץ': אני אתחיל בענייני התאגיד.

<עופר צבי ברקוביץ': אני חושב שהדברים שנאמרו פה ממש לא מייצגים את ההלכה למעשה.

<עופר צבי ברקוביץ': אני מדבר עם אנשים שעובדים תוך התאגיד, אני - - -

דוד אמסלם: יש לי רעיון בשבילך.

דוד אמסלם: הרי אנחנו מדברים על סוף השנה.

דוד אמסלם: אתה יודע איך אני עושה דיונים פה.

דוד אמסלם: אני יום אחרי יום, סוף השנה מביא אותו.

<עופר צבי ברקוביץ': לא, לא, אני לא צריך לחכות לסוף השנה.

דוד אמסלם: אז למה לך עכשיו?

דוד אמסלם: אז עזוב.

דוד אמסלם: בוא נשמע.

<עופר צבי ברקוביץ': לא צריך להגיע לסוף השנה.

דוד אמסלם: לא, לא, אל תתייחס לזה.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: אני שמעתי אותו, בוא נתקדם.

<עופר צבי ברקוביץ': לא, אני רוצה להתייחס למידע שיש לי בידיים.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

<עופר צבי ברקוביץ': יושב ראש - - -

דוד אמסלם: אבל - - -

<עופר צבי ברקוביץ': כבוד יושב הראש, יושב ראש התאגיד הודה שיהיה איחור של חצי שנה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, עופר.

דוד אמסלם: תקשיב לי.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להתייחס.

דוד אמסלם: שמעתי אותו.

דוד אמסלם: זה נרשם בפני.

דוד אמסלם: אנחנו נביא אותו לפה בעוד כמה חודשים.

דוד אמסלם: תתייחס לשאר הדברים.

דוד אמסלם: עזוב את תאגיד הציבור.

<עופר צבי ברקוביץ': טוב.

<עופר צבי ברקוביץ': אני אומר שיש לי מידע בידיים - - -

דוד אמסלם: בסדר, אבל אין לי מה - - -

<עופר צבי ברקוביץ': הדברים האלה לא מדויקים.

<עופר צבי ברקוביץ': בעל הבניין מדווח על זה שלא העבירו אליו - - - לשיפוץ - - - ממשלת ישראל - - -

דוד אמסלם: אבל עופר, אתה לא רוצה לכבד את מה שאני מבקש?

<עופר צבי ברקוביץ': לא, אני רוצה לכבד, אני רוצה לומר שהמידע שהוצג פה הוא ממש לא נכון.

דוד אמסלם: אבל אני נותן לך את זכות הדיבור לאן שאני רוצה שתדבר.

דוד אמסלם: עזוב את זה עכשיו.

דוד אמסלם: יש לך מספיק לדבר על דברים אחרים.

דוד אמסלם: וגם אין לי מה לעשות עם המידע שלך, אז לכן בוא נתקדם.

<עופר צבי ברקוביץ': אוקיי.

<עופר צבי ברקוביץ': אז אני רוצה לומר קודם כל שאני כן מודה לך מאד על הדיון ואני יודע שאתה רתום לנושא וזה חשוב.

<עופר צבי ברקוביץ': ההתנהלות של ממשלת ישראל במשך שנים, אמר פה השר אלקין שיש שרים שהופתעו בישיבת הממשלה.

<עופר צבי ברקוביץ': אנחנו מנהלים תכתובות מעיריית ירושלים שנים, עם כל שרי הממשלה, עם כל מנכ"לי המשרדים, עם כל היועצים המשפטיים, עם כל החשבים.

<עופר צבי ברקוביץ': עברנו את כולם, מ-א' עד תו, מתו עד א' ושוב פעם, כדי לוודא.

<עופר צבי ברקוביץ': הדברים האלה מעידים על מסר אחד ברור – ירושלים היא לא בירת ישראל.

<עופר צבי ברקוביץ': אין דרך אחרת.

<עופר צבי ברקוביץ': אני לא שמעתי שבוושינגטון זלגו לניו-יורק.

<עופר צבי ברקוביץ': אני לא שמעתי שבפריז זלגו לעיר בדרום.

<עופר צבי ברקוביץ': לא שמעתי.

<עופר צבי ברקוביץ': לא שמעתי שום דבר כזה.

<עופר צבי ברקוביץ': אבל בישראל, מרחק של 60 קילומטרים, זה מה שהממשלה הלאומית שלנו, נותנת שיקרה.

<עופר צבי ברקוביץ': ואין דרך להיתמם ואין דרך לכסות על המציאות הקשה הזאת.

<עופר צבי ברקוביץ': את המשמעויות הכלכליות היטבתם להציג פה - ראש העיר, השר לענייני ירושלים - משמעויות דרמטיות.

<עופר צבי ברקוביץ': 100 מיליון שקלים ארנונה, מאות מיליונים לכלכלה המקומית.

<עופר צבי ברקוביץ': 10,000 מקומות עבודה בירושלים.

<עופר צבי ברקוביץ': אם לא יהיו כאן נציגים ממשרדי הממשלה, ואני מדבר איתך על שר הכלכלה, שיש לו 18 יחידות מחוץ לירושלים, השר לביטחון פנים עם 22 יחידות.

דוד אמסלם: יש לנו את הרשימה.

<עופר צבי ברקוביץ': 22 יחידות.

<עופר צבי ברקוביץ': שר האוצר עם 18 יחידות.

<עופר צבי ברקוביץ': עד שהם לא יישבו כאן, עד שהחלטת הממשלה לא תהיה עם שיניים, ופה אני קורא לך, כמו שאני קורא לשר האוצר בעניין התאגיד, לקנוס - - -

דוד אמסלם: תודה, תודה, עופר.

דוד אמסלם: קח 20 שניות.

<עופר צבי ברקוביץ': אז אני מסיים.

<עופר צבי ברקוביץ': לקנוס את היחידות שלא נמצאות פה לעבור למעשים, לעבור לדברים קיצוניים שיניעו את המערכת קדימה, אחרת אנחנו ניפגש פה כל חצי שנה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בני, אתה רוצה לומר כמה מילים?

זאב בנימין בגין: לא, שמענו.

זאב בנימין בגין: רק להביע את צערי על התמונה המצטיירת.

דוד אמסלם: אמירה חזקה, בוודאי.

זאב בנימין בגין: אבל יש ביטוי של הרצל, שרוגז הוא לא תכנית ואני חושב שגם צער הוא לא תכנית וצריך למצוא דרכים כנראה עוד יותר יעילות, כדי לקדם את הנושא רב החשיבות הזה.

זאב בנימין בגין: יכול להיות שיש עוד חסמים שאנחנו לא יודעים עליהם, אבל אין לי המצאות אחרות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: מיקי לוי.

מיקי לוי: אני כוח עזר, בגלל שאכפת לי ירושלים.

זאב בנימין בגין: או אולי כן, דודי.

דוד אמסלם: בבקשה.

זאב בנימין בגין: כל עוד לא מעבירים יחידות לירושלים, למנוע את זליגתן של יחידות מירושלים.

דוד אמסלם: בוודאי.

<עופר צבי ברקוביץ': איך התאגיד הוקם מחוץ לירושלים ועכשיו אנחנו מנהלים שיחות איך להחזירו אותו?

דוד אמסלם: עופר, עופר.

דוד אמסלם: אני כבר נתתי לך את זכות הדיבור.

זאב בנימין בגין: יכולות להיות עוד יחידות שהן מועמדות לזליגה.

דוד אמסלם: מה שאמר בני בגין, זה לך ערן.

דוד אמסלם: מה שנקרא יש סור מרע ויש עשה טוב.

דוד אמסלם: אז בוודאי, עוד לפני שאנחנו עושים עושים טוב, קודם כל בואו נעצור, בכלל אם יש זליגה, אני לא יודע, אבל אם יש זליגה זה דבר חמור, מעבר לסיפור של רשות השידור, שאנחנו דנו עליו באופן פרטני פה בכנסת.

דוד אמסלם: יש חוק כזה.

דוד אמסלם: שים את זה שנייה בצד.

דוד אמסלם: רבותי, ברשותכם, אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: קודם כל שמענו אותך אדוני ראש העיר, אני מודה לך על כל הסקירה ובוודאי זה חלק מהתפקיד שלך, המעורבות, אבל יש לך פה מעורבות רגשית חזקה בנושא הזה, אתה צודק.

דוד אמסלם: אני חושב שהסיפור הזה, כפי שאמרתי קודם, כפי שציין ראש העיר, בהרחבה, יש לו משמעויות אדירות לירושלים מעבר לקטע הלאומי, הציוני.

דוד אמסלם: העיר הזאת היא עיר שנמצאת בסוציו אקונומי נמוך, היא זקוקה להכנסות והיא זקוקה להכנסות עצמיות ואנחנו צריכים לעזור לעיר לעמוד על רגליה, בלי לבוא ולקבץ נדבות איפה שלא צריך.

דוד אמסלם: או בואו נגיד ככה, מה שהם צריכים לקבל הם יקבלו וזה ילך לדברים, זה יגדיל את ההכנסות העירוניות מהכנסות עצמיות.

דוד אמסלם: מדובר במרכז עסקים באמת די גדול, די נרחב, יושב בצומת הכי חשוב בעיר, בכניסה לעיר ובאמת הוא קלאסי דווקא לנו, למה שנקרא לעסק הציבורי, בגלל שהוא יושב על קריית הממשלה ובאמת אני יכול לנתח אותו ולהגיד אם זה לא היה, באמת הייתה בעיה.

דוד אמסלם: אבל היות וזה קיים, אז מעבר למספרים של המטראז'ים, הוא גם יושב נכון.

דוד אמסלם: אני גם חושב שבגלל שיש היום כמות גדולה, נקבל אותו גם במחירים טובים.

דוד אמסלם: אז לכן אני באמת חושב שכדאי שערן, אתה תשב עם עיריית ירושלים.

דוד אמסלם: הדבר הזה מתחיל עוד מעל לקרום עוד וגידים ואני מניח שאם תדברו היום אז אנחנו נדבר עוד שלוש שנים או ארבע שנים כבר בקטע שהבניינים יהיו כבר פחות או יותר עומדים.

דוד אמסלם: אז אם נדבר היום, אז זה יקרה אז.

דוד אמסלם: אז אני מציע שתעשו איזו שהיא פגישת עבודה.

דוד אמסלם: תראו, אני אגיד לכם לאן אני מושך.

דוד אמסלם: אני לא מאמין בכל מה שמתנהל ככה, לא בעולם המושגים שלי.

דוד אמסלם: באמת, אני איש מעשים.

דוד אמסלם: בדרך כלל יש החלטות, יש מה שנקרא לוחות זמנים ובודקים את הביצוע.

דוד אמסלם: מבחינתי בכל אירוע, בוודאי אירוע מהסוג הזה, יש מנהל אחד שיש לו סמכויות ויש לו אחריות.

דוד אמסלם: זאת אומרת יש כתובת.

דוד אמסלם: היום אני מתפזר.

דוד אמסלם: ערן צודק, הוא אומר תשמעו, חברה, אני עושה את כל המאמצים, הורג את עצמי, נותן להם את כל האופציות, אבל מה אני אעשה אם הם לא רוצים?

דוד אמסלם: אין לי מה לעשות להם.

דוד אמסלם: אבל אם זה היה תחום אחריותו והם היו כפופים אליו והוא יכל לפטר אותם, אני מניח שכולם היו רצים.

דוד אמסלם: כשאני מדבר אליו, זה המנהלים.

דוד אמסלם: אני לא רואה את העובדים.

דוד אמסלם: סיפור העובדים זה סיפור אחר לגמרי.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כהחלטות ניהוליות.

דוד אמסלם: יש פה כשל ניהולי, לא כשל של עובדים, בכלל לא קשור.

דוד אמסלם: אף מנהל בכלל לא מתחיל להתניע מהלך בכלל.

דוד אמסלם: הוא לא מדבר בכלל עם העובדים שלו.

דוד אמסלם: להיפך, הוא כנראה אומר להם תעשו גם בעיות שלא נעבור.

דוד אמסלם: אבל אם בסופו של דבר תהיה סנקציה אישית מולו ואני רק מאמין בזה, גם ברשות השידור.

דוד אמסלם: בהתחלה רצינו להכניס לחוק את הסנקציה האישית.

דוד אמסלם: אני לא יודע, התפשרנו שניתן להם סנקציה של זה והם שמעו 30 מיליון אני חושב.

דוד אמסלם: אז הם ישלמו 30 מיליון, אבל זה לא יוצא מהכיס של אף אחד.

דוד אמסלם: אז ישלמו.

דוד אמסלם: אני באמת מאמין באחריות האישית בעניינים האלה.

דוד אמסלם: לכן אני קודם כל שמחתי לשמוע לפחות את הסיכום של אלקין, שהוא בן אדם רציני שאני אוחז ממנו לפחות בהיבטים האלה.

דוד אמסלם: חברה, אין לי זמן למשחקים.

דוד אמסלם: או שיתנו לי סמכויות, או שלא.

דוד אמסלם: קחו את העסק, תנהלו אותו אתם.

דוד אמסלם: אז הוא אמר שהם יגישו מסקנות עד סוף השנה, אז בואו נחכה לזה.

דוד אמסלם: במידה ולא, אני אסתייע גם בעיקר בעיריית ירושלים כדי לנסח הצעת חוק, בגלל שאני לא מאמין שעסק הולך אחרת.

דוד אמסלם: זה לא יעבוד.

דוד אמסלם: זה לא יעבוד בדיבורים.

דוד אמסלם: זה לא יעבוד בפוצי מוצי.

דוד אמסלם: זה גם לא יעבוד באיזה שהם דברי כיבושין על כמה ירושלים חשובה.

דוד אמסלם: כנראה שאת האנשים למטה זה לא מעניין.

דוד אמסלם: זה לא מעניין בעיקר את השרים ומזה זה נגזר למנכ"לים ומאידך זיל גמור.

דוד אמסלם: אז אנחנו נגבש הצעת חוק.

דוד אמסלם: יהיו סנקציות אישיות, שאני מאמין בזה.

דוד אמסלם: בלי זה זה לא ילך ואני חושב שרק ככה נוכל לקדם את זה ובוודאי להעלות את זה ולהציף את זה קדימה.

דוד אמסלם: ואם הממשלה תתנגד לחוק, אז אנחנו נבין שירושלים באמת – זה ממשלת ימין – שתבוא ותגיד לציבור – ראש הממשלה – לא מעניין אותי ירושלים, הלכה למעשה.

דוד אמסלם: עזבו דיבורים.

דוד אמסלם: הלכה למעשה – לא מעניין.

דוד אמסלם: זה גם החלטה, אבל בוא תגיד.

דוד אמסלם: אז באמת אני מודה לך אדוני ראש העיר.

ניר ברקת: תודה לך אדוני, תודה על הדיון.

דוד אמסלם: מודה לכולם על ההשתתפות ואנחנו נעשה דיון בכל מקרה.

דוד אמסלם: בתחילת ינואר יהיה פה דיון מעקב - בוא נגיד בשבועיים הראשונים - גם לגבי רשות וגם לגבי החלטות - - -

<אברהם רט: תאגיד השידור הישראלי.

דוד אמסלם: סליחה, תאגיד השידור וגם לגבי זה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: הישיבה נעולה.