ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 377, 2017-02-28 12:00

מירב בן ארי: אני אפתח.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מרגי יחליף אותי ואחרי כן אחליף אותו שוב.

מירב בן ארי: ננהל את זה במקביל, יש לנו לו"ז חופף.

מירב בן ארי: אני ביקשתי ממנו לנהל את הוועדה, חשוב לי שהוא יהיה כאן גם.

מירב בן ארי: שנינו חברים בוועדת המשנה החסויה של ביקורת המדינה.

מירב בן ארי: שלום לכולם, אנחנו נפתח את ועדת החינוך התרבות והספורט.

מירב בן ארי: היום 28 לפברואר 2017, ב' באדר תשע"ז.

מירב בן ארי: אנחנו נתחיל בדיון שכותרתו התנהלות המל"ג בנושא צעירים דרוזים המיועדים להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: לפני שנתחיל אני רוצה להגיד כמה מלים.

מירב בן ארי: אני ביקשתי את הדיון הזה ויזמתי אותו.

מירב בן ארי: לשמחתי יושב ראש הוועדה שמח וגם תומך בעניין הזה.

מירב בן ארי: הדיון הזה מבחינתי הוא גם דיון המשך למה שהיה כאן לפני שבוע, הדיון על הפסיכומטרי, בכל הקשור לצעירים יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: להבדיל, כן, אבל בסופו של דבר, כן יש ממשקים דומים, כך שלגבי חסם הכניסה לאוניברסיטאות ובכלל להשכלה הגבוהה, צריך לחשוב פעמיים האם אנחנו מטרפדים כניסה של אוכלוסיות לתוך ההשכלה הגבוהה.

מירב בן ארי: ראיתי את הנתונים, קראתי ותיכף הם גם יוצגו במצגת.

מירב בן ארי: המצב לא טוב בכלל.

מירב בן ארי: הוא מאוד מטריד אותי, כי בסופו של דבר יש לנו כמות כל כך נמוכה של סטודנטים וסטודנטיות שנכנסים להשכלה הגבוהה, אבל, כמו שאמרת, היא בדיסוננס עצום לתיכונים.

מירב בן ארי: זאת אומרת שאם בתיכונים המגזר הדרוזי באמת מוביל, ראינו בבית ג'אן, היינו שם שלוש פעמים, התיכון שם מוביל אבל זה לא רק בית ג'אן אלא בכלל, יש כל כך הרבה יישובים דרוזים שמובילים בתיכונים ובדיוק הפוך באקדמיה, אז משהו פה לא עובד וזו הסיבה לדיון.

מירב בן ארי: יש לנו בעיה במדינת ישראל עם חסם כניסה ידוע, לאתיופים, ערבים, חרדים ודרוזים, אבל הנקודה המטרידה ביותר, ולכן ביקשתי דיון מיוחד על הדרוזים, היא הנושא של ההשכלה הגבוהה ובכלל, החיבור של התיכון לאקדמיה, כי יש פער.

מירב בן ארי: גם השירות הצבאי הוא נתון מאוד חשוב בעיניי ואני מודה, אני התקבלתי, שתדע, גנאים, לאקדמיה, בגלל השירות הצבאי שלי.

מירב בן ארי: אני אספר לכם שבבינת

מירב בן ארי: חומי הייתה ועדה מיוחדת ליוצאי צבא.

מירב בן ארי: לא הספקתי לעשות פסיכומטרי, הייתה לי רק בגרות וכשהגעתי לוועדה לקחו בבינתחומי חבר'ה שהיו חמש שנים בצבא.

מירב בן ארי: זאת אומרת, לא הסתכלו על הפסיכומטרי שלי, אלא אמרו לי, זה היה כבר חודש אוגוסט, שאלו אותי מהו הממוצע של הבגרות והוא היה מאה, אבל לא היה לי ציון פסיכומטרי, אז יש ועדה מיוחדת בבינתחומי, אני לא יודעת מה קורה במכללות אחרות, אבל שם, אם את או אתה שירתם מעל חמש שנים ביחידה לוחמת או מובחרת אז יש ועדה מיוחדת שמתכנסת כדי לתת אפשרות להתקבל ללימודים.

מירב בן ארי: אני אספר לכם שעברתי את הוועדה, הנה יוסי חברי הצטרף, ובזכות זה נכנסתי ללימודים האקדמאים.

מירב בן ארי: יכול להיות שהייתי לוקחת שנה, יכול להיות שהייתי מצליחה בפסיכומטרי, לא יודעת, לא בטוחה.

מירב בן ארי: מה שכן, ראו בי מעבר למספר או מעבר לציון.

מירב בן ארי: לצערי, זה לא קורה במוסדות אקדמיים אחרים, אבל כן היה לי חשוב להכניס את הנתון הזה, כי אני באופן אישי קיבלתי הזדמנות בגלל השירות הצבאי.

מירב בן ארי: זו גם נקודה שאנחנו נתייחס אליה, כי בעיניי, אנחנו צריכים לראות מעבר לתעודת בגרות, לראות את המכלול של אותו איש או אותה אישה, שמועמדים ללימודים אקדמיים ולתת להם עדיפות.

מירב בן ארי: זו הפתיחה שלי שהיה לי חשוב לומר.

אוסאמה סעדי: לא הבנתי בקשר לשירות הצבאי שלך, שזה חסם?

אוסאמה סעדי: מה הכוונה חסם?

מירב בן ארי: לא, נתנו לי הזדמנות בגלל השירות הצבאי, בגלל שהייתי חמש שנים.

מירב בן ארי: נתנו לי הזדמנות שלא קיבלתי בשום מוסד אחר.

מירב בן ארי: לפני שאנחנו נתחיל אני רוצה שנציג את המצגת.

מירב בן ארי: מי מציג?

מירב בן ארי: בבקשה.

מירב בן ארי: כל אחד שמדבר שם ותפקיד לפרוטוקול.

<עסאף באדר: צהריים טובים לכולם.

<עסאף באדר: לי קוראים עסאף באדר, אני יושב ראש ועד הורים של המגזר הדרוזי, חבר הנהלה בארצי וסגן יו"ר ועד ארצי.

<עסאף באדר: אנחנו הכנו את המצגת אחרי עבודת שטח, גם מול המל"ג וגם מול המון גופים ותלמידים שניסו להיכנס למוסדות להשכלה גבוהה.

<עסאף באדר: הכנו מצגת קצרה, שהיא ממצה ומתאימה ליעדים ולמטרות שלנו.

<עסאף באדר: אם נשים לב לשקף הראשון אז בסך הכול יש לנו 41,266 תלמידים, כולל גנים שהם 1.9 מכלל התלמידים במערכת החינוך במדינת ישראל.

<עסאף באדר: השקף הבא מציג את נתוני הבגרות ואם תשימו לב, הצבע הכחול זה המגזר הדרוזי.

<עסאף באדר: ב"זכאי בגרות" אנחנו מופיעים במקום הכי גבוה במדינה, מעל המגזר העברי וגם מעל מגזר המיעוטים.

<עסאף באדר: השקף הבא, שזה תנאי סף וקבלה לאקדמיה ולאוניברסיטאות, נשים לב שהכחול הוא בתחתית.

<עסאף באדר: זאת אומרת נכון שאנחנו בזכאי בגרות מספר אחד במדינה אבל כשבאים להתקבל לאקדמיה אנחנו נמצאים בתחתית נתוני הסף שנדרשים להיקלט לאקדמיה.

אוסאמה סעדי: הקו הכחול הוא הכניסה לאקדמיה?

<עסאף באדר: הכחול מייצג את המגזר הדרוזי יחסית למגזרים אחרים.

<עסאף באדר: הירוק זה החינוך העברי, האדום הוא מגזר מיעוטים והכחול - - -

חנין זועבי: ערבים, ערבים - - -

אוסאמה סעדי: מיעוטים?

אוסאמה סעדי: גם אתם מיעוטים, כולנו מיעוטים.

מירב בן ארי: חבר'ה, זה כללי וזה ספציפי.

<עסאף באדר: בגדול במשרד החינוך יש חינוך דרוזי ובמל"ג אין חינוך דרוזי.

<עסאף באדר: בגלל זה הנתונים פה מתערבבים וזה קצת מקשה.

<עסאף באדר: אני אתייחס לזה בהמשך.

<עסאף באדר: מבחינת התלמידים שנקלטים באקדמיה, סך הכול נקלטו בשנים 2014-15 1.36%, שהם כמעט 1.4% מתוך 1.9% שזה פער עצום.

אוסאמה סעדי: באותו שקף או שהעברת דף?

<עסאף באדר: השקף הזה מראה כמה תלמידים נקלטו באקדמיה, פה כה נקלטו 1.4 מול 1.9.

<עסאף באדר: הממוצע הסטטיסטי של קליטה באקדמיה זה בהתאם לכמות התלמידים בתוך משרד החינוך.

<עסאף באדר: אם אני 1.9 אז צריך להיות באקדמיה 1.9, זה כך בכל המדינה.

<עסאף באדר: כבר פה יש פספוס של 0.5% וזה בדריכת רגל הראשונה.

<עסאף באדר: אנחנו מדברים על 1.4 שזה המון, אחרי מגזר המיעוטים והמגזר העברי.

<עסאף באדר: אם נעבור לשקף הבא, נשים לב שמי שמסיים תואר, מתוך אלה שנקלטו עוד נפלטים תלמידים.

<עסאף באדר: אנחנו מתייצבים בסוף על 1.2, ואם נשים לב לפילוח, שימו לב למלל למעלה, בסך הכול יש לנו 776 תלמידים שמתוכם 517 בנות ו-259 תלמידים.

<עסאף באדר: הפער הזה או הנתון העובדתי הזה נוצר בגלל חוק שירות חובה, שהתלמידים שלנו הולכים לשירות חובה והבנות לא הולכות, אז הן הולכות לאקדמיה - - -

מירב בן ארי: רגע, רגע.

מירב בן ארי: קודם כל, לאט לאט, אנחנו מנסים פה לעכל את הנתונים ולהבין.

מירב בן ארי: אתה אומר שבשנים 2014-15, 776 בוגרים דרוזים, באחוז - - -

<עסאף באדר: הם 1.2%.

<עסאף באדר: 1.2% לפי השקף הקודם.

מירב בן ארי: מתוך כלל האוכלוסייה הדרוזית בשנה?

<עסאף באדר: בשנים 2014-15, אלה המוסמכים שקיבלו תארים.

מירב בן ארי: אין 14'-15', או שסיימת ב-14' או שסיימת ב-15'.

<עסאף באדר: ב-15'.

מירב בן ארי: בשנת 2015, 776 בוגרים דרוזים, 517 נשים, 259 גברים, 538 תואר ראשון, 217 תואר שני ורק 5 סיימו תואר שלישי.

יוסי יונה: כדי להרחיב את השאלה, הגרף הזה הוא למעשה פירוש מספרי של הדף הקודם, של ה-1.4%.

<עסאף באדר: בדיוק, %1.4 נקלטו.

אוסאמה סעדי: אלה שסיימו וקיבלו תארים זה 1.2%.

מירב בן ארי: כמה דרוזים יש במדינת ישראל באופן כללי?

<עסאף באדר: 120,000 בלי רמת הגולן.

מופיד מרעי: 1.7%, 130,000 ומשהו.

יוסי יונה: בכל מקרה, הפער הוא חמישה.

יוסי יונה: אם זה היה יחסי לשכבת הגיל אז זה היה מגיע ל-1.9, אבל זה מגיע ל-1.4 שזה פחות 25% ממה שהיה צריך להיות.

<עסאף באדר: נכון.

<יעל סימן טוב: סליחה, אפשר?

מירב בן ארי: לא, אי אפשר.

מירב בן ארי: רק הוא מדבר, הוא בזכות דיבור עכשיו, את תדברי בזמנך.

<יעל סימן טוב: יש לי נתונים אחרים.

מירב בן ארי: אז תדברי בזמנך.

אוסאמה סעדי: את משרד חינוך?

<יעל סימן טוב: המועצה להשכלה גבוהה.

<עסאף באדר: בתשובה לשאלה שלך, הנתונים האלה נלקחו מן המל"ג, יש לי מסמך חתום - - -

מירב בן ארי: אל תדאג, המל"ג תדבר בזמנה.

<עסאף באדר: אז אין פה נתונים סותרים.

<עסאף באדר: 1.2 שראית אלה הבוגרים, כי התחילו עם 1,400 ונפלטו עוד 200, מי שהוסמך זה 1,200.

<עסאף באדר: הנתונים האלה מתייחסים למסיימים.

<עסאף באדר: בשקף הבא אני מראה את הפילוח של מה לומדים.

<עסאף באדר: אם נשים לב, חבר'ה, פה מה לומדים אז מדעי הרוח ומדעי החברה הם כמעט כל המעגל, מה שנשאר הם 4% רפואה.

מירב בן ארי: כן, ראיתי, 60% מדעי הרוח ומדעי החברה.

<עסאף באדר: אלה שהולכים לרפואה הם במסגרת תכנית עתודה ששולחים אותם לירושלים וזה לא קשור למל"ג.

<עסאף באדר: במקצועות מדעי הטבע ומתמטיקה זה סך הכול 14%, שאם נחבר אותם יחד הם אחוז מזערי מבחינת ההסמכה הלימודית שיכולה להשפיע בהמשך גם על החברה ועל שאר הדברים.

<עסאף באדר: ניתוח שעשינו לכל הנתונים שריכזנו, קודם כל תכניות ממשלתיות לכאורה לטיפול בהעצמת כמות הסטודנטים, בדקנו ואין ביטוי לתכנית ממשלתית ספציפית לעידוד ההשתלבות של הדרוזים והנגשתם להשכלה גבוהה במדינה.

<עסאף באדר: יש תכנית שאושרה ב-2010, על סך 210 מיליון שקל למגזר המיעוטים, בתוך זה המגזר הדרוזי והתכנית הזאת הוכנה בהתאם לחסמים שעשו מחקר עליהם בתוך מגזר המיעוטים, שזה שונה מן המגזר הדרוזי, בגלל שירות חובה, בגלל בעיה חברתית, בגלל גיאוגרפיה, ריחוק, בקצה המדינה ובגלל כל מיני נושאים נוספים, החסמים הם לא אותם חסמים.

<עסאף באדר: אז התכנית הזאת לא מתאימה ולא נותנת מענה ועם הזמן נוצר הפער הזה.

<עסאף באדר: נשים לב לנושא השני, גם מבדיקה שבדקנו מול המל"ג, נמסר כי היישום והמיצוי של החלטות הממשלה נעשים אך ורק דרך המל"ג דרך מגזר המיעוטים, אין מגזר דרוזי.

<עסאף באדר: במשרד החינוך יש מגזר מיעוטים ויש מגזר דרוזי ובמל"ג אין מגזר דרוזי.

<עסאף באדר: ואז אנחנו מצד אחד לא מקבלים מה שצריכים לקבל כמו מגזר מיעוטים ומצד שני אנחנו עומדים בבעיה מבחינת נתוני סף מול המגזר היהודי ואנחנו נפלטים או נשארים בחוץ, לא נקלטים.

<עסאף באדר: זו התוצאה הסופית.

<עסאף באדר: סוגיית החסמים, אני התייחסתי לזה קודם, אבל החסמים של מגזר המיעוטים לא מתאימים לחסמים שלנו.

<עסאף באדר: פה חייבים לציין, לעשות מחקר ולבדוק את החסמים שכן מפריעים לקליטת יותר סטודנטים דרוזים בתוך המוסדות להשכלה גבוהה.

<עסאף באדר: החסמים השונים, אני התייחסתי אליהם ואני עוד פעם אומר, זה שירות חובה, זה הגיל, נגיד תלמיד מתחיל ללמוד רק בגיל 22, להתחתן רק בגיל 27, בעיה כלכלית, בעיה חברתית, ריחוק גיאוגרפי, יש כל מיני חסמים שונים שלא מצאו אותם במקומות אחרים ולכן התכנית של מגזר המיעוטים לא נותנת מענה ולא נותנת פתרונות ואז אנחנו נמצאים בפער הזה.

<עסאף באדר: הייתה תכנית ממשלתית, בסעיף 4, הסעיף הבא, תחת הכותרת "שיקום שכונות", 4.5 מיליון שקל, שעסקה בהכוונת תלמידים למוסדות להשכלה גבוהה.

<עסאף באדר: התכנית הזאת נגרעה מהמגזר הדרוזי והועברה למגזר המיעוטים והיום לא קיימת בכלל.

<עסאף באדר: היא קיימת בתוך המל"ג, סעיף 5 מתייחס לזה, בתוך המל"ג קיימת אפליה מתקנת למגזר המיעוטים.

<עסאף באדר: למגזר המיעוטים יש 10% מקומות שמורים במוסדות להשכלה גבוהה, מי שרוצה ללמוד רפואה או - - -

מירב בן ארי: רגע, כשאתה אומר "10 מקומות שמורים למגזר המיעוטים, למה אתה אומר שזה לא כולל?

מירב בן ארי: זה כולל המגזר הדרוזי.

<עסאף באדר: יפה.

<עסאף באדר: יש להם שם תכניות שמגשרות, יש להם "ניצני רפואה", ועוד מעט תשמעי סטודנטית פה עם 750 בפסיכומטרי ולא קלטו אותה.

מירב בן ארי: אל תדאג, אני אשמע את כולם.

מירב בן ארי: אני שאלתי שאלה פשוטה, 10% מקומות שמורים למגזר המיעוטים כוללים גם את הדרוזים.

<עסאף באדר: כולל את הדרוזים, אבל הדרוזים לא נכנסים.

מירב בן ארי: הם לא נכנסים, זה משהו אחר, תיכף אנחנו נדבר על החסמים, אבל זה קצת לא מנוסח - - - באדר, בוא נמשיך.

<עסאף באדר: אף דרוזי לא יכול לשבת על ה-10% האלה.

מירב בן ארי: אנחנו נשמע גם את הסטודנטים הדרוזים והסטודנטיות, בשביל זה הם באו לכאן.

<עסאף באדר: מבחינת ההמלצות שלנו לתיקון, אז קודם כל כשנסיים את הדיון כאן חייבים לקבוע פגישה דחופה עם המל"ג, לדון בכל הסוגיות האלו ולהגיע להחלטות ולהנחיות, איך להעצים את כמות התלמידים שנקלטים במוסדות להשכלה גבוהה בהתאם לחסמים שמתאימים למגזר הדרוזי באופן ספציפי.

<עסאף באדר: זה דבר אחד.

<עסאף באדר: דבר שני, צריך לצאת בהנחיה מיידית לאפשר לנו גם אפליה מתקנת, לא יודע, 5% לפחות כדי שנוכל לגשר על הפער העצום שנוצר במשך שנים.

<עסאף באדר: ביצוע מחקר שיבדוק את החסמים מבחינה מקצועית ולא סתם לבוא ולזרוק דברים, מה מפריע לסטודנטים הדרוזים שכן יתקבלו וייקלטו במוסדות להשכלה גבוהה, במיוחד באקדמיה הגבוהה, לא מכללות, להיכנס לטכניון ולאוניברסיטאות.

מירב בן ארי: לא רק למדעי הרוח ומדעי החברה.

<עסאף באדר: בדיוק.

עבדאללה אבו מערוף: אתה יכול להצביע על שתי סיבות שמפריעות?

מירב בן ארי: רגע, עבדאללה, סליחה, הייתה כאן מצגת שלמה, אתה מוזמן לעיין אצל גנאים ואנחנו בדיוק בשקף האחרון.

עבדאללה אבו מערוף: רק שתי סיבות, להצביע מה מפריע.

אוסאמה סעדי: תחזור להמלצות.

<עסאף באדר: החזרת תכניות מתוקצבות בחינוך המגזר הדרוזי להעצים את התלמידים ולהכווין את התלמידים והסטודנטים גם בפעילות וגם בהסברה, שכן יילכו ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה בהתאם לחסמים שלנו, שזה לא קיים.

<עסאף באדר: יש לדוגמה את "ניצני רפואה" במגזר המיעוטים, אנחנו לא יודעים מה זה "ניצני רפואה", ואז בוגר בבאר שבע במסגרת "ניצני רפואה" מוצא את עצמו בתוך האקדמיה ובתוך הטכניון.

<עסאף באדר: כשאנחנו באים עם 750, לא, אין מקום, יש מקום ל"ניצני רפואה".

עבדאללה אבו מערוף: צריך ניצני גדנ"ע, נכון?

חנין זועבי: אתה תשווה עם כלל האוכלוסייה, אתה משווה עם שאר הערבים שהם מקופחים ואתה תתחיל להגיד ערבים.

חנין זועבי: אל תגיד מיעוטים, תגיד ערבים.

חנין זועבי: אתה פה, תגיד ערבים, יש יהודים ויש - - -

מירב בן ארי: למה להפריע?

<עסאף באדר: אני אומר - - -

מירב בן ארי: לא, לא, סליחה, אתה לא עונה.

חנין זועבי: תפסיק להשוות עם שאר הערבים כי האפליה היא לכולם.

מירב בן ארי: אני מבקשת ממך, חנין, תדברי בזכות הדיבור שלך.

מירב בן ארי: תני לו לסיים את המצגת.

מירב בן ארי: הם הכינו, הם התכוננו לדיון הזה כמעט חודשיים, אז בבקשה.

מירב בן ארי: אני ממש מבקשת לתת לו לסיים.

מירב בן ארי: ואת תדברי.

מירב בן ארי: את רשומה, את תדברי.

חנין זועבי: תגיד ערבים.

<עסאף באדר: הנושא האחרון, שזה גם קשור - - -

מירב בן ארי: תסביר לי איך שיקום שכונות קשור לנושא של הסטודנטים.

<עסאף באדר: הוא נתן תקציב, נתן כסף, מינו שם אנשים שיישבו עם תלמידים, יעשו ימי עיון לאקדמיה, יביאו נציגים מכל האוניברסיטאות ויפתחו את האקדמיה בפני התלמידים, ייקחו אותם עם אוטובוסים לסיורים בתוך האוניברסיטאות ופתאום הכסף הזה לא קיים.

מירב בן ארי: מה קשור שיקום שכונות לסטודנטים?

<עסאף באדר: יש סעיף תקציבי שם שהעבירו אותו לטובת הנושא הזה.

<עסאף באדר: גם שיקום שכונות מבחינת ההשכלה ולא רק מבחינת בניינים.

מירב בן ארי: אוקיי, הבנתי.

מירב בן ארי: העצמת לימודי אנגלית ומתמטיקה.

<עסאף באדר: בנושא הזה, אחד הקריטריונים הבסיסיים לקליטת תלמידים באקדמיה הגבוהה זה מינימום 4 יח' אנגלית, 5 יח' מתמטיקה ופיזיקה ופסיכומטרי גבוה.

<עסאף באדר: לגבי הנושא הזה, הרי כזכאי בגרות קיבלנו מקום ראשון במדינה אבל נתוני הסף, אנחנו נופלים בנתונים האלה.

<עסאף באדר: 4-5 יח' אנגלית, 5 יח' מתמטיקה ופיזיקה, ופסיכומטרי, ההישגיות בפסיכומטרי, צריכים להעצים ולשפר, למצוא תכנית לטפל בסוגיה הזו.

<עסאף באדר: אם אנחנו נעצים את נתוני הסף הבסיסיים האלה, אנגלית, מתמטיקה, פיזיקה ופסיכומטרי מול ניתוח החסמים, בסוף נגיע לדרך המלך שבה נוכל להביא כמות יותר גדולה של תלמידים שכן ייקלטו במוסדות להשכלה גבוהה.

<עסאף באדר: בגדול אני מסכם ואומר כך, יש למשרד החינוך, לא יודע מי אחראי על זה ולא מעניין אותי מי אחראי על זה, משרד החינוך אמר שיש חינוך מגזר דרוזי, יש חינוך מגזר מיעוטים, במל"ג אין חינוך מגזר דרוזי, הכול הולך משם, התקציבים נבלעים ואנחנו לא מרגישים אותם וזה יצר פער עצום מבחינת קליטת התלמידים והנתונים מדברים בעד עצמם.

<עסאף באדר: אני מבקש מכאן, עם ההמלצות האלו להגיע למל"ג ולצאת בהנחיות מתאימות שנוכל לגשר על הפער העצום הזה.

<עסאף באדר: תודה לכולכם על ההקשבה.

מירב בן ארי: אני מודה לך מאוד על הנתונים האלה ועל המצגת החשובה הזאת.

מירב בן ארי: בבקשה, מל"ג.

חנין זועבי: מירב, שאלה ספציפית.

חנין זועבי: זה הסטודנטים מתוך האוניברסיטאות או מתוך השכלה גבוהה בכלל?

חנין זועבי: או רק אחוז של האוניברסיטאות?

מירב בן ארי: זה מכללות ואוניברסיטאות.

מופיד מרעי: גבירתי היושבת ראש, אפשר משהו?

מירב בן ארי: לא אדוני, יש לי סדר והמל"ג מדבר עכשיו.

מירב בן ארי: יש לנו סדר.

מירב בן ארי: יש זכות דיבור.

מופיד מרעי: לא הוצגו פה כל הנתונים - - -

מירב בן ארי: המל"ג תדבר, בשביל זה היא נמצאת כאן.

מירב בן ארי: זו המועצה להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: גם היא קפצה באמצע ואמרה שיש לה נתונים אחרים, אז בבקשה, גבירתי, תאירי את עיניי.

<יעל סימן טוב: תודה רבה.

<יעל סימן טוב: קודם כל אני אפתח בזה שלמל"ג יש תכנית הנגשה מאוד רחבה להשכלה גבוהה לחברה הערבית.

<יעל סימן טוב: היא לא מחולקת למגזרים בתוך החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: להבהיר, את מתכוונת לתכנית של הות"ת?

<יעל סימן טוב: התכנית של הות"ת, כמובן.

<יעל סימן טוב: זה כולל את כל החברה הערבית כמקשה אחת.

<יעל סימן טוב: התכנית היא תכנית שאנחנו מפעילים אותה מתוך תפיסה הוליסטית, שמתחילה מהשלבים הטרום אקדמאים.

<יעל סימן טוב: נכנסים כבר לבתי ספר תיכון, דרך מכינות קדם אקדמאיות, דרך התואר הראשון, ממשיכים בשני נתיבים, אחד להכנה לעולם התעסוקה והשני מממשיך לתארים מתקדמים, תוך תמרוץ שלנו להעלאת שיעור הסטודנטים מהחברה הערבית גם בתארים המתקדמים, בתואר שני, בתואר שלישי, בפוסט דוקטורט ועד למינוי סגלים אקדמיים במוסדות להשכלה גבוהה.

<יעל סימן טוב: באשר לנתונים.

<יעל סימן טוב: הנתונים שיש איתי, שהם נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מדברים על כך ששיעור הסטודנטים הדרוזים מבין סך הסטודנטים בתואר הראשון עומד על 1.8% בתשע"ו, בשנה שהסתיימה עכשיו.

מירב בן ארי: כמה זה במספרים?

<יעל סימן טוב: אנחנו מדברים על 3,571 סטודנטים לתואר הראשון.

אוסאמה סעדי: לא, 3,000 זה כל הלומדים, הוא מתכוון לאלה שעם תואר בסוף.

<יעל סימן טוב: אין לי נתונים לגבי שיעור הבוגרים, יש לי נתונים לגבי שיעור הסטודנטים.

<יעל סימן טוב: שיעור הסטודנטים הוא 1.8%.

מירב בן ארי: רגע, רגע, יעל, מה זאת אומרת אין לך נתונים על כמה סיימו?

מירב בן ארי: את לא יודעת כמה סיימו?

<יעל סימן טוב: מתנצלת, לא הגעתי עם נתונים לגבי שיעור הבוגרים מהחברה הדרוזית בתואר ראשון.

<יעל סימן טוב: אלה נתונים שאנחנו יכולים כמובן לבדוק ולשלוח בהמשך.

<יעל סימן טוב: אין לי איתי כרגע נתונים כאלה, אבל שיעור הסטודנטים נכון לעכשיו בתואר הראשון מקרב החברה הדרוזית עומד על 1.8%.

<עסאף באדר: זה כולל מכללות וכולל הכול.

<יעל סימן טוב: כולל הכול, כולל אוניברסיטאות ומכללות.

מירב בן ארי: כמה תואר שני?

<יעל סימן טוב: תואר שני אנחנו מדברים על 1.1%.

<קריאה: יש לך פילוח של כמה מכללות ו - - -

מירב בן ארי: סליחה, קריאות ביניים, יש לי גם ככה, כמו שאתה רואה, צד שמאוד מאוד מגיב.

מירב בן ארי: אתם לא מפריעים, הם היחידים שמפריעים וגם זה לא פשוט.

מירב בן ארי: כמה סטודנטים דרוזים במספרים התחילו תואר שני במדינה?

<יעל סימן טוב: יש כיום כ-430 סטודנטים דרוזים לתואר שני.

<יעל סימן טוב: אם אני אוכל להתייחס - - -

מירב בן ארי: רגע, לגבי תואר שלישי, אני רוצה לבדוק מול הנתונים של באדר.

<יעל סימן טוב: תואר שלישי 54 סטודנטים בתשע"ו לתואר שלישי.

יעקב מרגי: זה יכול לתת לנו תמונת מצב.

יעקב מרגי: תני לנו כמה יש בכלל בתואר שני ובכלל בתואר שלישי, בהשכלה הגבוהה, אם יש לך את הנתונים.

<יעל סימן טוב: בתואר הראשון אנחנו מדברים סך הכול על 193,000 סטודנטים מהם 3,570 מהמגזר הדרוזי.

יוסי יונה: מה שאנחנו צריכים - - -

מירב בן ארי: אני אגיד לך, 330,000 סטודנטים במדינת ישראל תארים ראשון שני שלישי, תחבר 3,571 פלוס 430, תגיע ל-4,000.

יוסי יונה: לא, לא, מירב, השאלה שלי הייתה השיעור היחסי.

יוסי יונה: נניח אם יש בקבוצת גיל ככה, בהשוואה לקבוצה היהודית, זאת אומרת האם קיימת הלימה בין שכבת הגיל לבין האחוזים באוניברסיטה, בהשוואה לקבוצות אחרות?

יוסי יונה: ירדת לסוף דעתי, נכון?

מירב בן ארי: אני מחדדת כאן.

מירב בן ארי: במדינת ישראל לפי הנתונים שיש בידי, תואר ראשון, שני, שלישי, יש כ-330,000 סטודנטים בכלל.

מירב בן ארי: מתוכם, אם אני מחברת את הנתונים שלך, שאת נתת, זה אומר שיש 4,000 סטודנטים דרוזים.

מירב בן ארי: זאת אומרת שהם פחות מאחוז.

<יעל סימן טוב: בואו נמקד את הבעיה.

<יעל סימן טוב: בתואר הראשון שיעור ההשתתפות של החברה הדרוזית דומה לשיעור שלהם באוכלוסייה.

מירב בן ארי: היא אומרת לך מי התחיל, היא לא אומרת לך כמה פרשו בדרך.

<יעל סימן טוב: הקושי הוא בפערים ה - - -

מירב בן ארי: אבל יש לי נתון שקיבלנו מהחבר'ה מהמגזר הדרוזי, שיש בעיה של נשירה.

<דובר: נגיע לנשירה.

מירב בן ארי: אבל זה לא נכון כי הם לא סיימו.

יעקב מרגי: מה אכפת לך שיהיה גם הנתון הזה?

מירב בן ארי: גם עם הנתון הזה זה על הפנים בכל מקרה, גם עם 4,000 סטודנטים.

יעקב מרגי: תני לנו תואר שני שלישי.

<יעל סימן טוב: בתואר השני והשלישי שיעור ההשתתפות הוא נמוך מכפי השיעור באוכלוסייה, בתואר השני 1.1% ובתואר השלישי 0.5%.

<יעל סימן טוב: אלה הנתונים.

<יעל סימן טוב: לגבי התפלגות תחומי הלימוד, גם את זה הזכרתָּ.

<יעל סימן טוב: ההתפלגות של תחומי הלימוד בתואר הראשון של החברה הדרוזית מאוד דומה להתפלגות תחומי הלימוד בחברה היהודית, גם בחברה היהודית כמעט 60% הם מדעי החברה והרוח.

<יעל סימן טוב: אני רוצה להתמקד, יש לנו תכנית הנגשה.

<יעל סימן טוב: כחלק מכל התכנית הגדולה שלנו, בשלב הראשון יש לנו שתי תכניות שנכנסות לתיכונים, תכנית אחת נכנסת עם סדנאות לתלמידי בית ספר תיכון בכיתות י"א-י"ב, של הכרה של המערכת להשכלה גבוהה והתכנית השנייה היא תכנית "רואד".

<יעל סימן טוב: יושב כאן לצדי מר אשרף ג'אבר שהוא מנהל תכנית "רואד" מטעם המל"ג.

יעקב מרגי: מהו הפירוש שלה?

חנין זועבי: חלוצים.

<יעל סימן טוב: אני אשמח עם אשרף יוכל לדבר ולהציג את הפעילות שלנו בחברה הדרוזית.

<יעל סימן טוב: אנחנו נמצאים בתוך היישובים עם תכניות חשיפה להשכלה גבוהה וסיוע בבחירת תחום לימודים וסיוע בהכנה לפסיכומטרי.

<יעל סימן טוב: אנחנו נמצאים בחברה הדרוזית ב-16 יישובים, בעצם בכל החברה הדרוזית.

<יעל סימן טוב: בעבר, שיקום שכונות פעלה ביישובים האלה, בהמשך לדברים שנאמרו.

אוסאמה סעדי: סליחה, לא שמעתי.

אוסאמה סעדי: אמרת שתי תכניות.

אוסאמה סעדי: על התכנית הראשונה דיברת.

<יעל סימן טוב: שתי תכניות.

<יעל סימן טוב: התכנית הראשונה נקראת "תכנית התיכונים" ואנחנו עושים אותה בשיתוף עם משרד החינוך, בעצם נכנסים לכיתות י"א י"ב, מעבירים שם סדנאות קבוצתיות לצעירים, כדי להכיר את מערכת ההשכלה גבוהה ולייצר מוטיבציה.

מירב בן ארי: האם סטודנט מהמגזר הדרוזי שמגיע לאקדמיה ויש לו ציון נמוך בפסיכומטרי, כי כמו שאנחנו יודעים יש לנו חסם כניסה מאוד בעייתי עם זה, האם יש איזושהי העדפה מתקנת?

מירב בן ארי: איזשהו משהו שיעזור לו להיכנס לאקדמיה?

יעקב מרגי: אל תצפי לתשובה כזו מהמל"ג.

יעקב מרגי: אני אענה במקומה.

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: בעקבות הדיון שהיה כאן על יוצאת העדה האתיופית שניצחה את השיטה, הייתה כתבה ב"ידיעות אחרונות", לפי הפסיכומטרי היא לא הייתה מתקבלת ובנכונות של מספר אוניברסיטאות למסלולים מיוחדים לקבל מבחן אלטרנטיבי תואם תרבות, הם לא אוהבים לומר את זה כי הפסיכומטרי הוא מוטה תרבות.

יעקב מרגי: הסטודנטית הזו עשתה מבחן בפרויקט לפי שיטת פוירשטיין, ולא רק שהיא הצליחה אלא שהיא מצטיינת של הפקולטה.

מירב בן ארי: אין שום דבר במקום פסיכומטרי היום?

יעקב מרגי: היא לא תגיד לך כי זה ב'אני מאמין' של המל"ג שהם לא מתערבים בזה.

יעקב מרגי: אלו האוניברסיטאות.

<יעל סימן טוב: נכון, המל"ג לא מתערבת בתנאי הקבלה.

יעקב מרגי: לכן כמו שבירכנו בדיון ההוא את האוניברסיטאות על הפתיחות, זו מנגינה חדשה שלא הצלחנו לשמוע אותה בשנים עברו, אנחנו קוראים לכם, לוור"ה, דבורה מרגוליס - - -

מירב בן ארי: הם כאן, דבורה תדבר אחר כך.

יעקב מרגי: אנחנו קוראים לכם ממש לעודד את זה באוניברסיטאות, לעודד את המגמה הזו.

מירב בן ארי: אם לא, אני אומרת לכם ברצינות, אם לא אז אנחנו נתערב בחקיקה.

מירב בן ארי: אי אפשר להמשיך כך, שמגזרים שלמים באוכלוסייה הישראלית ממודרים מהאקדמיה.

מירב בן ארי: אי אפשר.

מירב בן ארי: פחות מאחוז מהמגזר הדרוזי נכנסים לאקדמיה הישראלית בגלל החסם הזה.

מירב בן ארי: או שתעשו את זה בצורה כזאת ואתם תיתנו לנו תשובות או שאנחנו נעביר את זה בחקיקה.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק בגלל הפסיכומטרי, סליחה, שלא יובן כך.

מירב בן ארי: זה בעיקר זה.

עבדאללה אבו מערוף: לא בעיקר, לא, לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא העיקר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבו מערוף, כשאנחנו אומרים משהו זה לא רק זה, מסכים איתך.

יעקב מרגי: גם האיכות של תעודת הבגרות ואיכות הלמידה.

יעקב מרגי: יש הרבה פרמטרים.

עבדאללה אבו מערוף: גם זה לא, סליחה, אני מתערב, מתנצל שמפריע, אני חייב להגיד.

עבדאללה אבו מערוף: צריך ועדת חקירה.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו ניכנס לשורש הבעיה, צריך ועדת חקירה לכל תכניות הלימוד וכל הספרים שמלמדים אותם בבתי הספר לדרוזים, זה מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: שם טמון הכלב והכלבים הם שם, בתכניות האלו, המכוערות, הלא נכונות, המזויפות.

מירב בן ארי: אתה לא צריך לצעוק.

עבדאללה אבו מערוף: אני חייב לצעוק את הצעקה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: כל התכניות ששם, צריך לחדש אותן.

עבדאללה אבו מערוף: הן מ-72', ב-73' הוקם צוות מיוחד שכלל 450 עובדות שיעבדו על הספרים איך לשנות כל מילה וכל משפט.

עבדאללה אבו מערוף: כאן קבור הכלב, שם, בתכניות ובספרים שכולם מזויפים.

יעקב מרגי: זו דעתך.

יעקב מרגי: אני לא מאמין - - -

עבדאללה אבו מערוף: זו הסיבה העיקרית.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש הטיה בתוך - - -

עבדאללה אבו מערוף: זו הסיבה העיקרית.

עבדאללה אבו מערוף: תרצו או לא תרצו.

מירב בן ארי: אל תצעק עלינו.

עבדאללה אבו מערוף: לא עלייך, סליחה, אני מאוד מצטער, אבל אני חייב לצעוק את הצעקה הזו.

יעקב מרגי: אמרת, נרשם.

עבדאללה אבו מערוף: משרד החינוך מתעלם מזה, כאן מביאים מחקרים אקדמיים, הכול זה בולשיט המחקרים, צריך לשנות את תכניות הלימוד שקיימות ואת הספרים.

עבדאללה אבו מערוף: בהיסטוריה יש זיוף, באנגלית יש זיוף, בערבית יש זיוף, בעברית יש זיוף, אפילו במתמטיקה יש זיוף, זה מה שצריך לשנות.

מירב בן ארי: סליחה, אדוני, צעקת את צעקתך והיא נשמעה.

מירב בן ארי: בבקשה, אשרף.

<אשרף ג'בור: תודה רבה.

<אשרף ג'בור: קודם כל תודה על הדיון.

מירב בן ארי: תגיד לנו את התפקיד שלך.

<אשרף ג'בור: אשרף ג'בור, אני מנהל את התכנית הלאומית להנגשת השכלה גבוהה לכל החברה הערבית, כולל דרוזים וצ'רקסים ובדואים, אם תרצו.

<אשרף ג'בור: בתכנית הלאומית, המדינה היום משקיעה מיליונים בכל החברה הערבית - - -

יעקב מרגי: כמה?

יעקב מרגי: מה זה מיליונים?

<עסאף באדר: 210 מיליון - - -

<אשרף ג'בור: אנחנו מדברים על תכנית הוליסטית - - -

יעקב מרגי: רגע, אני לא שואל טוב?

יעקב מרגי: למה אתה מפריע?

מירב בן ארי: תן לו, באדר.

מירב בן ארי: אתה דיברת.

<אשרף ג'בור: המדינה משקיעה היום 900 מיליון שקל בהנגשת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית במודל הוליסטי שמתחיל בתוך התיכונים מכיתה י' ומסתיים אחרי שהסטודנט מסיים את הלימודים שלו.

<אשרף ג'בור: אתמול נפגשנו גם עם מרכזי ריאן שממשיכים את המודל שלנו בהשמת אקדמאים, והם ידאגו שאקדמאי שמסיים את לימודיו במדינת ישראל יהיה מועסק בתחום שלו.

<אשרף ג'בור: התכנית הלאומית מופעלת בכל המדינה, בשישים יישובים היום.

<אשרף ג'בור: כמובן שאנחנו מדברים על תכנית הוליסטית.

<אשרף ג'בור: החלק הראשון שלה הוא תכנית "רואד" ויושב משמאלי יושב ראש הפורום של הרשויות הדרוזיות שמשתפות פעולה באופן מלא, יש לנו רכזים בכל היישובים.

<אשרף ג'בור: התקציבים של החברה הערבית והדרוזית, יושב פה גם מנהל החברה הדרוזית בתכנית שמקבל תקציבים להנגשה להשכלה גבוהה בכל הפעילויות שדיברתם עליהן.

<אשרף ג'בור: נמצאת מולי איה ממשרד החינוך שאנחנו משתפים איתם פעולה בכל הנושא הזה.

<אשרף ג'בור: חלק מהתקציב הייעודי לחברה הדרוזית והצ'רקסית נמצא במשרד החינוך, ואולי איה תפרט בהמשך, אנחנו משקיעים לא על חשבון, כמו שהוצג, באדר, לא על חשבון, אין שום כסף ייעודי מסעיף 922 לצורך העניין, של מה שאתה הצגת בחברה הערבית - - -

<עסאף באדר: אני אמרתי מיעוטים, אני לא אמרתי ערבים.

<אשרף ג'בור: מיעוטים.

<אשרף ג'בור: אנחנו אומרים ערבים, לא מיעוטים.

<אשרף ג'בור: אנחנו לא מיעוט, אנחנו חברה ערבית.

מירב בן ארי: ערבים זה בסדר.

<אשרף ג'בור: חשוב לציין שהכסף הזה נמצא בחברה, גם הדרוזית, גם הצ'רקסית, גם הבדואית וגם בפריפריה בחברה היהודית, כאשר בתכנית ההוליסטית יש גם כסף שמיועד - - -

מירב בן ארי: כמה זמן אתה במל"ג?

<אשרף ג'בור: אני בשנה השלישית, מנהל תכנית "רואד" - - -

מירב בן ארי: הבנו שיש תקציבים ושיש שיתוף פעולה, איה ומופיד תיכף גם ידברו, אבל אני רוצה להבין משהו אחד, אתה שם שלוש שנים ואם יש כל כך הרבה כסף, איך אתה מסביר את האחוז הנמוך של הסטודנטים הדרוזים?

<אשרף ג'בור: זה תהליך.

מירב בן ארי: אנחנו ב-2017, מתי הם ייכנסו לאקדמיה?

<אשרף ג'בור: בתואר הראשון האחוז הוא לא נמוך - - -

<קריאה: בהיעדר - - -

יעקב מרגי: לא, לא, לא, אני אעצור את הדיון, אל תפריעו.

<אשרף ג'בור: רבותיי, בתואר הראשון אני אציג נתונים שהציגה יעל ותודה שהציגה אותם יפה.

<אשרף ג'בור: בתואר הראשון בחברה הדרוזית המספר עולה וממשיך לעלות והוא מעל האחוז שלהם באוכלוסייה.

<אשרף ג'בור: בנושא המלגות, למשל, למרות שאין כסף ייעודי למלגות לחברה הדרוזית, דיברת על נושא הצבא, אז בטח שיש תכניות מיוחדות, גם של המדינה וגם של הצבא, כמו תכנית "צמרת לרפואה" לצורך העניין.

<אשרף ג'בור: נכון שאין משהו ספציפי לבנות ויש את הבעיה של "רואים לקידום" ויש את הבעיה של הנגשת ההשכלה גבוהה שאנחנו מתחילים עם חלק, אבל חלק נמצא בתוך המוסדות ומל"ג-ות"ת, אין להן מנדט להתערב בתוך המוסד.

<אשרף ג'בור: מה שחשוב לציין הוא שהיום כל רכז ורכזת שנמצאים ביישוב עושים עבודת קודש, החל מכיתה י', ממשיכים עם הצעיר עד שהוא מגיע לאקדמיה, כל תלמיד שלא מסיים עם תעודת בגרות - - -

אוסאמה סעדי: אשרף, האם זה כולל הכוון מקצועי?

אוסאמה סעדי: חינוך לקריירה?

<אשרף ג'בור: נכון.

<אשרף ג'בור: זה אותו מודל שדיברנו עליו וזה כולל את הסדנאות שעושים, "קו משווה", "עתיד" והחברה למתנ"סים, אבל הרכזת נותנת מענה הוליסטי בתוך היישוב וזה ממשיך במוסדות.

<אשרף ג'בור: אני אתן דוגמה - - -

עבדאללה אבו מערוף: מתי זה יתחיל?

<אשרף ג'בור: זה התחיל ב-2014 עם כל היישובים הדרוזים.

<אשרף ג'בור: הדיון היום הוא על החברה הדרוזית, אז כל היישובים הדרוזים נכנסו באופן גורף בתכנית.

<אשרף ג'בור: לצורך העניין לא כל היישובים הערבים נמצאים בתכנית היום, אנחנו מתרחבים כל שנה - - -

יעקב מרגי: שאלה, הצבתם לכם יעד?

<אשרף ג'בור: בוודאי.

יעקב מרגי: בחומש הנוכחי?

<אשרף ג'בור: נכון.

<אשרף ג'בור: היעד הלאומי שהמדינה, שהמל"ג ות"ת הציבו, שנגיע ל-17% בתואר הראשון.

יוסף ג'בארין: זו החלטת ממשלה.

<אשרף ג'בור: זו החלטת ממשלה, בהחלט, ובעצם אנחנו נמצאים היום באחוזים שהם קרובים בחברה הדרוזית.

<אשרף ג'בור: יש לציין שיש גם תכניות בתוך המוסדות.

<אשרף ג'בור: התחלתי להגיד מכינות, הוות"ת משקיעה מיליונים גם במכינות.

<אשרף ג'בור: למי שעשה צבא, יש לו הטבות יותר - - -

יעקב מרגי: מה המגמות מאז שהתחלתם?

<אשרף ג'בור: מגמה של עלייה ומגמה של איכות וזה מה שחשוב.

<אשרף ג'בור: אם היום תבדוק כמה בנות נמצאות, לצורך העניין לא בחינוך - - -

מירב בן ארי: הבנות הן לא הבעיה דווקא.

<אשרף ג'בור: לא, איפה הם למדו.

יוסי יונה: כדי שזה יהיה יותר מעמיק ופרקטי.

יוסי יונה: נניח שאתה אומר לנו, בשנה א' היעד שלנו היה ככה, במהלך שנתיים שלוש האחרונות התחולל שינוי.

יוסי יונה: סוג כזה של נתונים.

יעקב מרגי: עם הבדואים אנחנו יודעים שעשיתם שינוי.

יעקב מרגי: צייר לנו במגזר.

<אשרף ג'בור: קודם כל יש עלייה.

<אשרף ג'בור: הגרף מראה שהעלייה היא מ-12% ל-15.3% בשלוש שנים האלה.

<אשרף ג'בור: בי"ת, יש עלייה באיכות.

<אשרף ג'בור: צריך לציין, איה יושבת מולי והיא יודעת שיש מאות, לא רוצה להגיד אלפים, של מורות שמחכות לעבוד בצפון, היום הרבה בנות הולכות לתעשייה, הולכות להייטק, הולכות לרפואה, זה גם פורץ דרך וזה חלק מהעבודה שאנחנו עושים ביישובים.

מירב בן ארי: נראה לי שיהיה מי שיסתור אותך בעניין הזה, אבל הבנתי, הבנתי את הנתונים שלך.

מירב בן ארי: אני חייבת לתת למופיד לדבר ואחרי כן לסטודנטים לפני שמרגי הולך, כי הוא רוצה לשמוע את שניהם, אז אנחנו עוד נחזור אליכם בסוף.

מירב בן ארי: בבקשה, מופיד מרעי, ראש מועצה מקומית חורפיש ויו"ר פורום ראשי רשויות דרוזיות.

מופיד מרעי: צהריים טובים לכולם, אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: גבירתי היושבת ראש.

מופיד מרעי: אני יודע שאתם מתחלפים היום.

מירב בן ארי: אנחנו מתחלקים בתפקיד.

מופיד מרעי: גם חברי הכנסת שנמצאים פה ושאר הגופים, צהריים טובים.

מופיד מרעי: תראו, אני רוצה להתחיל מזה שלא הוזמנו לדיון ובכל זאת אני פה.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

מירב בן ארי: אני מודה לך.

מירב בן ארי: אני לא אחראית אישית, אבל אני מודה לך שהגעת.

יעקב מרגי: הייתה תקלה, טיפלנו בה.

מופיד מרעי: נתת תשובה.

מופיד מרעי: באתי באמת להשמיע את הדברים בשם יושבי ראש הרשויות, כי ועדה מכובדת כזאת שיושבת כאן בהרכב של חברי כנסת, שאנחנו, כאזרחים, מצפים שבאמת תהיה ועדה עניינית ותקבל החלטות.

מופיד מרעי: ועדה כזאת צריכה להכיל ולשמוע את אנשי המקצוע, אנשי המקצוע שלא נמצאים כאן.

מופיד מרעי: ראשי הרשויות לא נמצאים כאן, מנהלי מחלקות חינוך לא נמצאים כאן, ועדת המשנה של החינוך בפורום ראשי הרשויות לא נמצאים כאן, משרד הביטחון מיוצג כרגע על ידי של הצבא, אבל יש עוד גורמים שמלווים את הסטודנטים אחרי, הם לא נמצאים כאן - - -

מירב בן ארי: בסדר, הוזמנו כולם.

מירב בן ארי: בוא נתקדם, הזמן שלנו קצר וגם ככה מרגי תיכף צריך לצאת ואני רוצה שהוא ישמע את הסטודנטים.

מופיד מרעי: יש לי בקשה, אם אפשר באמת לשבת - - -

יוסף ג'בארין: למה הם לא הגיעו, אתה יודע?

מופיד מרעי: כי לא הוזמנו.

<יהודית גידלי: זה לא מדויק.

יעקב מרגי: בואו, בואו, אני לא פותח את זה.

מירב בן ארי: משרד הביטחון כאן, הצבא כאן, בואו נתמקד - - -

יוסף ג'בארין: הוא לא מתכוון לצבא, הוא הזכיר את ועדת - - -

מירב בן ארי: אנחנו ממשיכים עם מי שיש.

מירב בן ארי: יש כאן פורום מכובד.

מופיד מרעי: אני באתי למרות - - -

יעקב מרגי: מנהלי מחלקות החינוך נמצאים כרגע בהשתלמות שלהם פה ב"רמדה", משם אני בא.

מופיד מרעי: בכל מקרה, אם אפשר, יושבי ראש הוועדה, לפגוש גם את הגורמים האלה כדי להשלים את הנתונים.

מופיד מרעי: יש פה גופים שכל הכבוד להם שהם הגיעו, אבל הם לא רלבנטיים לדיון של ההשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: אדוני, התייחסות לדיון, בבקשה, לגבי סטודנטים וההשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: ראיתי שבמהלך הדברים הסכמת - - -

יעקב מרגי: יש לך עמדה אחרת?

מירב בן ארי: כן, מה העמדה שלך לגבי המצב?

מופיד מרעי: יש לי, נסעתי ארבע שעות שתשמעו אותי.

מירב בן ארי: בבקשה, אנחנו מעוניינים.

מופיד מרעי: אם אתם לא מעוניינים תגידו לי, אני מקפל את הדברים ואני אצא החוצה.

יעקב מרגי: רוצים לשמוע אותך.

מופיד מרעי: בבקשה.

מופיד מרעי: נושא ההשכלה הגבוהה במגזר הדרוזי הוא רע מאוד.

מופיד מרעי: המצב כבר זועק לשמים.

מופיד מרעי: מדברים פה על נתוני קליטה, מה קורה עם הנתונים של הבוגרים?

מופיד מרעי: אנחנו מובילים באחוזי הבגרות, נכון, אבל הקליטה למוסדות להשכלה גבוהה היא נמוכה.

מופיד מרעי: אחוז הבוגרים הוא גם נמוך, הנשירה גבוהה יותר.

מופיד מרעי: לא דיברו פה על נשירה.

מירב בן ארי: שאלתי, לא הייתה תשובה.

מופיד מרעי: לא הציגו את הנתונים של הנשירה.

מופיד מרעי: באמת תודה על הוועדה כי אנחנו רוצים להגיע למקום אחר.

יעקב מרגי: זה לא הדיון הראשון, דרך אגב.

מופיד מרעי: אני בדיון הראשון.

יעקב מרגי: היה דיון על איכות תעודת הבגרות ביישובים הדרוזים.

מופיד מרעי: אני חושב כך.

מופיד מרעי: במגזר הדרוזי ואנחנו מדברים, חברי הכנסת, על המגזר הדרוזי, כי הדיון הוא על המגזר הדרוזי, ולא ניכנס פה למונחים שדיבר עליהם אשרף.

מופיד מרעי: הבעיה שלנו, לדעתי, מתמקדת, וזה מה שאני הולך להציע לוועדה וגם למל"ג לאמץ, יש לנו בעיה בהכנה.

מופיד מרעי: על מנת שאנחנו נבטיח בלימודים אנחנו צריכים לדעת להכין את האנשים ואת הסטודנטים נכון.

מופיד מרעי: החיילים מתגייסים לצבא.

מופיד מרעי: כלומר הצעיר הדרוזי מגיע לגיל 18, מה קורה לו?

מופיד מרעי: נכנס למסגרת.

מופיד מרעי: יש מסגרת שמטפלת בו, לטוב ולרע, לא משנה באיזו יחידה, חלק הולך לעתודה אקדמאית, חלק משתחרר אחרי זה.

מופיד מרעי: משרד הביטחון מנסה, לא בהצלחה מלאה, ללוות חלק מהחיילים ללימודים.

מופיד מרעי: יש לנו בעיה עם הנשים, עם הבנות.

מופיד מרעי: נכון שאחוז האקדמאיות הוא גבוה יותר, הוא 75% והבנים עם 25% אבל הם הולכים לשם כתוצאה מחוסר ברירה, חוסר ברירה כי אנחנו במצב סוציואקונומי לא טוב, אנחנו בפריפריה, יש אבטלה ואנשים הולכים ללמוד, אבל אין מי שיכוון אותם.

מופיד מרעי: אני מציע, גבירתי, וכבר העליתי את הרעיון הזה גם לשר החינוך בנט, גם לכל הגורמים, לַבָּנות אין מסגרת.

מופיד מרעי: בואו נכין את הבנות לחיים האזרחיים כולל הלימודים האקדמאיים, ותיכף אני אפרט.

מופיד מרעי: לעשות י"ג כיתות לבָּנות בבתי הספר.

מופיד מרעי: כלומר, הבנים מתגייסים והבנות נשארות בבית הספר לכיתה י"ג ואחרי כן, אם ירצו, לכיתה י"ד.

מופיד מרעי: תכנית הלימודים וההכוונה שתהיה בשנה הזאת תהיה הכוונה בשלושה אשכולות, אשכול אחד אקדמי-חינוכי, שייתן לבוגרת י"ב להבין לאן היא צריכה לכוון, ובזה אנחנו מונעים נשירה.

מופיד מרעי: האשכול השני יהיה חברתי וגם שם יש לימודים אקדמאיים בתחום החברתי, ואז היא תהיה מכוונת יותר.

יעקב מרגי: אתה רואה בזה כמכינה קדם אקדמית או שנה ראשונה אקדמית?

מופיד מרעי: כן, כן, אני רק אסיים את ההצעה ואת נייר העמדה.

מופיד מרעי: האשכול השלישי יהיה תעשייתי-כלכלי.

מופיד מרעי: אגב, בשלושת האשכולות, בשלושת התחומים יילכו ללמוד גם לימודים אקדמאים, ואז התלמידה מכינה את עצמה טוב יותר לחיים והיא יודעת לאן לכוון את עצמה.

מופיד מרעי: בזה אני מבטיח, קודם כל, יותר הצלחה, גם בלימודים שלה וגם בעיסוק שלה אחרי ואני גם מונע נשירה של הבנות.

מופיד מרעי: אין לנו את זה.

מופיד מרעי: אגב, זה מתאים גם למגזר הדתי היהודי.

יעקב מרגי: זה מתאים לכל החברה הישראלית.

מופיד מרעי: נכון, יפה.

מופיד מרעי: בשנה הזאת יכניסו תכנים שיכוונו את הבוגרת, את התלמידה.

מופיד מרעי: השנה הזאת צריכה להיות מאושרת על ידי משרד החינוך, לכן הגעתי לשר החינוך עם הנושא הזה, היא צריכה להיות מאושרת על זה עם משרד הכלכלה וצריכה להיות מאומצת, לדעתי, על ידי האוניברסיטה והמל"ג - - -

יעקב מרגי: הצגת בפני השר תכנית כתובה?

מופיד מרעי: נייר עמדה.

מופיד מרעי: אני אמור להגיע ולהציג לשר.

מופיד מרעי: אגב, פורום ראשי הרשויות בנושא המל"ג ישב עם שר החינוך ב-10.4.2016 והציגו לו את התכנית ואת כל מה שקשור למל"ג ונקבע שיהיה דיון ויהיה צוות שיטפל בנושא של המל"ג.

מופיד מרעי: נכון, כל הכבוד לוועדי ההורים, הציגו נתונים - - -

מירב בן ארי: משפט סיכום.

מופיד מרעי: משפט סיכום, אני מבקש שהדיונים יהיו מקצועיים, לזמן את האנשים, לאמץ את הרעיון - - -

מירב בן ארי: אדוני, הדיון מקצועי - - -

יעקב מרגי: עד עכשיו הדיון לא היה מקצועי?

מופיד מרעי: לא, לא אמרתי.

מירב בן ארי: עם כל הכבוד, מי שאני צריכה פה בעיקר זה את האנשים שמגיעים מהשטח, שזה גם אתה וגם הם ואת המל"ג.

מירב בן ארי: אלו אנשי המקצוע.

מירב בן ארי: עם כל הכבוד, מי שאחראי על החינוך בתוך הרשות אינו אחראי על ההשכלה הגבוהה.

מירב בן ארי: יש השכלה גבוהה, בשביל זה המל"ג יושבים לידך.

מירב בן ארי: זה מיותר.

מירב בן ארי: הם עשו כאן יוזמה חשובה.

מירב בן ארי: לא היה כאן דיון אף פעם על השכלה גבוהה במגזר הדרוזי בכנסת, אף פעם.

מירב בן ארי: אנחנו 69 שנה תיכף.

מופיד מרעי: מותר לי לבקש שהדיון - - -

מירב בן ארי: כן, אז די להתעסק כבר ב - - -

מופיד מרעי: אני לא מתעסק עם זה, את נכנסת לזה.

מירב בן ארי: אני נכנסתי לזה לבד?

מופיד מרעי: את מחזירה אותי לזה.

מופיד מרעי: בכל מקרה, אני מציע ומבקש שהמועצה להשכלה גבוהה תיקח את הרעיון של י"ג כיתות, כולל דמי מחיה לתלמידות.

מירב בן ארי: זו מכינה קדם אקדמאית, בעצם, מיוחדת למגזר הדרוזי.

מופיד מרעי: אנחנו נקרא לזה בשם הכי מתאים - - -

מירב בן ארי: וזה רעיון חשוב מאוד.

מופיד מרעי: על מנת שיהיה לכל בוגרת גם זכויות של חייל משוחרר, בלי לעשות שירות לאומי.

יעקב מרגי: כאן חומר למחשבה, גם למשרד החינוך, אבל למל"ג בפרט.

מירב בן ארי: כן, אבל אני חייבת לתת לסטודנטית.

יעקב מרגי: מיד, הסטודנטית נרמין, התחייבתי שאת תדברי.

יעקב מרגי: המל"ג, יש פה לאקונה שהייתם צריכים לזהות אותה, משרד החינוך והמל"ג.

יעקב מרגי: יש בו הצלחה בבגרות גבוהה לעומת תסכול מאי המימוש בהשכלה גבוהה.

יעקב מרגי: אין המשכיות.

יעקב מרגי: כשיש לאקונה יש תכנית התערבות ספציפית.

<יעל סימן טוב: לצורך זה יש את המכינות הקדם אקדמיות.

יעקב מרגי: אני אומר לךָ, אם יש לך נייר עמדה, בוא, מופיד, אני אדם פרקטי, אם יש לך נייר עמדה או נייר מקצועי עם תמיכה מקצועית, שלח לי אותו.

יעקב מרגי: אני מתחייב לך על דיון עם כל הגורמים המקצועיים, כולל אם צריך להביא את השר אז נביא את השר לפה, תודה.

מירב בן ארי: כן, כי הוא גם יו"ר המל"ג.

מירב בן ארי: נרמין דאהר.

<נרמין דאהר: צהריים טובים.

מירב בן ארי: מה את לומדת?

<נרמין דאהר: אני עדיין מועמדת לרפואה, מזה שלוש שנים.

<נרמין דאהר: אני כבר בת 22.

<נרמין דאהר: אני באתי היום כנציגת המועמדות הדרוזיות שמנסות כבר הרבה שנים להשתלב בלימודי הרפואה בארץ, אך לצערי הרב, הן לא מצליחות - - -

יעקב מרגי: איפה הגשת מועמדות?

<נרמין דאהר: בכל האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: מאיפה את בארץ?

<נרמין דאהר: מכפר סאג'ור.

יעקב מרגי: אחלה מקום.

מירב בן ארי: תספרי לנו מה עברת כדי להיכנס ללימודי רפואה.

<נרמין דאהר: קודם כל יש לי 745 בפסיכומטרי, ממוצע בגרות 112.5, כל המועמדות הדרוזיות בלי יוצאת מן הכלל, יש להן הישגים ונתונים לא פחות טובים משלי.

<נרמין דאהר: המחסום העיקרי שעומד בפנינו הוא מבחני מו"ר והמרק"ם שהם ראיונות - - -

מירב בן ארי: אילו מבחנים?

מירב בן ארי: לאט.

<נרמין דאהר: מו"ר ומרק"ם.

יעקב מרגי: הריאיון האישי.

<נרמין דאהר: זה שמונה ראיונות בבת אחת.

חנין זועבי: ואת לא התקבלת בגלל הראיונות האלה?

<נרמין דאהר: עד עכשיו לא התקבלתי.

עבדאללה אבו מערוף: תשאלו אותה אילו שאלות שואלים שם.

מירב בן ארי: רגע, שלוש שנים - - - אני חשבתי שאת לומדת.

יעקב מרגי: קיימנו דיון על זה, על אוניברסיטת בן גוריון והראיונות.

עבדאללה אבו מערוף: נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אם אפשר, נרמין, נרמין, תגידי לה מה שאלו אותך שם.

עבדאללה אבו מערוף: דוגמאות לוועדה.

יעקב מרגי: תמשכי, תמשיכי להציג קודם.

<נרמין דאהר: מבחני מו"ר ומרק"ם הם המחסום העיקרי בשבילנו כי אנחנו כביכול באות מחברה שהיא אדוקה והאישיות שלנו, אנחנו מנסות לבנות אותה אחרי י"ב, כדי שנוכל לעמוד מול שאר המועמדים שבאים אחרי צבא ויש להם אישיות מאוד מאוד טובה.

<נרמין דאהר: אנחנו באמת מנסות כמה שאנחנו יכולות להגיע לרמה שלהם.

<נרמין דאהר: הממוצע של המו"ר והמרק"ם בכל הארץ, בכל המגזרים, זה 200 והמועמדים הדרוזים הממוצע שלהם הוא הרבה פחות מ-200.

<נרמין דאהר: לצערי הרב באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית סף המו"ר הדרוש עם נתונים כמו שלנו הוא 215, שזה הרבה יותר גבוה ממה שאנחנו יכולות להשיג בציון שלנו.

<נרמין דאהר: אני אתייחס בקצרה לכל אוניברסיטה.

<נרמין דאהר: באוניברסיטת תל אביב למשל, סף המו"ר הדרוש ללימודי רפואה עומד על יותר מ-215, כאשר הממוצע הארצי, כפי שאמרתי, זה 200, ושל הבנות הדרוזיות הרבה פחות.

יעקב מרגי: כשאת אומרת הרבה פחות, כמה?

יעקב מרגי: שתהיה לנו תמונה.

<נרמין דאהר: זה בערך 190 ואפילו פחות.

<נרמין דאהר: ואנחנו יותר מ-40 מועמדות.

יוסי יונה: זה לא הרבה פחות, מבחינת הדירוג זו לא איזושהי צניחה.

<נרמין דאהר: הציון מתחיל מ-150 אז 190 זה 40 נקודות מעל ה-150, שזה מאוד מאוד נמוך.

אוסאמה סעדי: נרמין, 40 מועמדות לרפואה?

<נרמין דאהר: יותר אפילו.

<נרמין דאהר: מועמדות לרפואה דרוזיות יותר מ-40.

מירב בן ארי: את כתבת כאן את כל זה, אז תמשיכי.

עבדאללה אבו מערוף: אם אפשר, דוגמאות לשאלות ששואלים אתכן שם בוועדות האידיוטיות, סליחה על הביטוי.

<נרמין דאהר: אני קודם כל אמשיך את שלי ואז אענה על שאלות.

יעקב מרגי: תנו לה, תנו לה, היא באה מוכנה, אל תפריעו לה.

מופיד מרעי: יש לה יותר כישורים.

מופיד מרעי: אבל לרפואה אין לה כישורים להתקבל, אתה רואה?

יעקב מרגי: לרפואה יש לה.

<נרמין דאהר: בני מיעוטים אחרים בכל אוניברסיטה מגיעים ל-20% למרות שיש מקום משוריין ל-10%, כמו שמר באדר אמר קודם.

<נרמין דאהר: כל השאר מקבלים 20%.

<נרמין דאהר: בתל אביב בכלל, מזה עשר שנים אין בחורה דרוזית שלומדת שם רפואה, כי מבקשים ציון מאוד מאוד גבוה.

<נרמין דאהר: באוניברסיטה העברית זה אותו הדבר, כל שנה מתקבלים ללימודי רפואה 15% בני מיעוטים ומספר המועמדות הדרוזיות שם ממש שואף לאפס, לצערי הרב, כי גם שם מבקשים ציון שהוא מעל 215.

<נרמין דאהר: שם יש "מסלול צמרת" שהוא נועד לבנים דרוזים, שהם עתודאים.

<נרמין דאהר: אני ממש מברכת על הצעד הזה שנותן לבנים דרוזים להגשים את החלום שלהם ולהשתלב בלימודי רפואה וגם כי הצבא צריך רופאים כי יש שם מחסור ברופאים, אבל זה ממש לא עוזר לבנות הדרוזיות.

<נרמין דאהר: בטכניון, אחוז הסטודנטים ממגזר המיעוטים הוא 20% וזה בדוק.

<נרמין דאהר: לעומת זאת אחוז הסטודנטיות הדרוזיות ממש שואף לאפס.

<נרמין דאהר: בשנה שעברה התקבלה רק אחת אחרי שניסתה ארבע פעמים ועם ציון מאוד מאוד מאוד נמוך כי במקרה ביקשו ציון מאוד מאוד נמוך.

<נרמין דאהר: יש את המסלול של ה"רואים לקידום" שהוא נועד לכל המגזרים בלי יוצא מן הכלל, שהם לוקחים 5% ממגזר המיעוטים, שלא עברו את הסכם, ונותנים להם עוד הזדמנות להשתלב בלימודי הרפואה.

<נרמין דאהר: זו הייתה עוד הזדמנות בשביל הבנות הדרוזיות שהגיעו ממגזר מיעוטים גם להשתלב בלימודי רפואה, אך השנה בטכניון החליטו לבטל את זה בלימודי רפואה, אז אין לנו עוד הזדמנות שם.

<נרמין דאהר: באוניברסיטת בן גוריון בנגב, בשנת 1996, הם הכניסו את התכנית של "ניצני רפואה", שכל שנה הם נותנים 15 מקומות לבדואים ולבני מיעוטים ועכשיו בני מיעוטים גם מהמגזר היהודי, אבל למגזר הדרוזי אין בכלל.

<נרמין דאהר: מה שחשוב הוא שה-15 האלה יש להם הישגים מאוד מאוד נמוכים, שמגיעים ל-500 ואנחנו עם 745 בכלל לא מתקבלים כי אין - - -

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: בן גוריון, למה?

<נרמין דאהר: לא יודעת.

<קריאה: תשאל אותם, מה אתה שואל אותה?

יעקב מרגי: אני אענה לך.

יעקב מרגי: היא ידעה לומר על אוניברסיטה תל אביב לגבי הציונים, אז למה שהיא לא תדע?

יעקב מרגי: לגבי בן גוריון, מה את חושבת?

יעקב מרגי: אם את אומרת שהם העדיפו - - -

מירב בן ארי: בן גוריון יש לך ארבע שנים ויותר שלא קיבלו אף מועמד דרוזי.

<נרמין דאהר: נכון, לפני ארבע שנים הייתה אחת ועכשיו אין בנות דרוזיות בכלל.

<נרמין דאהר: יש רק אחת עכשיו.

יעקב מרגי: לא קיבלתי תשובה.

<נרמין דאהר: יש שם העדפה מתקנת למגזר הבדואי, שהוא התחיל - - -

אוסאמה סעדי: אולי בגלל שהם קרובים לנגב.

<נרמין דאהר: יש אפליה מתקנת, כשיש להם הישגים מאוד מאוד נמוכים.

מירב בן ארי: אולי בגלל המיקום, אבל לא יראו דרוזים בבאר שבע?

יעקב מרגי: תנו לה, תנו לה, תנו לשמוע אותה.

אוסאמה סעדי: מה עם האוניברסיטאות בצפון?

<נרמין דאהר: יש להם הישגים מאוד נמוכים כמו 500 ו-600 ואנחנו עם 750 אף אחת מאיתנו לא מתקבלת.

<נרמין דאהר: יש 15 שהם בכלל לא בשבילנו, זה כבר מתוך ה-120 מקומות, זה פשוט לא הגיוני, שאנחנו עושות את הכול, בונות את האישיות שלנו, מנסות כמה שיותר, שיהיו לנו פסיכומטרי מאוד גבוה, בגרות מאוד גבוהה והם עם 500 נכנסים בלי לחשוב פעמיים.

<נרמין דאהר: אנחנו אין לנו הזדמנות בכלל.

<נרמין דאהר: יש עוד בעיה בבן גוריון - - -

יעקב מרגי: אתם מבינים?

יעקב מרגי: כשהבאתי את הדוגמה של יוצאת אתיופיה, היא לא עברה את הפסיכומטרי הנדר, פה יש פסיכומטרי גבוה, יש בגרות גבוהה פלוס בונוסים.

יעקב מרגי: מישהו שיבוא ויגיד לי, משהו בדנ"א אני אתן לו מכות.

אוסאמה סעדי: לא בדנ"א.

יעקב מרגי: אני בכוונה לוקח את זה קיצוני.

יוסף ג'בארין: איפה נציגי האוניברסיטאות?

מירב בן ארי: ור"ה פה, אל תדאג.

מירב בן ארי: ור"ה כאן, דבורה כאן, היא תתייחס גם.

יעקב מרגי: אין ספק, דבורה, שהיא הציגה מציאות שהיא לא בעייתית מבחינת האוניברסיטאות, פסיכומטרי גבוה, בגרות איכותית, לא ייתכן שבמכסה של ה-15% הן לא באות לידי ביטוי.

יעקב מרגי: יש פה איזו לאקונה שחייבים לזהות אותה ולטפל בה.

מירב בן ארי: גם הנושא של המו"ר והמרק"ם, צריך להבין מאיפה החבר'ה מגיעים.

מירב בן ארי: היא כתבה פה מאוד יפה על החברה הדרוזית ולבוא ולהגיד, האם אנחנו כן רוצים לקדם או שאנחנו רוצים להמשיך להשאיר אותם מאחור?

מירב בן ארי: אני הייתי בטוחה שאת אומרת לי שאת סטודנטית שלוש שנים כבר, אז מה את אומרת, ששלוש שנים את מנסה להתקבל?

<נרמין דאהר: מנסה להתקבל.

<קריאה: תנו לה רק את משפט הסיום.

מסעוד גנאים: אילו היית מן השנה הראשונה הולכת לגרמניה, היית עכשיו - - -

מירב בן ארי: היא כתבה.

מירב בן ארי: אם היא לא הייתה דרוזית היא הייתה כנראה נוסעת ללמוד בחו"ל.

<קריאה: אבל היא אזרחית המדינה והיא תלמד פה.

מירב בן ארי: תסיימי.

מירב בן ארי: תגידי לנו גם על חו"ל כי ראיתי שגם כתבת פה.

<קריאה: יש לנו את המל"ג.

יעקב מרגי: היא יודעת להתבטא בעל פה ובכתב יותר טוב - - -

<נרמין דאהר: אני רוצה להגיד עוד משהו, בעניין הזה של האפליה המתקנת לבדואים, אנחנו פנינו עם זה למל"ג לפני יותר מחצי שנה, כל אחד מהם זורק את העבודה שלו על אחרים ועד עכשיו לא קיבלנו שום התייחסות.

יעקב מרגי: אין סיכוי שתקבלי תשובה מהמל"ג.

מופיד מרעי: לכן אני מציע שהמגזר הדרוזי - - -

<אשרף ג'בור: המל"ג - - -

יעקב מרגי: אין סיכוי.

יעקב מרגי: אדרבא, תאתגר אתי, אני אמרתי שאין סיכוי שהיא תקבל פתרון מכם.

יעקב מרגי: תשנה לי את הקופסה, אתה שמעת.

יוסף ג'בארין: מה זה קשור אליו?

יעקב מרגי: תן לי רגע, הוא מבחינתי ראש צוות משימה.

מירב בן ארי: מה זה ראש צוות?

מירב בן ארי: יש לו תפקיד מאוד בכיר במל"ג.

יעקב מרגי: הוא קיבל משימה לידיים עם יעדים - - -

יוסף ג'בארין: אל תגזימו, אין ערבי בתפקיד בכיר.

יעקב מרגי: יוסף, נו, בחייכם.

יעקב מרגי: אני מתאמץ.

יעקב מרגי: שמעת מקרה והיא אומרת ואני סומך עליה, שיש 40 מועמדות.

יעקב מרגי: בוא ניתן להן, נפרוש אותן בחלק היחסי שלהן באוכלוסייה באותם ה-15 מקומות בכל המקומות שכן מקבלים.

יעקב מרגי: יש לה את כל הנתונים להגיע לרפואה.

יעקב מרגי: איך אתה, כמל"ג, לוקח את זה עכשיו ואומר, "אני הולך להתמודד עם זה", במסגרת השקפת העולם, שמבחינתי היא בעייתית, של המל"ג, בתפיסה שלה את תפקידה.

<אשרף ג'בור: אני אתייחס ברשותך, כבודו, לשני דברים.

<זאב גולדבלט: אבל תנו לה רק לסיים.

יעקב מרגי: רגע, לא.

יעקב מרגי: תודה רבה לך, לא רוצה שהיא תסיים.

יעקב מרגי: אני אתן לה, אני רוצה למצוא לה פתרון.

<אשרף ג'בור: קודם כל, אני את המקרה הזה מכיר ספציפית ואני עזרתי גם בטיפול, אבל צריך לדעת שני דברים.

<אשרף ג'בור: המל"ג ות"ת אין להן סמכות על המוסדות.

אוסאמה סעדי: כל אוניברסיטה עושה דין לעצמה.

יעקב מרגי: אתה חלקת עליי כשאני אמרתי שלא תקבלי תשובה.

<אשרף ג'בור: לא, יש תשובות, על זה אני רוצה להגיב ונמצאת כאן גם יעל, שיום יום כל בקשה שמגיעה למקום הנכון בוות"ת מל"ג, היא מגיעה בסוף אל המקומות הנכונים ואני כמעט כל יום מקבל - - -

יעקב מרגי: אני שואל, יש עיוות או אין עיוות?

<אשרף ג'בור: יש עיוות, אני אגיד לך איפה הוא נמצא.

יעקב מרגי: סטטיסטית יש עיוות.

יעקב מרגי: נתונים אישיים, כמו שאתה שומע עכשיו, אחד על אחד - - -

<אשרף ג'בור: חורה לי.

יעקב מרגי: מה זה "חורה לי"?

יעקב מרגי: אתה בעל התפקיד.

מירב בן ארי: מו"ר ומרק"ם זה באחריות שלכם או של ור"ה?

<אשרף ג'בור: זה ור"ה.

מירב בן ארי: אוקיי, אז אנחנו נשמע תיכף.

<אשרף ג'בור: אני אתייחס למשהו שהיא העלתה והוא נכון מאוד, נושא "ראויים לקידום" הרי בא לעזור לסטודנטיות או למועמדות שיש להם את כל הנתונים האיכותיים, בשביל לעזור להם ללמוד במדינה.

יעקב מרגי: אז איך אתה מסביר את זה שעם ציונים נמוכים מתקבלים והן לא מתקבלות?

מירב בן ארי: איך הבדואים התקבלו עם 512 בפסיכומטרי והיא עם 700 - - - תסביר לי למה.

<אשרף ג'בור: הנתון הזה הוא לא נכון, הוא לא מדויק, אין דבר כזה שעם 500 מתקבלים בבן גוריון, ור"ה גם נמצאת פה.

חנין זועבי: אתם נכנסים לנקודה הלא נכונה.

<אשרף ג'בור: אני שוב אומר שבעצם יש כאן אפליה ואפשר לעזור שהיא תהיה מתוקנת.

<אשרף ג'בור: אנחנו יכולים לתת הזדמנות שנייה, יעל קראה לה הזדמנות ראשונה, כי בראשונה לפעמים במערכת החינוך, לצערי, כמה מה שמשרד החינוך משקיע ואיה עושה עבודה נפלאה, אבל עדיין יש פערים.

<אשרף ג'בור: אם הנושא של "ראויים לקידום" אנחנו רוצים לעזור לה, אז הנושא של "ראויים לקידום" ייתן לה שתי נקודות בסכם ובשנה הבאה היא תהיה ראשונה - - -

יעקב מרגי: נרמין, הפסדתם את העיקר, תחזור על זה.

<אשרף ג'בור: אני חוזר.

<אשרף ג'בור: אני נתתי פתרון.

<אשרף ג'בור: נרמין יכולה להתקבל ונרמין יודעת את זה.

<אשרף ג'בור: היא יכולה להתקבל, כל הניירת של נרמין נמצאת גם אצלי על השולחן.

<אשרף ג'בור: אני יודע שהיא, וגם אחרות שאני לא מכיר אותן אישית, אבל אני אשמח לעזור להן באופן אישי - - -

אוסאמה סעדי: שלוש שנים היא אומרת לך.

יעקב מרגי: רגע, אוסמה, תן לו.

מירב בן ארי: לא, אוסאמה צודק.

עבדאללה אבו מערוף: שלוש שנים.

יעקב מרגי: תקים ועדת חקירה, אני עכשיו אני מטפל בה.

אוסאמה סעדי: תקים ועדת חקירה.

יעקב מרגי: תן לי, עכשיו אני מטפל בה.

יעקב מרגי: עזוב אותי משלוש שנים.

יעקב מרגי: תן לו לסיים.

<אשרף ג'בור: קודם כל, זה באחריות המוסדות, אבל אני מציע פתרון, לבוא לעזור לנו ב"ראויים לקידום" ופה בעצם היא יכולה להיכנס על תקן "ראויה לקידום" - - -

יעקב מרגי: איך?

אוסאמה סעדי: מה היא צריכה לעשות?

<אשרף ג'בור: אם היא הייתה מגישה את המועמדות שלה בתנאים שיש לה היום, בסכם שיש לה היום, בשנה שעברה הייתה מתקבלת - - -

<נרמין דאהר: אני כבר "ראויה לקידום", אבל הם ממש ביטלו - - -

מירב בן ארי: רגע, סליחה, יש פה הרבה חברי כנסת שמאוד שרוצים להתייחס.

מירב בן ארי: אני אבקש קודם כל מגנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה, גבירתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את הוועדה על הדיון - - -

יוסף ג'בארין: את לא נותנת לה להגיד משפט סיום?

מירב בן ארי: משפט סיום לנרמין, כן.

<נרמין דאהר: זה ממש דוחף, אנחנו נדחפות באמת ללמוד בחו"ל כדי להגשים את החלום שלנו, אבל המטרה העיקרית שלנו היא ללמוד בארץ שלנו.

מירב בן ארי: ברור, אנחנו לא רוצים שתלמדי בחו"ל.

<נרמין דאהר: זה גם שאנחנו בכלל מחברה מאוד מגבילה ולא מעודדת שאנחנו נצא לחו"ל כדי להגשים את החלום.

<נרמין דאהר: אנחנו פשוט נפלנו בין הכיסאות, גם כי אנחנו מחברה שמרנית וגם כי אין מי שידאג לנו באוניברסיטאות להעדפה מתקנת ולשוויון הזדמנויות, כפי שעשו לשאר המגזרים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת גנאים.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: בקצרה, כדי לתת גם לאחרים להתבטא, כי אנחנו גם רוצים לשמוע, משום שהשאלה העיקרית היא לא האבחון, את הבעיה אנחנו מכירים אותה, לצערי הרב, אנחנו רוצים בסוף פתרונות.

מסעוד גנאים: מהדיונים הקודמים בעניין של הרפואה בכלל, גם על האוכלוסייה הערבית, אנחנו יודעים שהמל"ג הרימה את הידיים כמעט, כי כל אוניברסיטה עושה דין לעצמה וכל אוניברסיטה אומרת, "יש לי את התנאים שלי" ובסוף הקרבנות הם התלמידים והסטודנטים, כמו נרמין.

מסעוד גנאים: כאשר אמרתי לה גרמניה, אני לא התכוונתי שהיא תלך לגרמניה, לא, כי אני רוצה שאלפי סטודנטים ערבים שלומדים בירדן ולומדים ברומניה ולומדים במולדובה, שגם ילמדו פה, אבל כוונתי הייתה לשאול האם הסטנדרטים של ההשכלה הגבוהה בישראל יותר גבוהים מגרמניה?

מסעוד גנאים: הרי התלמיד והסטודנט שמסיים רפואה שם ובא לפה, אפילו בירדן, כשהוא מסיים והוא בא לפה, כבר בפעם ראשונה הוא מצליח והוא עובר את המבחן של משרד הבריאות של ישראל.

מסעוד גנאים: זאת אומרת שיש פגם בסטנדרטים שההשכלה הגבוהה בישראל או האוניברסיטאות בישראל מציבות לסטודנטים, במיוחד ברפואה וגם בשאר המקצועות.

מסעוד גנאים: בקשר לחסמים, אנחנו דיברנו פה בשבוע שעבר על הפסיכומטרי ועל כל מיני חסמים.

מסעוד גנאים: אי אפשר לקבל את זה שהדלת היחידה של כל סטודנט כדי להיכנס לאוניברסיטה היא דלת אחת שזו הפסיכומטרי.

מסעוד גנאים: יש עוד דלתות אחרות.

מסעוד גנאים: הסטודנט, יש לו את היכולת, יש לו את הפוטנציאל, אבל מה נעשה עם המבחן הפסיכומטרי הזה שמוטה תרבות?

מסעוד גנאים: אנחנו דיברנו והיה דיון שלם.

מסעוד גנאים: נקודה אחרונה, גבירתי היושבת ראש.

מסעוד גנאים: אני, כחבר כנסת ערבי, אני מייצג את כולם.

מסעוד גנאים: אני לא מבדיל, אני לא מבדיל.

מסעוד גנאים: כל מקופח, כל מי שמופלה לרעה, אני הנציג שלו ובסוף, לפי דעתי, כולם צריכים למצוא את הדרך להנגיש את ההשכלה הגבוהה לכל הסטודנטים.

מסעוד גנאים: סטודנטים ערבים בכלל וסטודנטים דרוזים שאני, בראייה שלי, הם חלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה הערבית, כולנו צריכים לעשות כדי להרים את ההשכלה הגבוהה.

מסעוד גנאים: כפי שאמר מרגי, היינו בבית ג'אן ואני יודע שגם במראר ובשאר הכפרים הדרוזים, יש נתונים ויש הישגים בבגרות שהם גבוהים מאוד והפער הזה בלתי נתפס.

מירב בן ארי: תודה רבה חבר הכנסת גנאים.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוסי יונה, שתי דקות.

יוסי יונה: תודה, גבירתי, אני אקצר.

יוסי יונה: אני אתחיל בנקודה הכי כללית בעניין הזה.

יוסי יונה: אנחנו תמיד מדברים כאן, קברניטי המשק, המדינה, על שמנופי הצמיחה המרכזיים ביותר שיכולים להיות לחברה הישראלית מבחינה כלכלית נמצאים בקרב האוכלוסייה הערבית ובקרב האוכלוסייה החרדית, אבל אז מסתבר תמיד שבין ההצהרות האלו ואפילו ההבנה המאוד עמוקה שזה אכן כך, עד ליישום יש איזשהם פערים שהם בלתי נתפסים.

יוסי יונה: זה אינטרס של כלל החברה הישראלית, של ערבים ויהודים כאחד, שיהיה שילוב מלא של הסטודנטים באוניברסיטאות, שהם יצליחו לרכוש את המיומנויות שאחר כך מאפשרות להם להשתלב באופן מיטבי בחברה בכל התחומים.

יוסי יונה: זו עמדה עקרונית ובסיסית שאני חושב שכולנו שותפים לה, אבל משום מה היא מקרטעת בשעה שאנחנו רוצים ליישם אותה בשטח.

יוסי יונה: מופיד מרעי, ידידי, באמת, הצגת כאן דבר שהוא מאוד מעשי ואז התפקיד שלנו, בכל זאת אנחנו ועדה, אנחנו לא משרד החינוך, אנחנו צריכים לראות - - - ואכן יושב ראש הוועדה, יעקב מרגי, הביע את הנכונות שלו לקחת תפקיד פעיל בכך שהתכנית הזו אכן תבוא ותתיישם.

יוסי יונה: בסופו של דבר, ממה שאני הבנתי ממך, זה אמור להיות משהו כמו מכינה קדם אקדמית משום שמדובר על כיתות י"ג וי"ד, ושם זה המקום, זה אולי כבר לא מערכת החינוך כי זה כבר השכלה גבוהה וצריך פה את שיתוף הפעולה של ההשכלה הגבוהה כדי לעשות את זה.

יוסי יונה: המקרה של בית הספר לרפואה הוא מקרה ספציפי, שהוא משקף גם מקרים אחרים, כמו עבודה סוציאלית, חינוך ועוד.

יוסי יונה: כאן, ההעדפה המתקנת היא לא איזושהי פרוטקציה שאנחנו עושים לקבוצות מסוימות, אלא היא ממהותו של העניין.

יוסי יונה: באיזה מובן היא מהותו של העניין?

יוסי יונה: כי גם התפקוד, בסופו של יום, של האנשים שבאים מתוך תחומי הדעת הללו, מחייבים שתהיה להם היכרות עם החברה שבתוכה הם פועלים.

יוסי יונה: זאת אומרת, עובד סוציאלי שאין לו היכרות עם החברה הערבית לא יכול לעשות עבודה טובה כעובד סוציאלי.

יוסי יונה: אפילו רופאה, כאשר היא באה מאותה חברה מסוימת, יש יתרון בכך לתפקוד שלה.

יוסי יונה: על כך יש, דרך אגב, הבנה רחבה שהערך הזה של רב תרבותיות בסופו של יום משתלב בתוך המקצועות הללו עצמם.

יוסי יונה: זאת אומרת שהיכרות תרבותית, ידיעה תרבותית של החברה שבתוכה אתה פועל, היא גורם שתורם במידה מאוד משמעותית ליכולת שלך לעשות את עבודתך נאמנה ובאופן מיטבי.

יוסי יונה: בזה יש לה רלבנטיות גם לעניין של תנאי קבלה.

יוסי יונה: אני שותף לטענה שעולה לבקרים, שבהמון תחומים המבחנים הללו הם מוטים, הם לא לוקחים בחשבון את ההטיות התרבותיות של קבוצות מסוימות שהן כשלעצמן יתרון.

יוסי יונה: היתרון הזה עובד משעה שהמבחן ופה במיוחד דובר על ראיונות אישיים שזה דבר שהוא בלתי נתפס - - -

מסעוד גנאים: זו מלכודת מכוונת כדי לעקוף את הפסיכומטרי.

יוסי יונה: יתרה מכך, לפעמים ההשתייכות האתנית, גזעית, עדתית או הלאומית של המועמד או המועמדת אמורים להיות יתרון ובמקרה שבו עושים את המבחן שהוא מבחן אוניברסלי, נוצר החיסרון.

מירב בן ארי: סליחה, עם כל הכבוד.

מירב בן ארי: אני רוצה להסביר לכם משהו.

מירב בן ארי: יש כאן חברי כנסת.

מירב בן ארי: בעיקרון, בדיונים בוועדות, קודם הם מדברים ואחרי כן כולם.

מירב בן ארי: כאן נתתי גם למל"ג, גם לוועד, גם למופיד, גם לסטודנטים, ועם כל הכבוד, אתם תדברו.

מירב בן ארי: הוועדה היא עד אחת וחצי, ביקשתי הארכה של מספר דקות, תמתינו בסבלנות.

מירב בן ארי: הם יושבים כאן ובדרך כלל הם יושבים רבע שעה והולכים לוועדות אחרות, אז אדוני ימתין בסבלנות לתורו.

מירב בן ארי: אני מנסה לתת לכולם.

יוסי יונה: אסיים במשפט.

יוסי יונה: תראו, הלאקונה הזו, אנשי הוות"ת והמועצה להשכלה גבוהה, אמרה את זה יושבת הראש בתחילת הדברים, אנחנו מאוד מאוד חרדים ומאוד מאוד רוצים להבטיח את האוטונומיה של האקדמיה בישראל, אבל אנחנו אומרים שוב, אם בסופו של יום אנחנו מגיעים למצב שבו אנחנו יושבים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, יכול להיות שבסופו של דבר המחוקק יצטרך לעשות איזושהי פעולה כדי לתקן, איך נאמר זאת?

יוסי יונה: את כשל השוק שקיים בתחום הזה.

יוסי יונה: תודה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: בבקשה, חברת הכנסת זועבי.

חנין זועבי: קודם כל אני חושבת שהנושא הזה הוא מאוד מאוד מאוד חשוב, אבל צריכים להבין את הבעיה, אבל יש פה איזשהן הטיות, לא רק בתנאי הקבלה, אלא גם בהצגת הבעיה סביב השולחן הזה.

חנין זועבי: הבעיה היא קודם כל לא רק בהשכלה הגבוהה ולא רק במל"ג, הבעיה היא, כדי לחדד את זה ואתם הצגתם את זה, בתנאי הקבלה ועל כך צריכים לערב את ראשי האוניברסיטאות ולא רק את המל"ג.

חנין זועבי: המל"ג היא לא הכתובת.

חנין זועבי: אמנם לא מהרגלי להגן על מוסדות רשמיים, אבל בקונטקסט הזה הם עושים עבודה בכיוון הנכון והם עושים עבודה טובה.

חנין זועבי: הבעיה היא תנאי קבלה מוטים וראיונות מוטים.

חנין זועבי: איפה נרמין ומופיד והשאר, איפה אתם עושים השוואה שהיא לא לטובתכם?

חנין זועבי: אל תשוו עם שאר החברה הערבית - - -

<נרמין דאהר: אנחנו לא משווים עם אף אחד, אנחנו רוצים שוויון הזדמנויות.

<קריאה: היא צודקת, אסור לעשות השוואה למגזר הערבי, צריך לעשות לישראלי.

חנין זועבי: נרמין, רק רגע, קודם כל, בהשוואה לשאר החברה הערבית, האחוז שלכם יותר גבוה בהשכלה הגבוהה.

חנין זועבי: נרמין, תשמעי אותי, האחוז של הדרוזים, אולי יש בעיה ספציפית ברפואה, אבל מבחינה כללית, מבחינת תיאור הבעיה הכללית, האחוז שלכם מול שאר החברה הערבית יותר גבוה, אבל אל תשוו את עצמכם לערבים, כי אתם עושים עוול.

חנין זועבי: תשוו את מה שמגיע לנו, כערבים וכבני אדם, עם הממוצע הכללי.

חנין זועבי: שם יש בעיה.

חנין זועבי: עם הערבים אתם 1.9 ובשאר החברה הערבית 1.2.

חנין זועבי: 1.2 מול 1.9, אז תשוו מול כלל האוכלוסייה.

<נרמין דאהר: ברפואה זה 15 ואנחנו אפס.

חנין זועבי: נרמין, זה עוזר לטענה שלנו, זה לא מולכם.

<נרמין דאהר: זה באופן כללי לכולם.

חנין זועבי: בדיוק, בדיוק.

מירב בן ארי: אתן מסכימות על אותו הדבר.

חנין זועבי: אנחנו התעסקנו הרבה מאוד בהשוואות פנימיות בחברה הערבית וזה לא נכון.

חנין זועבי: אני חושבת שצריכים להתייחס ספציפית לערבים הדרוזים, כי יש מאפיינים שאני עכשיו התוודעתי להם.

חנין זועבי: למה ברפואה אין ייצוג?

חנין זועבי: בתחומים ספציפיים, למה יש בעיה יותר לערבים הדרוזים מאשר לשאר הערבים?

חנין זועבי: זו בעיה ואיפה יש גם תסכול?

חנין זועבי: ונכון נאמר כאן שיש תסכול, כי ההישגים שלכם, של הערבים הדרוזים בבגרות הם יותר מאשר של שאר הערבים ולכן זה גם אולי מסביר את הפער לטובה, בכניסה למוסדות להשכלה גבוהה.

חנין זועבי: הפער עם הכלל.

<קריאה: אפילו מקום ראשון בארץ, אבל בפועל אקדמאים אין.

חנין זועבי: בדיוק, זה הפער עם הכלל.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: בבקשה, איה.

מירב בן ארי: איה חיראדין, מנהלת אגף החינוך הדרוזי במשרד החינוך.

<איה חירדין: מנהלת אגף חינוך דרוזי וצ'רקסי מזה שנה במשרד החינוך.

<איה חירדין: אני רוצה להגיד שיש לנו מערכת חינוך שאפשר להיות גאים בה, בכל ההישגים, בכל הרבדים.

<איה חירדין: יש לנו נערים ונערות ערכיים עם הראש בשמים, עם השאיפה להגיע רחוק והרגליים ממש עם שורשים חזקים בקרקע, כדי להגיע.

<איה חירדין: אנחנו מאוד גאים במערכת שלנו, בילדים שלנו, בנוער שלנו.

<איה חירדין: היה לנו כנס לנערים של י"א, י"ב, לעתודאים והיינו שם הנבחרת הכי הכי טובה במדינה - - -

מירב בן ארי: איה, הזמן שלי הוא קצר.

מירב בן ארי: אני לא רוצה לשמוע כמה המערכת מפוארת, אני רוצה לשמוע על האתגרים.

מירב בן ארי: יש לך שתי דקות, דברי על האתגרים, על בעיות שיש.

מירב בן ארי: תאמיני לי, היינו שם.

<איה חירדין: הרגשתי צורך להגיד את זה כי אנחנו מאוד גאים.

<איה חירדין: לגבי תכניות הלימודים שהוזכרו כאן, יש לנו תכניות לימודים חדשות שמוטמעות ויש ספרים חדשים ותכניות לימודים חדשות, שמותאמות למאה ה-21 וגם הן גאווה גדולה.

<איה חירדין: ישנה תכנית אסטרטגית לאגף החינוך הדרוזי, לכל המערכת, מגן ילדים ועד י"ב, שהתחלנו ליישם אותה - - -

חנין זועבי: זה לא מסביר את הבעיה, יש בעיה פה, תתייחסי אליה.

<איה חירדין: שהתחלנו ליישם אותה.

<איה חירדין: בתוך התכנית אנחנו מתייחסים לחסמים שזה למשל כל הנושא של השפה העברית.

<איה חירדין: יש לנו תכנית של חיזוק השפה העברית על כל הרצף, מגן ועד י"ב.

<איה חירדין: בנושא הפסיכומטרי אנחנו גם משקיעים כסף, כתוצאה מהחלטת הממשלה בחינוך.

<איה חירדין: יש לנו בעיה באחוז הבנים דווקא.

<איה חירדין: הבעיה היא לא הבנות שמגיעות להשכלה הגבוהה כי יש לנו אחוז של 75:25 לטובת הבנות, אז הבעיה שלנו היא במוטיבציה של הבנים לבוא לאקדמיה ובזה אנחנו מטפלים, גם בשיתוף פעולה עם - - -

מירב בן ארי: מה עושים?

מירב בן ארי: מה זה מטפלים?

אוסאמה סעדי: מה הבעיה?

אוסאמה סעדי: למה לא הולכים ללמוד?

<קריאה: אחרי צבא לא הולכים ללמוד.

יוסף ג'בארין: אז תגידו את זה.

<איה חירדין: יש חסמים, יש כל מיני חסמים במוטיבציה אז אנחנו מטפלים בזה - - -

מירב בן ארי: סטודנט או סטודנטית במגזר הדרוזי, שיש להם בעיה עם ההשכלה הגבוהה, למי הם פונים ברשות?

<איה חירדין: אין להם כתובת - - -

<אשרף ג'בור: יש 16, יש צוות רכזי - - -

מירב בן ארי: איה עונה.

<איה חירדין: יש רכזים של "רואד".

מופיד מרעי: האם אני יכול לתת תשובה יותר מדויקת?

<קריאה: איפה ה"רואד" הזה?

<קריאה: עכשיו אני שומע על זה.

<איה חירדין: לגבי המל"ג, אנחנו כמשרד חינוך עושים הרבה - - -

מירב בן ארי: אבל זה בדיוק העניין, אני רוצה להסביר משהו, בגלל זה כשמופיד בא ודיבר על מנהלי אגף החינוך, עם כל הכבוד, הם לא רלבנטיים.

מירב בן ארי: אצלנו, במגזר היהודי, סיימת את התיכון, סיימת י"ב, סיימת עם אגף החינוך.

מירב בן ארי: כשאתה מסיים צבא צריך להיות מישהו - - -

מופיד מרעי: מישהו שירכז - - -

מירב בן ארי: בדיוק, זה לא קשור אליה, היא אחראית עד י"ב.

<איה חירדין: סליחה, אני חייבת לציין - - -

מירב בן ארי: לא, כי זה לא רלבנטי.

<איה חירדין: אנחנו עוסקים המון בהעלאת המוטיבציה ובהכנת התלמידים והתלמידות הנפלאות שלנו לאקדמיה, בהמון תחומים ובהרבה תכניות.

<איה חירדין: משקיעים הרבה כסף.

<איה חירדין: לגבי המל"ג, יש שתי ועדות שונות במל"ג ובות"ת, הן מטפלות בכל נושא ההשכלה הגבוהה ובזה שאין לנו ייצוג של המגזר הדרוזי, אחת בראשות פרופ' פדיה אבו אלהיג'ה ואחת בראשות פרופ' פייסל עזאיזה, אין לנו שם ייצוג של המשרד בתוך הוועדות האלו.

מירב בן ארי: מה הוועדות האלו עושות, איה?

<איה חירדין: אלו ועדות במל"ג ובות"ת.

<יעל סימן טוב: ועדות היגוי להנגשת ההשכלה הגבוהה.

מירב בן ארי: ועדת היגוי להנגשת השכלה גבוהה למגזר הערבי ואין שם נציג של הדרוזים.

אוסאמה סעדי: לא היה?

<איה חירדין: לא היו שם נציגים שלנו, לא היו ואני כבר שנה מבקשת להיות שותפה.

מירב בן ארי: בבקשה, זו נקודה חשובה מאוד.

<איה חירדין: דבר שני, לגבי המלגות, יש לנו - - -

<יעל סימן טוב: רגע, רגע, איה, סליחה, יש את פרופ' פואד פארס בוועדות שלנו, בוועדות של המסטרנטים והדוקטורנטים.

<איה חירדין: של משרד החינוך, יש את עבדאללה חטיב, שהוא ממונה על המגזר הערבי, למגזר הדרוזי אין.

<איה חירדין: לגבי המלגות, יש לנו אפשרות לתת מלגות כדי לצמצם את הפער ולתת יותר אפשרויות לחיזוק הנגשת האקדמיה.

<איה חירדין: המל"ג מתנגדת.

<איה חירדין: יש לי 2.5 מיליון שקל עכשיו שאני לא יודעת מה לעשות איתם.

<איה חירדין: יש קריטריונים ברורים שאנחנו רוצים לתת - - -

מירב בן ארי: מלגות להשכלה גבוהה?

<איה חירדין: מלגות להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: ולמה אי אפשר?

<איה חירדין: המל"ג מתנגדת בטענה שרק המל"ג מוסמכת לחלק את המלגות.

<איה חירדין: אני אמרתי שאני אתן את ה-2.5 מיליון שקל למל"ג, שהם יחלקו, אז הם לא מוכנים לתת אותם למגזר הדרוזי ספציפית וזה גם יוצר בעיה.

<איה חירדין: זה עוד משהו שמקשה עלינו.

<איה חירדין: יש החלטת ממשלה 959 - - -

אוסאמה סעדי: סליחה, איה, רק להבהיר.

אוסאמה סעדי: אני יודע שיש מלגות, לא היו לערבים מלגות, אבל לדרוזים - - -

<איה חירדין: יש, מחלקים לבדואים, מחלקים - - -

מירב בן ארי: תעני רק לעניין המלגות.

מירב בן ארי: למה היא לא יכולה לחלק?

<יעל סימן טוב: קודם כל מל"ג לא מחלקת מלגות בנפרד למגזרים שונים בתוך החברה הערבית.

<קריאה: מה זה מגזרים שונים בחברה הערבית?

<קריאה: לחברה הדרוזית יש - - -

<יעל סימן טוב: יש לנו לדוגמה את מלגות אירתקא, מלגות אירתקא שמחולקות לחברה הערבית, בתוכן יש ייצוג מאוד נכבד לחברה הדרוזית.

<יעל סימן טוב: אנחנו מחלקים בשנה כ-1.7 מיליון שקל לחברה הדרוזית, ודרך אגב, כל החלטות הממשלה בעניין הזה מעמידות את התקציב להשכלה גבוהה לחברה הדרוזית, למשרד החינוך במקום למועצה להשכלה גבוהה.

<יעל סימן טוב: אז אנחנו עושים את זה מתקציבנו, אבל התקציבים שמיועדים להשכלה גבוהה לא יושבים בוות"ת בכלל.

מירב בן ארי: יעל, מה זה ה-2.5 מיליון שקל האלה?

<איה חירדין: זה סכום מתוך החלטת ממשלה 959 שמוקצים להנגשת הסטודנטים מהמגזר הדרוזי.

מירב בן ארי: למה היא לא יכולה לחלק את המלגות?

<איה חירדין: יש קריטריונים - - -

מופיד מרעי: אפשר לעשות סדר?

מופיד מרעי: אני רוצה לעשות לך סדר בכל העניין הזה.

<יעל סימן טוב: ות"ת היא הגוף שאמור להיות אמון על תקציבים שמופנים להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: מה, מופיד?

מופיד מרעי: יש תקציב של המל"ג למגזר הדרוזי לחלק מלגות.

מופיד מרעי: בשנת 2015 חולקו כמעט 100-150 אלף שקל בכל יישוב, מלגות לסטודנטים, זה מעבר למלגות שאנחנו משיגים אותם ממקומות אחרים.

מופיד מרעי: אני אישית מתנדב ומקבץ נדבות כבר עשרים שנה למלגות לסטודנטים.

מופיד מרעי: אין פה תמיכה.

מירב בן ארי: יש 2.5 מיליון שקל.

מופיד מרעי: איה מדברת על ה-2.5 מיליון שקל שבסופו של דבר צריכים לשחרר אותם.

מופיד מרעי: לשנת 2017 עוד לא חילקנו מלגות כי אף אחד לא משחרר את הכסף.

מירב בן ארי: אתה תוכל לשחרר אותם, את ה-2.5 מיליון שקל?

מופיד מרעי: שייתנו לי אותם אתמול, אני אחלק אותם שלשום.

<איה חירדין: יש קריטריונים ברורים ואפשר לחלק את המלגות.

<איה חירדין: פשוט מאוד אנחנו צריכים שהמל"ג תכיר בזה שאפשר לתת אותן למגזר הדרוזי.

מופיד מרעי: עוד משהו, יש שבעה רכזים שמטפלים בהשכלה הגבוהה.

מופיד מרעי: זה מעט אנשים, בכל יישוב צריך להיות רכז להשכלה גבוהה.

מופיד מרעי: כשאני דיברתי על מחלקת חינוך, גבירתי, התכוונתי למערכת עצמה.

מופיד מרעי: צריך בכל יישוב שיהיה בן אדם full time job, במשרה מלאה, שהוא מטפל בהשכלה גבוהה במגזר הדרוזי.

מופיד מרעי: את זה אין לנו.

מופיד מרעי: אני מציע גם שבסוף, בואו נחזור אחורה כמה שנים, שהמגזר הדרוזי יעבוד ישירות מול המל"ג.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי להתייחס, אני חייב לצאת לאיזושהי לוויה.

מירב בן ארי: בבקשה, אוסמה.

אוסאמה סעדי: גבירתי היושבת ראש, חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אני שומע את נרמין ובאמת אני חושב שאני עברתי את מסלול הייסורים הזה על בשרי, עד כדי כך שהבת שלי היום נאלצה ללמוד את המקצוע האהוב עליה, רפואה, לא בישראל, למרות שאני רציתי, אלא בשכם, בנאבלס.

מירב בן ארי: למה היא לא התקבלה?

אוסאמה סעדי: אותו הדבר, הראיונות האלה.

מירב בן ארי: מו"ר ומרק"ם הזה?

אוסאמה סעדי: מו"ר ומרק"ם, למרות שיש לה 120 ופסיכומטרי וכל הדברים האלה, אבל זה לא מו"ר, זה מחסום לניתוב וויסות מספר הסטודנטים והתלמידים הערבים שהם האליטה של החברה הערבית, בין אם זה מוסלמית, דרוזית.

אוסאמה סעדי: כאשר אני שומע אותה, 745 פסיכומטרי, 112 בגרות, מה צריך עוד?

אוסאמה סעדי: סטודנטית כזאת שהיא שנתיים שלוש - - -

מירב בן ארי: צריך לא להיות דרוזית, כנראה.

מירב בן ארי: כי אם הייתה באה יהודייה עם ציונים כאלה, היא כנראה הייתה עוברת את המו"ר והמרק"ם.

<דבורה מרגוליס: זה ממש לא נכון.

מירב בן ארי: אוניברסיטת בן גוריון לא ראתה סטודנטית דרוזית כבר ארבע שנים, זו בושה וחרפה, בושה.

מירב בן ארי: תאמיני לי, אל תיכנסי איתי לשם בכלל כי אני פשוט מזועזעת, כי כנראה שאם היא הייתה יהודייה בלי כבלי מסורת ומשפחה והיא הייתה מגיעה עם ציונים כאלה, היא לא הייתה מתקבלת להיות רופאה?

מירב בן ארי: זה זה פשוט מכעיס אותי, אבל יש כאן הרבה אנשים שאני לא רוצה להפריע להם, בבקשה, סליחה, אוסמה.

אוסאמה סעדי: כל המוסיף גורע על מה שאמרת.

אוסאמה סעדי: על מה שאמרת, אני חושב שלא צריך להוסיף.

אוסאמה סעדי: אני שומע את מר ג'בור מהמל"ג, מתפתל, מתפתל, אבל לא נותן תשובות.

מירב בן ארי: כן, זה לא הגיוני.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: לסטודנטיות כאלה צריך לבוא ולבקש מהן להתקבל.

<אשרף ג'בור: זה לא המל"ג.

אוסאמה סעדי: מה זה המל"ג?

אוסאמה סעדי: פעם אתה אומר מל"ג, פעם אוניברסיטה, אני לא יודע מה כבר, תחליט.

אוסאמה סעדי: סטודנטים כאלה, צריך לבוא ולחפש אותם בנרות, לשלוף אותם ולהגיד להם: "תבואו, אתם מפארים את המוסד האקדמאי שאתם הולכים ללמוד בו".

<יעל סימן טוב: נכון, רק חשוב להבהיר שתנאי הקבלה אינם באחריות מל"ג, זה באחריות המוסדות.

מירב בן ארי: שמענו את זה כבר עשר פעמים, זה לא מנחם אותנו.

אוסאמה סעדי: אבל מה זה תנאי קבלה?

אוסאמה סעדי: אבל המל"ג לא יכולה לבוא בדברים עם האוניברסיטאות לגבי תלמידים מצטיינים כאלה?

אוסאמה סעדי: במקום כל המסלולים האלה, לעשות מסלול ישיר, מסלול ישיר, "תבואו".

אוסאמה סעדי: מה אתם עושים?

אוסאמה סעדי: מיליונים.

אוסאמה סעדי: אנחנו משוועים, חברי הכנסת מסעוד וחנין ועבדאללה, משוועים למלגות, פתאום יש מיליונים לא מחולקים.

מירב בן ארי: אנחנו נטפל אישית במלגות האלו.

מירב בן ארי: עבדאללה, אתה רוצה להוסיף משהו?

עבדאללה אבו מערוף: אני אוסיף בקיצור על החסמים ואכן צריך לבדוק את הבעיה מהשורש, אני לא אחזור על הדברים.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדברים למעלה כבר, מובן שצריך לעשות חקיקה מחדש.

עבדאללה אבו מערוף: הדבר העגום, המעוות, שכאילו אין קשר בין המל"ג לתנאי הקבלה בכל אוניברסיטאות זה תירוצים.

עבדאללה אבו מערוף: שר החינוך הוא יו"ר המל"ג, הוא אחראי על החינוך בכלל, אז הוא אחראי גם על האוניברסיטאות.

עבדאללה אבו מערוף: אם איזושהי אוניברסיטה תרצה להיות ברמה מאוד מאוד מעולה, יותר טובה מאוקספורד, יותר טובה מלנינגרד, המכון לרפואה שבו למדתי, אחד הטובים בעולם, אז בסדר, מקובל, אבל לעשות את הכול בחבילה אחת ולעשות תנאים שאי אפשר להיכנס לתואר ראשון ולבית הספר לרפואה, זה גם ראיון לעובדים סוציאליים, גם ראיונות לפסיכולוגים.

עבדאללה אבו מערוף: אתם יודעים מה הם שואלים שם בראיונות?

עבדאללה אבו מערוף: יש לך מושג אילו שאלות שואלים שם?

עבדאללה אבו מערוף: אידיוטיות, ממש, אני אתן לכם דוגמאות, והיא יודעת, היא מתביישת להגיד איזה שאלות שואלים אותן.

עבדאללה אבו מערוף: האם זה מדד שבן אדם שרוצה ללמוד רפואה ויש לו את כל ההישגים לא ילמד רפואה?

עבדאללה אבו מערוף: ולכן כאן צריכים להתערב, שר החינוך צריך להתערב בעניין.

עבדאללה אבו מערוף: לגבי האנגלית, אנחנו יודעים שאנגלית לתואר ראשון, מי שלא הגיע לשש רמות לא יקבל את התואר הראשון.

עבדאללה אבו מערוף: ריבונו של עולם, מה לשפה האנגלית, הרי יש עברית וערבית וזה מקובל עלינו, למה מכניסים את האנגלית כחסם נוסף לתואר ראשון ושני?

עבדאללה אבו מערוף: למה מכניסים את האנגלית?

עבדאללה אבו מערוף: האם זו לא התערבות של שר החינוך והמל"ג?

עבדאללה אבו מערוף: למה אנגלית צריכה להיות חסם בפני בני אדם שכבר שלוש שנים ויש להם את כל ההישגים, לא עברו באנגלית, לא ברמה שש ולא קיבלו תואר ראשון?

עבדאללה אבו מערוף: זה כללי, לא מדבר רק על המיעוטים.

עבדאללה אבו מערוף: מה זאת אומרת, המל"ג לבד ושר החינוך לבד והאוניברסיטאות לבד?

עבדאללה אבו מערוף: אי אפשר, צריך לתקן את העיוות הזה.

עבדאללה אבו מערוף: לגבי הראיונות, אני אומר שזה תירוץ לאי קבלת אנשים לרפואה.

עבדאללה אבו מערוף: זה תירוץ ואני מדבר על זה באופן ישיר ואני אחראי על כל מילה, זה תירוץ לאי קבלת אנשים לרפואה.

עבדאללה אבו מערוף: החסם הזה, חייבים להוריד אותו ואתם חייבים להתערב, גם ממשרד החינוך ואני לא יודע מי כאן ממשרד החינוך ומהמל"ג, שהראיון הזה, המעוות, המכוער, שאין כמותו בכל העולם, אין בכל העולם ראיון כזה, בשביל לא להיכנס לרפואה, צריך להוריד את זה.

עבדאללה אבו מערוף: מתי זה התחיל?

עבדאללה אבו מערוף: לפני כמה שנים זה התחיל?

עבדאללה אבו מערוף: מישהו יכול לתת תשובה?

<קריאה: 97', 96'.

עבדאללה אבו מערוף: 98' אולי.

עבדאללה אבו מערוף: למה התחיל?

עבדאללה אבו מערוף: בשביל לעשות אפליה.

עבדאללה אבו מערוף: זו הסיבה, אין סיבה אחרת.

חנין זועבי: מספר הסטודנטים הערבים לרפואה התחיל לעלות.

עבדאללה אבו מערוף: זה חסם שלא ייכנסו, לא נרמין ולא אחותה ולא אני ולא הבת של אוסאמה.

עבדאללה אבו מערוף: מה שעושה איה, כל הכבוד, זו עבודה מבורכת, לא בגלל שהיא יושבת כאן, אבל זה לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו ביקשנו שנשתף פעולה ואנחנו נעשה כל מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: העבודה שלך מבורכת אבל חייבים לעלות מדרגות למעלה.

<יעל סימן טוב: אני רק רוצה להגיד - - - שאין כאן אפליה.

מירב בן ארי: לא, לא, לא, ממש לא.

מירב בן ארי: אין לי זמן.

מירב בן ארי: דבורה, בבקשה, התייחסות שלך.

עבדאללה אבו מערוף: ואני לא מדבר על בתי ספר שיש להם - - -

מירב בן ארי: דבורה מרגוליס, ראש מינהל ור"ה, בבקשה.

מירב בן ארי: ועד ראשי האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: התייחסות שלך בשתי דקות למה שהיה פה עד עכשיו.

<דבורה מרגוליס: בשתי דקות אני רוצה להתייחס לשני חלקים של הדיון שהיה כאן וגם למצגת המאוד מצוינת שראינו כאן.

<דבורה מרגוליס: מדובר על זכאים לבגרות מול כניסה ללימודים אקדמיים באוניברסיטאות.

<דבורה מרגוליס: זכאות לבגרות זה תעודה מסוג מסוים.

<דבורה מרגוליס: זכאות לכניסה ללימודים אקדמיים דורשת תעודת בגרות מה שהם קוראים מובילה, כמו שנאמר כאן, 5 יח' אנגלית או 4 יח' לפחות, 5 מתמטיקה, מקצוע מדעי ועוד מקצוע מובחר לפחות, בציונים גבוהים, זה מה שמאפשר קבלה למקצועות המבוקשים באוניברסיטה.

<דבורה מרגוליס: זו דרישה מכולם, מכל המגזרים, מכל העדות ומכל הדתות.

<דבורה מרגוליס: זה בתור בסיס.

<דבורה מרגוליס: אז כשמדברים על זכאות לבגרות ומראים פער בין זכאות לבגרות לקבלה לאוניברסיטה אז הפער נעוץ שם.

<דבורה מרגוליס: זה חלק אחד.

<דבורה מרגוליס: החלק השני, לגבי לימודי רפואה.

<דבורה מרגוליס: קודם כל, מהמצגת שאתם הבאתם, יש 65 סטודנטים לרפואה מקרב העדה הדרוזית, שהם 4%, שזה כמעט פי שניים - - -

<עסאף באדר: וציינתי שזה עתודה אקדמאית.

מירב בן ארי: זה לא בזכותכם.

<קריאה: כי הצבא חסר לו, הצבא צריך רופאים.

<קריאה: אף אחד לא עשה טובה.

מירב בן ארי: אני יודעת את הדברים, תאמינו לי.

<אשרף ג'בור: זה לא קשור למל"ג ולא קשור לשום דבר, זה - - -

מירב בן ארי: תגידי לי, ועד ראשי האוניברסיטאות, למרות שאני מבטיחה לך שהדיון לא יסתיים פה כמובן, מה אתם עושים על מנת לקדם את הנושא הזה אצלכם ובאוניברסיטאות?

<דבורה מרגוליס: אני קיבלתי התייחסויות.

<דבורה מרגוליס: יש לי רק שתי דקות אז אני רוצה להיות מאוד ממוקדת.

<דבורה מרגוליס: קיבלתי התייחסות מדיקני הסטודנטים.

<דבורה מרגוליס: יש תכניות ומלווים ובאוניברסיטאות, במידת האפשר מסתכלים על המגזר הדרוזי בנוסף, או באיזושהי צורה שהיא לפעמים נפרדת מן המגזר הערבי, למרות שבגדול, כמו גם במל"ג, ההתייחסות היא למגזר הערבי והכספים מוקצים בצורה אחידה.

מירב בן ארי: את תעבירי לוועדה את מה שהם דיווחו לך.

<דבורה מרגוליס: בוודאי שאני אעביר.

<דבורה מרגוליס: סיכום בוודאי ייצא והוא תמיד יגיע ליעדו - - -

חנין זועבי: את יכולה להתייחס לראיונות?

<דבורה מרגוליס: לנושא של הראיונות ברפואה, אני רוצה להגיד כמה מלים כלליות.

<דבורה מרגוליס: יש חמש אוניברסיטאות שמלמדות רפואה, למעשה ארבע, כי לבר אילן צריך להגיע עם תואר ראשון, זה לימודים ארבע שנתיים ולא שש שנתיים.

<דבורה מרגוליס: אלו הן טכניון, אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית ואוניברסיטה בן גוריון.

<דבורה מרגוליס: בשלוש האוניברסיטאות האלו טכניון, תל אביב והעברית, בנוסף לעניין של סכם, כלומר, פסיכומטרי ובגרות שצריכים להיות מן הסתם גבוהים, עושים את אותם מבחנים, מור ומרק"ם.

<דבורה מרגוליס: באוניברסיטת בן גוריון קיבלו החלטה לפני עשרים שנה לשנות את השיטה, לא להתייחס למבחנים האלה ולבנות איזושהי סדרת מבחנים וראיונות אישיים שלהם.

<דבורה מרגוליס: הם משקיעים בזה המון המון כסף והמון המון משאבים, יושבים על זה טובי המומחים, גם שלהם וגם התייעצויות אפילו גם מומחים בינלאומיים בתחום הזה.

<דבורה מרגוליס: הראיונות האלה הם בשביל למצוא את האדם שיהיה המטפל, הרופא, האדם שמתאים ביותר לעבודה, בעבודה הזו שהיא אולי המורכבת ביותר שקיימת, להיות רופא, להביא מרפא ומזור.

עבדאללה אבו מערוף: מי יושב בוועדה הזו?

<דבורה מרגוליס: רגע, עוד משפט אחד.

<דבורה מרגוליס: לגבי מה שנאמר כאן, ברגע שאדם מגיע לאוניברסיטת בן גוריון ועובר את סף הקבלה שלהם, כלומר, פסיכומטרי ובגרות מתאימים, ומן הסתם זה המקרה שיש לפנינו כאן ואולי יש עוד סטודנטיות שלא אמרו, הוא נכנס ל'פול'.

<דבורה מרגוליס: שתבינו, 1,800 סטודנטים פונים כל שנה ומבקשים להירשם ללימודי רפואה.

<דבורה מרגוליס: עבור רובם הגדול כנראה שזה חלום חיים.

<דבורה מרגוליס: אני מודה, גם אני הייתי שם ואני לא הצלחתי.

<נרמין דאהר: בבן גוריון יש לך שתי הזדמנויות לעשות את הראיונות ואם אתה עובר את שתי ההזדמנויות ולא התקבלת אז זהו, אתה לא יכול להירשם עוד פעם לבן גוריון.

<דבורה מרגוליס: בשביל זה בבן גוריון - - -

<נרמין דאהר: בכלל בראיון בבן גוריון שואלים שאלות שלא קשורות לרפואה, לא קשורות לאישיות, לא קשורות לשום דבר.

<דבורה מרגוליס: אני רוצה רק להשלים את המשפט.

<דבורה מרגוליס: בבן גוריון התקבלו השנה, העלו את זה בשמחה גדולה מ-90 ל-120 סטודנטים.

<דבורה מרגוליס: על 120 המקומות האלה מתחרים הטובים ביותר.

<דבורה מרגוליס: שוב אני אומרת וזו תשובה שקיבלתי עכשיו מדיקן רפואה, מהרגע שסטודנט עבר את רף הסֵכם, כלומר, הוא יכול להיכנס לרפואה מבחינת רף הציונים שלו, הוא נכנס לפול שבו לא מסתכלים אם הוא דרוזי או בדואי, ערבי, יהודי, דתי או לא חשוב מה, הוא נכנס לעניין הזה של השאלה האם הוא יהיה רופא טוב.

<דבורה מרגוליס: לאוניברסיטת בן גוריון יש את שיטת הסינון שלה, שטוב שהיא שונה משיטת הסינון של האוניברסיטאות האחרות.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא כל כך נכון, עם כל הכבוד לך, זה לא נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אני רואה בעיניים שלך שאת מדברת לא נכון.

מירב בן ארי: לא, אני לא נכנסת עכשיו לתנאי הקבלה, אין לי זמן לזה.

מירב בן ארי: הבנתי, זו תשובה שלא מספקת.

מופיד מרעי: בתנאי הקבלה היא התקבלה, בראיון היא נפלה.

מירב בן ארי: ליאת, התאחדות, יש לך דקה בדיוק.

<ליאת הלבץ: תודה רבה.

<ליאת הלבץ: ליאת הלבץ מטעם התאחדות הסטודנטים הארצית.

<ליאת הלבץ: אני חייבת רק להעלות נקודה אחת, סוגיה אחת שלא עלתה פה.

<ליאת הלבץ: דיברנו על הכניסה, אבל לא דיברנו על כמה מסיימים.

<ליאת הלבץ: מסקרים שאנחנו עושים רואים שהייצוג בוועדות משמעת במהלך התואר זה סוגיה שלא מספיק מתייחסים אליה ולא נותנים עליה מספיק את הדעת, הסטודנטים מהמגזר הערבי, גם מהאוכלוסיות הדרוזית והצ'רקסית, מגיעים בנוכחות הרבה יותר מוגברת לוועדות משמעת.

<ליאת הלבץ: יש לזה סיבות של פערי תרבות, פערי שפה, אי היכרות עם התקנון האקדמי וזו סוגיה שחייבים להתייחס אליה.

מירב בן ארי: אתם כתבתם מסמך של כמה מסיימים תואר ראשון.

מירב בן ארי: את יודעת משהו כזה?

<ליאת הלבץ: לא.

מירב בן ארי: אבל את יודעת שמבחינת ועדת משמעת - - -

<ליאת הלבץ: יש אחוזים גבוהים מאוד של נוכחות.

<ליאת הלבץ: אין נציג שמדבר בשפה הערבית בוועדת המשמעת.

<ליאת הלבץ: יש מוסדות, ולא ניכנס עכשיו לפירוט, אבל לא בכל המוסדות מנגישים את התקנונים או עושים איזושהי הסברה מקיפה יותר על התקנונים וחייבים להכניס נציג - - -

מירב בן ארי: אנחנו נבקש מהמל"ג תשובה כמה סטודנטים, וחבל שלא הבאתם את זה לפה, מתחילים את התואר הראשון מהמגזר הדרוזי ומסיימים אותו.

מופיד מרעי: אם אפשר מירב, גם למה לא מסיימים.

מירב בן ארי: גם למה, צודק.

<מג'יד מסאלחה: שמי מג'יד מסאלחה, אני ראש אגף פיתוח כלכלי במנהלת לקידום המגזר הדרוזי, כיום במשרד לשיתוף פעולה אזורי.

<מג'יד מסאלחה: אני מתכלל את כל החלטות הממשלה של הדרוזים ואני מטפל גם בכל מערכת החינוך גם עד 12 וגם השכלה גבוהה.

<מג'יד מסאלחה: אני חושב שאחד האתגרים שלנו, כבוד היושבת ראש, הוא הפער בין גברים ונשים.

<מג'יד מסאלחה: הנקודה הזאת לא באה לידי ביטוי כי זה יוצר אחרי כן הרבה בעיות חברתיות, אחוז גירושין בעלייה - - -

מירב בן ארי: אין לי זמן עכשיו לכל המשברים של המגזר.

מירב בן ארי: דבר איתי תכל'ס על העניין הזה.

<מג'יד מסאלחה: אני רוצה לדבר על הסוגיה של המל"ג בעיקר.

<מג'יד מסאלחה: הפרויקט של הנגשה להשכלה גבוהה קיים, נדמה לי, מ-2004, אני חושב שהייתה עבודה די טובה בתחום הזה בשיקום חברתי ואנחנו, מאז שהעסק הזה ב-2014 עבר למל"ג אנחנו מרגישים בשטח ירידה.

<מג'יד מסאלחה: אני בדקתי בשטח מה קורה עם הנושא של הנגשה להשכלה גבוהה, אין פה שום שקיפות.

<מג'יד מסאלחה: לא ברור לי, למשל, כאחד שאחראי על הדברים האלה, כמה מנוצל וכמה לא מנוצל מתוך התקציבים, אין לי נתונים.

<מג'יד מסאלחה: דיברו פה על 900 מיליון שקל למגזר הערבי, וסליחה מחברי הכנסת הערבים שיושבים פה, יש כבוד, יש הרבה כבוד, דרך אגב, אבל אני חושב שבנקודה הזאת אי ההפרדה בין המגזר הערבי למגזר הדרוזי פוגעת במגזר הדרוזי.

<מג'יד מסאלחה: דיברו פה על 10% משוריין למיעוטים בהשכלה הגבוהה, אבל אין פה אחוז מתוך ה-10% - - -

עבדאללה אבו מערוף: זה לא אחריותנו, זו אחריות הממשלה, לא אנחנו, עם כל הכבוד.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כאן מבקרים את הממשלה ועושים, אז שהממשלה תדאג ושהמשרד שלך ידאג, עם כל הכבוד.

מופיד מרעי: חברי הכנסת, אין להם בעיה עם זה.

<מג'יד מסאלחה: 10% של השריון למיעוטים בהשכלה הגבוהה.

<מג'יד מסאלחה: אני לא ראיתי - - -

חנין זועבי: אין שריון, אין שריון.

חנין זועבי: למה אתם ממשיכים להגיד את זה?

מירב בן ארי: אין לנו זמן, אני מצטערת.

חנין זועבי: אין שריון.

<מג'יד מסאלחה: רגע, אני רשמתי לי פה הערה, דיברו על שריון, יכול להיות שאני טועה, בסדר?

<מג'יד מסאלחה: דיברו על זה, 10% שריון - - -

מירב בן ארי: איפה?

חנין זועבי: תתקן את הטעות שלך, אין שריון.

<מג'יד מסאלחה: נקודה חשובה זה המל"ג, הוא צריך לבחון החזרת המצב לקדמותו.

<מג'יד מסאלחה: כל הנושא הזה של אי הבחנה, יש פה מלגות שמוקצות למגזר הדרוזי בגלל החלטה 959, אני לא מבין למה לא מחלקים את זה למגזר הדרוזי ותוקעים את זה.

<מג'יד מסאלחה: לגבי היחידה להכוונת חיילים משוחררים, חבל שלא הזמינו אותם לפה, כי יש פה כשלים, יש פה הרבה תקציב שחוזר למשרד האוצר כל שנה.

<מג'יד מסאלחה: אני חושב שמן הראוי לבוא - - -

מירב בן ארי: הודענו להם, הם לא הגיעו.

<מג'יד מסאלחה: חשוב מאוד לבוא ולבחון את העשייה ואת הפעילות שלהם במגזר הדרוזי.

<מג'יד מסאלחה: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה, ממש לפני סיום, יש לי כאן נציג של סאג'ור שביקש לדבר.

מירב בן ארי: בבקשה.

<גאנם חאתם: אני סגן יו"ר הפורום הדרוזי.

<גאנם חאתם: בביקורת הארצית - - -

מירב בן ארי: לעניין.

<גאנם חאתם: אני רוצה שישמעו שאני גם יישובי בסאג'ור, כיוון שאמרו שאני לא יישובי, אבל אני יישובי בסאג'ור.

מירב בן ארי: מי אמר?

<גאנם חאתם: אמרו בדרך, לא משנה, אמרו, דיברו על זה.

<גאנם חאתם: גבירתי, אני רוצה להעלות דבר אחד.

<גאנם חאתם: אנחנו באנו לכאן רק לייצג את העדה הדרוזית.

<גאנם חאתם: לא מעניין אותנו מכל מה שקורה במדינה, מעניינת אותנו העדה הדרוזית ואנחנו בזכות ולא בחסד.

<גאנם חאתם: מה שאנחנו עושים, משרתים ושולחים את הילדים שלנו לצבא, גם מגיע לנו בזכות.

<גאנם חאתם: הבן שלי, שהוא עתודאי עכשיו, לא קיבל ציון פסיכומטרי, לא יכול ללכת ללמוד, לא בשטחים ולא בארצות הברית מכיוון שהוא בצבא, הוא קשור לצבא עכשיו.

<גאנם חאתם: אז אני מבקש ממך גם, לטפל בעניין של הדרוזים.

מירב בן ארי: הדיון הוא על הדרוזים.

<גאנם חאתם: על הדרוזים.

<גאנם חאתם: לא מעניינים אותנו המגזר המוסלמי או היהודי, אנחנו באנו בשביל הילדים שלנו.

<גאנם חאתם: זה הפורום וזה התפקיד שלנו.

<גאנם חאתם: ראשי מועצות גם רוצים לבוא, כן רוצים לא רוצים, בסוף לא מגיעים.

<גאנם חאתם: מגיע אחד, כל הכבוד, אבל זומנו, כולם זומנו.

מירב בן ארי: אני מבינה את הנקודה שלך.

<גאנם חאתם: גבירתי, יש לנו 57% מהרופאים שלומדים בחו"ל.

<גאנם חאתם: הם חוזרים ומקבלים אותם בבתי החולים, ברמב"ם, בנהריה ובכל בתי החולים.

<גאנם חאתם: מה זה אומר?

<גאנם חאתם: כאן הוא לא יכול להיות רופא, כשהוא יוצא לחו"ל וחוזר ועושה מבחן בארץ בעברית ומקבלים אותו.

מירב בן ארי: פחות טובים מאצלנו.

<גאנם חאתם: אבל לא מקבלים אותם והיום יש גם מנהלים בבתי החולים שלמדו בחו"ל.

<גאנם חאתם: הבעיה שלנו, הדרוזים, שאנחנו חיילים, לא יכולים לצאת אלא רק אחרי הצבא ומי שלוחם שלוש שנים בצבא, בטוח שלא יזכור את החומר בעברית, באנגלית ולכל מיני.

<גאנם חאתם: עוד דבר אחד, מר אשרף אומר שיש לנו "רואד", אני לא יודע על זה בכלל.

<גאנם חאתם: בכל הכפרים הדרוזים אין לנו את זה.

<גאנם חאתם: מספיק.

<גאנם חאתם: בואו נעשה סדר, הגיע הזמן שנעשה סדר ולא רק דיבורים.

<גאנם חאתם: אני מבקש ממך, אנחנו עושים את זה מהלב.

<גאנם חאתם: .

מירב בן ארי: אני יודעת, בגלל זה אתם פה ובגלל זה יש כאן דיון.

<גאנם חאתם: אני יודע שאת יודעת.

<גאנם חאתם: תודה רבה.

מירב בן ארי: רק משרד הביטחון, הוא יושב פה גם כמעט שעתיים.

מירב בן ארי: בבקשה, יובל.

מירב בן ארי: יובל גרינברג, ראש מינהל מנט"א, מינהל טכנולוגי אקדמי.

<יובל גרינברג: נכון.

<יובל גרינברג: אנחנו מנהלים את מסלול העתודה האקדמית, במסלול הזה אנחנו מפתחים את כוח האדם האקדמי של צה"ל.

<יובל גרינברג: אני יכול להגיד שבשנתיים שלוש האחרונות אחוז הפותחים מהמגזר הדרוזי עומד על 5%.

מירב בן ארי: עתודאים?

<יובל גרינברג: עתודאים.

<יובל גרינברג: אני מדבר על מקצועות המדעים וההנדסה והרפואה.

<יובל גרינברג: יש לנו הישגים יפים מאוד בהקשר הזה.

<יובל גרינברג: זה אומר, אל"ף, שהפוטנציאל קיים, שיודעים - - -

מירב בן ארי: הם באים אליך ישר מהתיכונים?

<יובל גרינברג: כן, יש להם גם אופציה לעשות מכינה קדם אקדמית, מי שצריך.

<יובל גרינברג: זו פריבילגיה שיש לאוכלוסייה הדרוזית כמו לאוכלוסיות אחרות שאנחנו רוצים להביא לעתודה ועושים את כל תהליך ההכנה למבחנים, לפסיכומטרי, מאפשרים.

<יובל גרינברג: אני רוצה להגיד שברגע שמאפשרים הפוטנציאל קיים ואפשר לממש אותו.

<יובל גרינברג: אחד האתגרים שאנחנו מתמודדים איתו עכשיו, וזה עלה כאן, זה באמת אחוז הנֵשר אחר כך, בתוך הלימודים, שהוא יותר גבוה מזה של האוכלוסייה הכללית, עכשיו אנחנו שמים יותר press על הדבר הזה.

מירב בן ארי: כמה אחוזים נושרים?

<קריאה: כמה מסיימים?

<יובל גרינברג: 70% מסיימים, כ-30% אצלנו נושרים, לעומת 20% באוכלוסייה הכללית.

מירב בן ארי: 5% מהעתודאים באופן כללי הם מהמגזר הדרוזי.

<יובל גרינברג: כן, בשנתיים שלוש האחרונות.

מירב בן ארי: זה אחוז מאוד גבוה.

מירב בן ארי: אני ממש חייבת לסיים.

<זאב גולדבלט: זאת אומרת שהם 4% מהמסיימים.

מירב בן ארי: זאב, אני נותנת דקה ואנחנו מסיימים.

מירב בן ארי: תחליטו.

<ח'אלד וילי: אני חייב לשאול שאלה קטנה בקשר לצבא.

<ח'אלד וילי: גם במסגרת הצבא יש את ההעדפה המתקנת במירכאות או לא במירכאות של הסטודנטים לרפואה למשל.

<ח'אלד וילי: אתם רוצים את הילדים שלנו?

<ח'אלד וילי: השאלה אם יש פה העדפה מתקנת, אז כל החסמים, אתם לוקחים את זה בחשבון או לא?

מירב בן ארי: תודה.

<קריאה: העלו את זה ל-570 עכשיו, גבירתי.

<יובל גרינברג: ועדיין אתם עומדים ב - - -

מופיד מרעי: הלוואי וכולם ילמדו מהמערכת הצבאית.

מירב בן ארי: נכון, נכון מאוד.

<גאנדי פלאח: קודם כל אני רוצה להודות למירב, שהיא - - -

מירב בן ארי: עזוב, אין לנו זמן.

<גאנדי פלאח: חייבים להגיד לך תודה ובאמת תודה לכולם.

<גאנדי פלאח: יש פה ועד הורים שלא נח ולא ישן ולא נרדם עד שאנחנו נביא את הטוב לבנינו, כמו שאומרים במשרד.

<גאנדי פלאח: תודה מיחדת לאיה שמלווה אותנו כל הזמן, למופיד, תודה רבה.

<גאנדי פלאח: אנחנו צריכים אתכם.

<גאנדי פלאח: ביחד אנחנו נוביל את החינוך הדרוזי לרמות הכי גבוהות.

<גאנדי פלאח: תודה רבה.

מופיד מרעי: לא תגיעו לשום מקום בלעדינו.

<זאב גולדבלט: תבואו איתנו, תהיה איתנו.

<זאב גולדבלט: רק להזכיר את הסטודנטיות, את שדא ואת למא.

<זאב גולדבלט: תזכירי גם בסיכום, בבקשה.

<זאב גולדבלט: הן בדיוק כמו נרמין.

מירב בן ארי: נרמין ייצגה אותן בצורה יפה מאוד.

<זאב גולדבלט: בצורה מכובדת מאוד, אבל מגיע גם להן הכבוד.

מירב בן ארי: אני חייבת לסכם כי חרגתי בהרבה זמן, אפילו החליפו לי פה מנהלת ועדה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד כמה דברים.

מירב בן ארי: קודם כל יהיה לזה דיון המשך, זה לא נגמר פה, יהיה דיון המשך.

מירב בן ארי: אתה, אני מבקשת להזמין אותך ותזמן את מי שחשוב ורלבנטי.

מירב בן ארי: חשוב שתדע, אין כאן הדרה.

מירב בן ארי: זאת אומרת, אנחנו מזמינים, הזמנו, אז לצורך העניין, אני מתנצלת אם זה לא הגיע, אבל אני מעריכה את זה שהגעת לכאן.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד תודה גם למל"ג ולוועד ההורים הדרוזי שאני מלווה אותו ועושה עבודה נאמנה.

מירב בן ארי: זה מאוד חשוב שהוא חלק מוועד ההורים הכללי, אני יודעת את זה, זאב, לפני שתתקן אותי וכמובן לנרמין שנמצאת כאן ונתנה לנו תמונת מצב עדכנית.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד שלושה דברים.

מירב בן ארי: אחת, זה לא נגמר כאן.

מירב בן ארי: יהיה דיון המשך כי הדיון היה - - - גם זה שיש כאן הרבה חברי כנסת שבאו לתמוך - - -

עבדאללה אבו מערוף: כנראה שהוא לא רצה שחברי הכנסת יהיו כאן - - -

מירב בן ארי: לא, לא, עזוב, עבדאללה, היה לנו דיון חשוב, היו כאן דעות מאוד חשובות, עזוב, בוא לא ניכנס לזה עכשיו.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך בדיון על הנושא של ההשכלה הגבוהה הדרוזית, כי לא קיבלנו פתרון כמו שצריך.

מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה להגיד לצה"ל ולמשרד הביטחון, הלוואי, הלוואי ובאקדמיה במדינת ישראל היו 5% כמו אצלכם בעתודה.

מירב בן ארי: ואתה יודע, עם נשר של 30%, אבל לפחות 5%.

מירב בן ארי: עם מה אנו מתעסקים כאן?

מירב בן ארי: אנחנו עשינו חישוב שאם יש 330,000 תואר ראשון, שני שלישי ויש רק 4,000, אז זה פחות מהאחוז באוכלוסייה ואלה נתונים מבישים.

מירב בן ארי: והנה, אני אומרת לָך, גברת סימן טוב היקרה, שאנחנו עובדים הרבה, אני עובדת עם המל"ג והות"ת וגם לך, אשרף, שאנחנו נשב בישיבה מצומצמת יותר ביחד עם היו"ר וכדאי מאוד שתגידו לנו מה אתם עושים.

מירב בן ארי: עזבו את תנאי הקבלה, אבל מה אתם עושים כדי לתת אופציות למגזר?

מירב בן ארי: כי זה לא יכול להיות.

מירב בן ארי: ור"ה, דבורה, אנחנו מצפים לקבל לוועדה תוך שבועיים את כל ההתייחסויות של האוניברסיטאות לקבלה של סטודנטים מהמגזר הדרוזי לתוך האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: אני רוצה לקבל את זה כתוב.

מירב בן ארי: אתם אומרים שיש תכניות, שיש עניינים, תביאו ונראה, כי הנתונים עגומים.

מירב בן ארי: משרד החינוך, גם איה וגם המשרד לשיתוף אזורי, מג'יד, אני גם מודה לכם שהגעתם.

מירב בן ארי: תראי, בסוף החיבור של הי"ב הזה שהוא הולך בסוף לעתודה, זה נהדר, אבל מה עם הבנות, לאן הן הולכות?

מירב בן ארי: ולמה היא צריכה בסוף להתמודד עם מבחנים כאלה שלוש שנים?

מירב בן ארי: שלוש שנים היא מנסה להתקבל לרפואה.

מירב בן ארי: אני אומרת לך, זה מאוד מאוד מתסכל אותי, כי אתה כל הזמן שומע על פערים בחברה הישראלית ואתה יודע שהשכלה גבוהה זה מנוף ואתה יודע שאם היא הייתה עכשיו רופאה היא כנראה הייתה רופאה מצוינת, אבל היא תקועה על איזה כמה שאלות שמישהו בוחן.

מירב בן ארי: דווקא כשבאה סטודנטית מהמגזר הדרוזי, הערבי, הצ'רקסי, לא משנה איזה, שעברה את כבלי המסורת וההורים שלה תומכים בה ואומרים לה, "לכי תלמדי", אז היא נתקעת מול איזו פקידה שעושה לה ראיון ופוסלת אותה?

מירב בן ארי: היא צריכה לפתוח בפניה שטיח אדום על שהיא בכלל הגיעה לאקדמיה.

מירב בן ארי: יש לה נתונים ואני רוצה להגיד לך, שאם אני הייתי עושה פסיכומטרי לא היה לי סיכוי להגיע לציונים כמו שלך, כן?

מירב בן ארי: אבל יש לה נתונים.

מירב בן ארי: צריך להגיד לה, "בואי, אנחנו רוצים אותך".

מירב בן ארי: אם באוניברסיטת באר שבע לא ראו סטודנטית דרוזית ברפואה ארבע שנים זה אומר דרשני.

מירב בן ארי: סליחה, עם כל הכבוד.

מירב בן ארי: מה אני צריכה 120 יהודים אם אני לא מסוגלת לתת ל-5 דרוזים להתמודד כמו שצריך עם כולם?

מירב בן ארי: זה פשוט מתסכל.

מירב בן ארי: אנחנו נעשה פגישה מצומצמת אצל חבר הכנסת מרגי עם נציגי המל"ג וור"ה וכמובן עם הדרוזים.

מירב בן ארי: נעשה גם כאן דיון המשך רחב יותר.

מירב בן ארי: עד הפגישה אצל יושב ראש הוועדה אני מבקשת לקבל נתונים מוור"ה על מה שאתם עושים כדי לאפשר להם להיכנס.

מירב בן ארי: אני מתנצלת על שאני צריכה כבר לסיים, אני מבטיחה לכם שיהיה לזה דיון המשך.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכל מי שהגיע וכל מי שהשמיע את דברו.

מירב בן ארי: תודה רבה, הישיבה נעולה.