ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 456, 2017-07-17 13:00

דוד אמסלם: רבותי, צהריים טובים.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא מפגעי רעש מנתב"ג והתוכניות להקמת שדה תעופה משלים.

דוד אמסלם: מי בוחר להציג?

דוד אמסלם: שמעון, אתה רוצה להציג את הנושא בזווית שלך?

דוד אמסלם: אוקיי, בבקשה.

דוד אמסלם: תתחיל אתה, אחרי זה חיים.

<שמעון סוסן: א' תודה על כך שהוועדה ברשותך מעלה את הנושא החשוב הזה והכואב הזה.

<שמעון סוסן: אגב, בשביל ההגינות אני אומר, סובלים לא מעט אנשים.

<שמעון סוסן: כידוע לך מיליונים רבים מתווספים בשנים האחרונות לטסים.

<שמעון סוסן: המשמעות של כך היא שטיסות רבות נוחתות וממריאות במשך כל יום וזה רק הולך ומתרבה.

<שמעון סוסן: אז א' אני חייב לומר לך שבצד שלנו, בצד של המועצה האזורית חבל מודיעין, שהיא בעצם בצד המזרחי של רשות שדות התעופה, של שדה התעופה, יש לנו צד שסובל בצורה קיצונית ובעיקר נתיבים מסוימים, שאני אבקש אחרי זה את סמדר להציג, או - - -

<סמדר הכהן: יש פה את הנציגים של היישובים שידברו.

<שמעון סוסן: בסדר.

<שמעון סוסן: הנציגים שלנו, של היישובים שסובלים.

<שמעון סוסן: זה מגיע למצב שבו נקודת קיצון אחת נמצאת ביישובים,

<שמעון סוסן: כשנוחתים מעל מזור והקיבוץ בארות יצחק, ששם זה מגיע ללא כחל ושרק.

<שמעון סוסן: שם זה לפינוי.

<שמעון סוסן: כלומר, אם מישהו רוצה להמשיך את הדרך שנמצאים בהם היום, עם מטוסים של 4 מנועים שנלחמים להביא אותם לשם ובנוסף את כמות הנחיתות והשעות, אגב בניגוד לתמ"א שהייתה עד היום.

<שמעון סוסן: בניגוד לתמ"א שהיום היא זאת שחלה, הוא חייב, אני במצב קטסטרופאלי שחייבים לפנות את היישובים.

<שמעון סוסן: אני אומרת את זה במירכאות.

<שמעון סוסן: אנחנו כמובן לא נסכים לדבר הזה, אבל הרעש הוא רעש קטסטרופאלי על פי כל מידה.

<שמעון סוסן: יש מאבק שסובב בכמה נתיבים.

<שמעון סוסן: אנחנו סובלים בכמה נתיבים של נחיתות בצורה קיצונית, גם בנתיב הזה של 21 וגם בנתיב 30 שנוחתים ממנו, שהוא בעצם בא לאזורים של שוהם, בית נחמיה, כפר טרומן ו - - -

<חיים ביבס: מודיעין.

<שמעון סוסן: ומודיעין, מודיעין.

<שמעון סוסן: הוא צודק, זה גם מודיעין, אדוני יושב הראש.

<שמעון סוסן: הוא תיקן אותי, ראש העיר של מודיעין מכבים רעות, שזה גם מודיעין.

<שמעון סוסן: אנחנו טוענים שאלף המצב כמו שהוא, בנתיבים הללו לא יכול להימשך.

<שמעון סוסן: ב', צריך לבוא ולשקול מחדש.

<שמעון סוסן: כמובן בקצה אני אומר שדה חלופי זה חובה, אבל אנחנו נמצאים היום.

<שמעון סוסן: עד שיהיה שדה חלופי יעברו הרבה מים בירדן.

<שמעון סוסן: אנחנו צריכים שם התערבות של הוועדה ברשותך, אלף ללמוד ולשמוע על הבעיה והתערבות של הוועדה ברשותך בעניין הזה, להביא את כל הגורמים כאן, לדבר ולהגיע לתוצר שיהיה סביר.

<שמעון סוסן: שהאזרח יוכל.

<שמעון סוסן: יש חוקים במדינה ואני חושב שבחלקים באזורים שלנו – אני מייצג את האזורים שלנו – החוקים מופרים יום, יום, לילה, לילה.

<שמעון סוסן: אני מבקש אם אפשר, נציג אחד היישובים שלי, שהוא הקיצון ביותר שמקבל את המטוסים במקום הכי נמו שיכול להיות בכל הספקטרום – קיבוץ בארות יצחק, אהרון.

<שמעון סוסן: אגב, לפניו יש את כל החברה שאתה רואה פה, ראשי הרשויות, ראש העין.

<שמעון סוסן: אהרון, בבקשה.

<אהרון גל: קודם כל תודה רבה על הדיון.

דוד אמסלם: נפגשנו.

דוד אמסלם: אני רק אספר שנפגשנו עם אהרון באחד ה - - -

<אהרון גל: כן.

<אהרון גל: אני לא אכנס לוויכוח מי סובל יותר, מי סובל פחות, כי כולם סובלים מסביב נתב"ג והקול שלי הולך לכיוון המשותף שיש בין כולנו.

<אהרון גל: קודם כל בבארות יצחק אני מדבר רק על הכאב שלי.

<אהרון גל: בארות יצחק נמצאת בסביבות ה-100 מטרים, מטוסים מגיעים אלינו.

<אהרון גל: ממש אפשר לראות את הטייסים בתוך החלונות וכמובן הילדים שלנו מחכירים את כל הסוגים של המטוסים וכו'.

<אהרון גל: זה נשמע יפה.

<אהרון גל: החיים אצלנו, זה לא שיש מטרד רעש, זה בלתי נסבל.

<אהרון גל: אי אפשר לחיות עם זה.

<אהרון גל: זה כואב.

<אהרון גל: האוזניים כואבות.

<אהרון גל: לפי הנתונים של רש"ת, אמנם מטוסים בודדים, מגיעים ל-98, יש לנו גם מטוס בחודש שמגיע ל-100 דציבלים.

<אהרון גל: האם מישהו יכול לתאר לעצמו מה זה 100 דציבלים?

<אהרון גל: יש בוודאי אנשים כאן שיכולים לתאר זאת יותר טוב ממני.

<אהרון גל: לכן אני לא בא בגלל מטרד רעש, אני בא כי אי אפשר לחיות עם זה.

<אהרון גל: דבר נוסף שאני בא אליך.

<אהרון גל: כשאישרו את התמ"א בשנת 1997, היה תנאי של שדה משלים.

<אהרון גל: זה חלק מהתמ"א.

<אהרון גל: עברו 20 שנה ועדיין אנחנו מתווכחים איפה השדה הזה הולך להיות.

<אהרון גל: ובטח כשיבחרו את המקום, זה ייקח עוד 10 שנים.

<אהרון גל: מהיום יש לנו 19.5 מיליון שקלים, בשדה אני מעריך – ושמואל אתה יכול לעזור לי כאן – נגיע ל-30-40-50 מיליון שקלים עד שיהיה שדה משלים.

דוד אמסלם: שנייה, אהרון.

דוד אמסלם: עוד מעט נשאל את רשות שדות התעופה מה אומרת התמ"א, אבל לשיטתך מה אומרת התמ"א בעצם?

דוד אמסלם: השדה משלים, מה?

דוד אמסלם: מה המשמעות?

<אהרון גל: התמ"א אומרת שיש כל מיני הגבלות - - -

דוד אמסלם: לא, לגבי השדה המשלים.

דוד אמסלם: מתי ייבנה השדה המשלים?

<אהרון גל: השדה המשלים היה צריך לקום צוות יחד עם התמ"א, שיתחילו לתכנן את השדה המשלים.

דוד אמסלם: זה היה תנאי למה?

דוד אמסלם: לאישור התמ"א?

<אהרון גל: זה חלק מהתמ"א.

<אהרון גל: זה חלק מאישור התמ"א.

דוד אמסלם: זאת אומרת התמ"א כתבה שיוקם צוות לאחר שהוא יאושר.

דוד אמסלם: הרי היא אושרה.

דוד אמסלם: במעמד האישור שלה יוקם צוות כדי לבחון שדה משלים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: בלי לוחות זמנים, בלי כלום.

<אהרון גל: כן.

<אהרון גל: זה לפני 20 שנה.

דוד אמסלם: אז אין לזה משמעות.

<קריאה: 90 תוך יום מאז אישור התמ"א יוקם הצוות.

דוד אמסלם: יוקם הצוות, אבל הצוות לא - - -

<קריאה: זה היה בשנת 1997.

דוד אמסלם: כן, אבל הצוות לא קיבל איזה שהוא צ'רטר שמוגבל בזמן.

<אהרון גל: לא.

<אהרון גל: עברו 20 שנה.

דוד אמסלם: אז לכן הוא לא קם.

דוד אמסלם: מה אתה מתפלא?

<קריאה: אם הוא היה קם היה דד ליין.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: בלוח זמנים קצר היה כתוב.

<אהרון גל: כן.

דוד אמסלם: קצר זה שאלה של המתבונן, אתה יודע.

<קריאה: אולי כדאי לשאול את מינהל התכנון.

דוד אמסלם: עוד מעט.

דוד אמסלם: חברה, אני מבקש לא.

דוד אמסלם: זה שאני משתעשע איתו טיפה, זה בסדר.

<אהרון גל: על בארות יצחק ומזור שמו כמה מגבלות שאפשר לחיות איתן, כי לפני שקבעו את המגבלות העלו את כל הקיבוץ על אוטובוסים ברמת יששכר, כי רצו להביא את בארות יצחק.

<אהרון גל: בשנת 1979 כל הקיבוץ היה באסיפת חברים והקיבוץ הסכים לעבור אז.

<אהרון גל: היום זה סיפור אחר.

<אהרון גל: אז הקיבוץ הסכים לעבור וזה נפל בממשלה ואז עשו את - - - פיתוח, עם כל ההגבלות וכו'.

<אהרון גל: אני לא רוצה להיכנס לתמ"א כי אני מבין שזה לא הדיון היום - - -

דוד אמסלם: לא.

<אהרון גל: אז לכן אני לא נכנס לזה.

<אהרון גל: מה שאני מבקש, שכמה שאפשר לקדם.

<אהרון גל: זה כבר לא בשבילי, זה לדור הבא.

<אהרון גל: אבל לקדם את הנושא של השדה המשלים וגם כן בפרק הזמן עד לזה, צריך למצוא את הדרך שהיישובים האלה יכולים להתקיים.

<אהרון גל: אני לא מדבר שלא יהיה רעש.

<אהרון גל: שיהיה רעש.

<אהרון גל: אנחנו סביב נתב"ג, אבל צריך להיות רעש במידה שאפשר לחיות איתה ולא למות ממנה.

<אהרון גל: תסלחו לי על הביטוי.

דוד אמסלם: כן, אבל אני אשאל אותך שאלה.

דוד אמסלם: תראה, בוא נבוא לדיון, לליבה של העניין.

דוד אמסלם: יש לנו שדה תעופה קיים, יישובים סביב שדה התעופה.

דוד אמסלם: זה לא חשוב לי כרגע האם היו יישובים לפני השדה או אחרי השדה.

דוד אמסלם: להערכתי היה השדה ולאט לאט היישובים התקרבו אליו, אבל לא חשוב.

דוד אמסלם: את שדה התעופה לא נזיז.

דוד אמסלם: זה נתון.

<אהרון גל: נכון.

דוד אמסלם: לאט לאט התפתחו יישובים מעבר למה שהיה אז.

דוד אמסלם: אפילו למשל מודיעין לא הייתה קיימת וכו'.

דוד אמסלם: ולכן במציאות הזאת חייתם שנים.

דוד אמסלם: טוב, רע, קשה, לא קשה, זו המציאות.

דוד אמסלם: אתה יודע, לכל עיר בארץ, או יש הרבה חלקים בארץ עם המציאות שלהם.

דוד אמסלם: אתה יודע בערבה חם, בירושלים יש בעיות ביטחוניות באופן תדיר.

דוד אמסלם: כל אחד לומר לחיות באזור שלו, כפוף למגבלות.

דוד אמסלם: יש כאלה שבאמת טוב להם.

דוד אמסלם: שאין להם כלום.

דוד אמסלם: אבל זה נדיר.

דוד אמסלם: עכשיו בעצם אני הבנתי שהנושא כרגע זה זה שנתב"ג פיתוח מסלול נוסף, נכון?

<אהרון גל: שדה נוסף.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אני מדבר כרגע על המסלול.

<קריאה: האריכו אותו.

<קריאה: מסלול 21.

דוד אמסלם: מתי הופעל מסלול 21?

דוד אמסלם: כמה שנים?

<אהרון גל: כבר 4 שנים.

דוד אמסלם: זאת אומרת - - -

<חיים ביבס: דצמבר 2014.

דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.

דוד אמסלם: דצמבר 2014, בסדר.

דוד אמסלם: אני אומר כזה דבר, כאילו לכאורה מה שקרה, עד דצמבר 2014 חיינו טוב, רע, זה המצב.

דוד אמסלם: אני מבין שבדצמבר 2014 לחלק מהאנשים נוצרה הקלה ולחלק נוצרה בעיה.

דוד אמסלם: אלה שהמסלול נוחת מעל הראש שלהם, פתאום נוצרה להם בעיה.

דוד אמסלם: לפני זה לא היה להם מסלול מעל הראש.

דוד אמסלם: היה קרוב, אבל לא על הראש.

דוד אמסלם: וחלק נוצרה להם הקלה בגלל שכל תעבורת המטוסים בעצם התפזרה.

דוד אמסלם: פעם זה היה על מסלול אחד, היום זה התפזר לשניים.

<שמעון סוסן: הערה, אדוני יושב הראש.

<שמעון סוסן: העניין הזה של ההתפזרות הוא לא נכון היום, הוא נכון חלקית.

<שמעון סוסן: כי כמות הטיסות הולכת וגדלה.

דוד אמסלם: עוד מעט אני אסביר.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: נוסף לזה יש עוד מגבלה שאנחנו צריכים לדבר עליה, שהיא לא קשורה עכשיו לאירוע והיא אומרת ששדה התעופה אמור לתת תשובה עד כ-.

דוד אמסלם: כמה זה, 16 מיליון?

דוד אמסלם: היום כבר בעצם הוא נמצא ב-20 מיליון.

דוד אמסלם: זאת אומרת כבר היום הוא בכלל לא עומד בדרישות המקסימאליות של אז.

דוד אמסלם: ולכן הם צריכים בעצם לבנות איזה שהוא שדה חלופי או לתת תשובה חלופית, אני לא יודע איך, בטח לא במסגרת של המתחם של נתב"ג.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא, אני מניח, השדה המשלים שאתה מדבר עליו, אחרת זה לא מסתדר.

דוד אמסלם: אני מניח שגם ההגבלה הזאת תב"עית.

דוד אמסלם: היא תב"עית?

דוד אמסלם: במסגרת התב"ע?

<שמעון סוסן: היא תמ"אית.

דוד אמסלם: עוד יותר גרוע.

דוד אמסלם: היות וזה במסגרת התמ"א, אז מבחינתנו, בז'רגון שלנו אנחנו מדברים על זה שמדינת ישראל עוברת כל היום על החוק.

דוד אמסלם: בגלל שלעבור על הוראה תמ"אית, זה עבירה על החוק.

דוד אמסלם: אני מניח שאם זה היה אזרח, דרך אגב היו עוצרים אותו.

דוד אמסלם: קודם כל בואו נשים את הנתונים על השולחן.

דוד אמסלם: עכשיו מה הדיון?

<שמעון סוסן: אנחנו מבקשים בעניין הזה, א' יש תמ"א.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לדעת למה לא עומדים בזה?

<שמעון סוסן: רק רגע.

<שמעון סוסן: א' אנחנו גורסים שהעבירות הן על התמ"א.

דוד אמסלם: אוקיי, זאת אומרת למה המדינה לא עומדת בחובות התמ"א.

<שמעון סוסן: כן.

דוד אמסלם: אוקיי, אחד.

דוד אמסלם: רשמתי.

<שמעון סוסן: כן, אבל יש ניסיונות חוזרים ונשנים להפר את התקנון הזה שבתמ"א, להפר את התמ"א עצמה, בלי ללכת בדרכים המקובלות.

<שמעון סוסן: יש ניסיונות.

<שמעון סוסן: כרגע אנחנו עומדים בבתי משפט ובכל מיני אינסטנציות משפטיות בחלקים - - -

דוד אמסלם: על מה?

<שמעון סוסן: על העניין הזה.

דוד אמסלם: מה הטענה בבית המשפט?

<שמעון סוסן: תתני בבקשה סקירה על המשפט.

<שמעון סוסן: שלום, אתה רוצה לתת?

<שלום בן משה: אני אתן.

<שלום בן משה: אני רוצה לתת.

<שמעון סוסן: בבקשה, ראש העיר של ראש העין.

<חיים ביבס: אפשר שנייה אחת?

דוד אמסלם: אנחנו ניתן לחיים.

דוד אמסלם: קודם כל חיים הוא אורח - - -

<חיים ביבס: אורח קבוע.

דוד אמסלם: לא אורח קבוע, הוא פה בהרכב הקבוע.

<שמעון סוסן: כן, חוץ מזה הוא יושב ראש שלנו.

דוד אמסלם: יש לו שלט מיוחד פה.

דוד אמסלם: לא הבאתי אותו היום.

דוד אמסלם: אז בבקשה.

דוד אמסלם: אבל פה הוא מדבר כראש עיריית מודיעין.

<חיים ביבס: כן, היום אני מדבר כראש עיריית מודיעין ואמרת, ובצדק, אמרת נכון, יש יישובים שקמו אחרי בכלל התמ"א.

<חיים ביבס: אנחנו בסוף שנת 2013 גילינו שהולכים להעביר מעלינו את הטיסות.

<חיים ביבס: למה?

<חיים ביבס: כי רוצים להקים את 26 ורוצים להעביר את זה דרך 30 ויצרו מה שנקרא, הרי הנחיתות האוטומטיות הן נחיתות מה שנקרא במסלול ישר ILS.

<חיים ביבס: שהיו אמורים לנסוע ישר, להגיע עד אזור מודיעין עילית ולחזור חזרה.

<חיים ביבס: אלא שמה?

<חיים ביבס: שאמרו אמורים לעבור מעל השטחים.

<חיים ביבס: פסלו את זה ואז יצרו מכשור LDA שזה אומר מה שנקרא נחיתה בזווית.

<חיים ביבס: שאתה עולה מעל יער בן שמן, מגיע מעל מרכז העיר מודיעין, המטוס מסתובב ונוחת חזרה בשדה.

<חיים ביבס: נוצר מצב שביום אחד קיבלנו על הראש, מה שנקרא, נחיתות.

<חיים ביבס: עכשיו צריך להבין, כל יום יש 150 המראות ו-150 נחיתות.

<חיים ביבס: זה בשלב הזה.

<חיים ביבס: זאת אומרת ככל שנלך ונתקדם, זה ילך להיות יותר.

<חיים ביבס: יש גם דבר שהוא אבסורד, אני מסכים.

<חיים ביבס: יש מטוס שנע באוויר, הוא נכנס לארץ, הוא מתחיל ככה.

<חיים ביבס: הוא עובר מעל חבל מודיעין – לא רוצים אותו, מעל מודיעין לא רוצים אותו, מעל ראש העין לא רוצים אותו, כוכב יאיר, שוהם, בסוף נגמר לו הדלק והוא נופל.

<חיים ביבס: בסוף מישהו גם צריך לפתור את הבעיה, אני מסכים.

<חיים ביבס: כדי לפתור את הבעיה מנסים לייצר משהו שהוא בחלוקה.

<חיים ביבס: אם אתה שואל אותי, זה אולי יפתור את הבעיה רק לפרק זמן קצר, אבל בסוף בסוף, אמר הבחור בצדק, אם לא יהיה שדה משלים, זה בסוף כוסות רוח למת.

<חיים ביבס: כי בסדר, פתרתם את הבעיה לזה, נתתם להם חלק מהדברים לזה.

<חיים ביבס: אני השקעתי בזה מאות אלפי אם לא מיליוני שקלים והגעתי לבג"ץ פעמיים.

<חיים ביבס: וזה אבסורד דרך אגב.

<חיים ביבס: הגעתי פעם ראשונה לבג"ץ, הסבירו לכולם – מה אתם רוצים?

<חיים ביבס: הטיסות הן בין שתיים וחצי לשש-שבע בערב.

<חיים ביבס: וואלה, בסוף אתה יודע, לא הייתה לנו ברירה.

<חיים ביבס: הסכמנו.

<חיים ביבס: הגיע המועד הקובע, האחד ביולי 2014, כל הטיסות מאחת עשרה עד אחת בלילה.

<חיים ביבס: זאת אומרת שהרעש הוא פי שניים, מדידת הרעש לא נכונה, כל הדברים.

<חיים ביבס: אתה מגיע ואז אנחנו הולכים עוד פעם לבג"ץ.

<חיים ביבס: מגיעים לבג"ץ, אותה פרקליטה שהגיעה מסבירה מה פתאום, אני אמרתי.

<חיים ביבס: ואז השופט הבין שבסוף פה עובדים על כולם.

<חיים ביבס: עכשיו, בעבודה הזאת על כולם גם אני, איך אמרת, אנחנו קמנו אחרי השדה.

<חיים ביבס: אז אני לא יכול לקבל אפילו פיצוי, כי יש כאלה שנגיד תבעו, קיבלו פיצוי עבור מה שנקרא נזקי רעש וכדומה.

<חיים ביבס: גם זה אתה לא נמצא.

<חיים ביבס: ולכן אני חושב שבסוף בסוף גם אם נשמע את כולם ביחד, הפתרון הטוב ביותר הוא למצוא שדה משלים.

דוד אמסלם: בוודאי.

<חיים ביבס: שדה משלים כולם רוצים, רק לא אצלם.

<חיים ביבס: כולם רוצים להגיע 10 דקות לשדה, אבל אף אחד לא רוצה את זה אצלו.

<חיים ביבס: לא רוצים את זה לא ברמת דוד ולא בדרום ולא בשום מקום אחר.

<קריאה: לא מוצאים.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

<חיים ביבס: אתה רוצה.

<חיים ביבס: רמת דוד לא רוצים.

<חיים ביבס: היישובים סובבי רמת דוד.

<חיים ביבס: תאמין לי שאני יודע מה שאני אומר.

דוד אמסלם: לא צריך להגיב.

<חיים ביבס: ולכן תצטרך להתקבל הכרעה שהמשמעות שלה – שדה משלים זה הפתרון שבסוף - - -

<שמעון סוסן: ועד אז?

<שמעון סוסן: אבל עד אז?

<חיים ביבס: עד אז להשאיר את המצב הקיים.

<שמעון סוסן: לא, רק שנייה.

<שמעון סוסן: חיים, חיים.

<שלום בן משה: רגע, רגע, אני אתייחס.

<שמעון סוסן: שלום, בבקשה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: רצית להגיד משהו?

<שמעון סוסן: הוא לא נותן לי.

דוד אמסלם: אני נותן לך.

דוד אמסלם: אתה לא הבנת פה?

<שמעון סוסן: שלום.

<שמעון סוסן: אני לא בטוח שאתה בעדי.

<שמעון סוסן: אני לא בטוח.

<שמעון סוסן: אדוני יושב הראש, תקשיב רגע.

דוד אמסלם: אני מכיר אותו למעלה מ-40 שנה, אז תעזוב.

<שמעון סוסן: האמת, אני רוצה לומר לפרוטוקול שפעם ראשונה שראיתי את יושב ראש השלטון המקומי, שבדרך כלל הוא ממלכתי בכל התחומים, סיים בפאנץ' ליין לא ממלכתי בכלל – להשאיר את המצב כמו שקיים.

<שמעון סוסן: זה פעם ראשונה ששמעתי אותו.

<שמעון סוסן: חיים, נזיפה ממני.

<חיים ביבס: עכשיו אני יכול להגיד לך דבר אחד, הוא בבעיה גם איתי וגם איתו.

<חיים ביבס: למה?

<חיים ביבס: יש לו יישובים אצלי ויישובים אצלו.

<חיים ביבס: אז אם הוא ילך נגדי, אני אקים עליו את היישובים שלו.

<חיים ביבס: אם הוא ילך נגדו, הוא יקים עליו את היישובים.

<חיים ביבס: אז מה תעשה?

<חיים ביבס: בוא נראה - - -

דוד אמסלם: מזל שאני לא גר לא פה ולא פה.

<שמעון סוסן: רק רגע אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר דבר כזה.

<שמעון סוסן: מה שאנחנו מצפים זה לא לחיות על חשבון שיהיה רע לאחרים.

<שמעון סוסן: מה שאנחנו מצפים שיסגרו לנו חלונות, יצמצמו.

<שמעון סוסן: יתנו לאנשים לישון.

<שמעון סוסן: יש תושבים, דרך אגב, אני אומר את זה לגבי כל התושבים, גם ראשון, גם תל אביב, גם מודיעין, גם כל מקום.

<שמעון סוסן: שיתנו לנו לחיות.

<שמעון סוסן: יוצא איפה מצב שתולדה של הלחץ של הרשות ושל רת"א, שאגב אני מעריך אותם, הם עושים את העבודה.

<שמעון סוסן: הם מנסים.

<שמעון סוסן: צריך להוציא תיירים מפה.

<שמעון סוסן: צריך לקבל.

<שמעון סוסן: צריך להוציא נוסעים.

<שמעון סוסן: הם לא סוגרים לנו לילה.

<שמעון סוסן: הם לא מתחמים.

<שמעון סוסן: חייב לייצר מצב שבו התושבים יכולים לישון כמה שעות.

<שמעון סוסן: אני מדבר בכלל, לא רק מהצד שלי.

<שמעון סוסן: בבקשה, שלום.

דוד אמסלם: בבקשה, שלום.

<שלום בן משה: העניין הזה נמשך כבר כמה שנים.

<שלום בן משה: גם אנחנו השקענו כמה מאות אלפי שקלים.

<שלום בן משה: רק לסבר לך את האוזן, הוא היה בבית משפט והוא נמצא - - -

דוד אמסלם: כשאתה מתכוון השקעתם, זה בבתי משפט?

<שלום בן משה: גם לכל מיני יועצים למיניהם.

דוד אמסלם: יועצים ובתי משפט.

<שלום בן משה: כן.

<קריאה: לא בשיפוץ המסלול.

<חיים ביבס: אדוני יושב הראש, דרך אגב זה אותם יועצים.

<חיים ביבס: היועצים שלו מייעצים לי, מייעצים לו.

<חיים ביבס: יש רק יועץ אחד.

<חיים ביבס: זה אותו אחד, שלא תטעה.

<חיים ביבס: זה כמו הדיון של עורכי הדין.

<חיים ביבס: אנחנו רבים והם מרוויחים.

<שמעון סוסן: אגב, הם קנו סדרה של דירות רחוקות מהשדה.

<שלום בן משה: יש ועדה ציבורית וכו'.

<שלום בן משה: אני רוצה להתחיל קודם כל ברמה המערכתית.

<שלום בן משה: הבעיה העיקרית מתחילה בזה שכל הדיונים של הגופים שנוגעים בעניין, שזה תפקידם – רש"ת ורת"א – העניין שלהם הוא עניין כלכלי.

<שלום בן משה: הם מייצגים כמובן את מדינת ישראל ואת אלעל וכדומה, אבל התושבים בכלל לא בעניין הזה.

<שלום בן משה: התושבים לא בעניין.

דוד אמסלם: אני איתך, שלום.

<שלום בן משה: התושבים לא בעניין.

<שלום בן משה: מדוע אני אומר את זה?

<שלום בן משה: אחד זה מה שצריך להיות בסוף התהליך, שצריך להקים שדה תעופה חדש.

<שלום בן משה: תיכף אני אגיד מה יהיה בינתיים.

<שלום בן משה: דבר שני, אני אתן לך דוגמא את הנתיב, זה נקרא מסלול זה למטה ונתיב זה למעלה.

<שלום בן משה: כשעשו את המסלול הזה, החדש, נוצר נתיב חדש שנקרא 21.

<שלום בן משה: הנתיב הזה בא מנתניה, הולך מזרחה מעל קלקיליה ומעל כוכב יאיר ומעל יישובים בשומרון, מעל כפר קאסם ומעל ראש העין.

<שלום בן משה: כל היישובים האלה, עד שזה קרה, היו נמצאים באיזה עולם של שקט ושלווה.

<שלום בן משה: יום בהיר אחד אנחנו, הסכם הגג, קולטים עשרות אלפי תושבים.

<שלום בן משה: כתבנו בהסכם הגג, הממשלה כתבה הממשלה תתחייב לפתור את העניין ולסייע וכו' וכו'.

<שלום בן משה: לא זה בלבד שהיא לא סייעה, עכשיו מעל הראש שלנו כרגע יש את הנתיב החדש הזה.

<שלום בן משה: הבאנו נתיב חליפי.

<שלום בן משה: לא מוכנים לדבר.

<שלום בן משה: בדקו אותו מבצעית.

<שלום בן משה: לא מוכנים לדבר.

<שלום בן משה: זה דבר אחד.

<שלום בן משה: דבר שני, הייתה הבנה משנת 2014 ועד שנת 2016, שלא טסים בשבת ובחגים ולא טסים בלילה.

<שלום בן משה: ופתאום בשנת 2016, כמו שמרגילים את החמור לשתות וכו', התחילו להרגיל אותנו לאט.

<שלום בן משה: תתרגלו לאט לאט.

<שלום בן משה: טסים עד אחת עשרה בלילה, בשבתות, בחגים.

<שלום בן משה: בקיצור, הפכו את חיי האנשים לגיהינום.

<שלום בן משה: אנשים באו לגור שם, כולל היום, באים אנשים נוספים.

<שלום בן משה: אני קולט עוד 70,000 תושבים שהבינו שהם מגיעים לעולם אחר.

<שלום בן משה: ועכשיו יש ירידה בערך הדירות וכו'.

<שלום בן משה: אבל אני אומר, מה שמטריד אותי, אני שמעתי את כל הדיונים.

<שלום בן משה: אני השתתפתי בדיונים, דבר אחד כחוט השני, הם לא מתייחסים לאנשים.

<שלום בן משה: האנשים הם אוויר.

דוד אמסלם: כשאתה אומר "הם", הכוונה לרשות שדות התעופה.

<שלום בן משה: ורת"א, כן.

<שלום בן משה: תתרגלו לרעש, אין לנו ברירה.

<שלום בן משה: יש לנו שמיים וכו'.

<שלום בן משה: אני אומר לך, בעולם הרחב, אני כבר עשיתי דוקטורט על זה, יש שדות תעופה שנמצאים במרכזי ערים שלא טסים לא בשבתות, לא בחגים ולא בלילה והכל מתקיים וחי ונושם.

<שלום בן משה: אז אני אומר הגישה.

<שלום בן משה: עכשיו אני אומר לך, כי אתה יושב ראש ועדת הפנים ואתה אחראי על הרשויות שמייצגות את התושבים.

<שלום בן משה: אתה עמוד האש לפני המחנה בעניין הזה ולכן אתה חייב לעשות מעשה.

<שלום בן משה: מה יקרה בינתיים?

<שלום בן משה: יש תמ"א.

<שלום בן משה: התמ"א קבעה שהמסלול הזה - - -

יעל כהן-פארן: תמ"א שהיא משנת 1998?

<שלום בן משה: 1997.

<שלום בן משה: קבעה כשטסים על הנתיב החדש הזה, אין מטוסים, רק עד 3 מנועים.

<שלום בן משה: הנתיב הזה הוא נתיב משני ובשבתות ובחגים וכו' וכו'.

<שלום בן משה: לאט לאט, שתדע, הם ביקשו לעשות שימוש חורג.

<שלום בן משה: חורג For Good.

<שלום בן משה: למזלנו לא קיבלו.

<שלום בן משה: עכשיו מה הם עושים?

<שלום בן משה: רוצים לשנות את התמ"א.

<שלום בן משה: לטוס עם ארבעה מטוסים, לטוס בשבתות-.

<שלום בן משה: סליחה, עם ארבעה מנועים.

<שלום בן משה: חגים וכו' וכו'.

<שלום בן משה: לכן מה שבינתיים צריך לעשות, צריך קודם כל לעצור את השינוי של התמ"א.

<שלום בן משה: קודם כל לעצור את - - - בינתיים ולטפל כמובן בשדה התעופה החדש.

<שלום בן משה: עכשיו אני רוצה להגיד משהו לגבי החברים שהוא מדבר עליהם.

<שלום בן משה: אני ראיתי אותם.

<שלום בן משה: אני מכיר אותם.

<שלום בן משה: אני אומר לך, הם הכי אומללים שיש במזרח התיכון.

<שלום בן משה: הם פשוט אומללים.

<שלום בן משה: את בארות יצחק כבר פינו פעם אחת.

<שלום בן משה: אני אומר לך - - -

<שמעון סוסן: נקווה שלא יפנו פעם שנייה.

<שלום בן משה: אני אומר לך שאתה צריך לעמוד על כך שהמדינה תפנה אותם, כי אחרת זה לא חיים בכלל שם.

<שמעון סוסן: אגב, אני אציע ליושב הראש לבוא לעשות סיור, לראות את המטוסים במקום.

<שלום בן משה: כן, תביא אותו.

<שלום בן משה: אני אומר לכם, האנשים האלה הם אומללים.

<שלום בן משה: הילדים שלהם לא ישנים, זה מפריע ללימודים.

<שלום בן משה: זה משפיע דרך אגב על העבודה, על פריון העבודה.

<שלום בן משה: את כל הדברים האלה לא מביאים בחשבון.

דוד אמסלם: תודה.

<שמעון אליאל: רציתי להוסיף שני דברים על כל מה שנאמר.

דוד אמסלם: רק תגיד את השם כדי שיהיה בפרוטוקול.

<שמעון אליאל: שימי אליאל, כוכב יאיר, צור יגאל.

<שמעון אליאל: מה שנאמר שדה משלים, הכל נכון, צריך לעשות את זה וצריך לטפל בזה.

<שמעון אליאל: זה זמן.

<שמעון אליאל: יש שני דברים שרציתי להוסיף.

<שמעון אליאל: בעולם ובאירופה לא טסים בלילה.

<שמעון אליאל: לא נוחתים בלילה.

<שמעון אליאל: אפשר לפתור את העניין מיידית.

<שמעון אליאל: לא צריך לחכות שנים ולא תמ"א ולא שום דבר.

<שמעון אליאל: זה פתרון אחד.

<שמעון אליאל: הפתרון השני, שבאמת לא נוגע ליישובים הקרובים לשדה, אלא יותר הרחוקים – קו ראש העין צפונה, כי בנקודה מסוימת אתה צריך להגיע מול המסלול.

<שמעון אליאל: בנקודה הצפונית והלאה, עד אלי, בגדול, יש פתרון טכנולוגי.

<שמעון אליאל: זה נקרא נחיתה בג'י אן אן אס.

<שמעון אליאל: פתרון שהטייס עובר למוד אוטומטי.

<שמעון אליאל: הוא מסיט מעל היישובים, הוא זז יותר מערבה, בערך בגדול על כביש 6.

<שמעון אליאל: זה פותר המון וזו הנחיה קיימת.

<שמעון אליאל: המסלול כבר מאושר.

<שלום בן משה: הנתיב.

<שמעון אליאל: הנתיב.

<שלום בן משה: בדקנו מבצעית.

<שמעון אליאל: זה מאושר, הוא קיים ברשומות.

<שמעון אליאל: זה מחייב את רת"א להגדיר אותם הטייסים חד חד משמעית רק בנתיב הזה לנחות וזה פותר חלק מהבעיה.

<שמעון אליאל: זה לא פותר את הכל, זה מוריד.

יעל כהן-פארן: אז מה עוצר אותם?

יעל כהן-פארן: למה הם לא עושים את זה?

<שמעון אליאל: יש כל מיני שיקולים.

<שלום בן משה: הטענה שלהם שזה לא בטיחותי.

<שלום בן משה: אנחנו הוכחנו שזה לא נכון.

דוד אמסלם: טוב.

<שמעון אליאל: זהו.

<שמעון אליאל: יש פיתרון.

<שמעון אליאל: יש כל מיני סיבות שאפשרי להתמודד איתן.

<שמעון סוסן: סמדר את רוצה להגיד משהו?

<שמעון סוסן: דודי, אני מבקש שסמדר שלי, יועצת מקצועית, תאמר איזה משפט אחד נוסף.

דוד אמסלם: בבקשה, אפילו שניים.

<סמדר הכהן: אפילו שניים, כן.

<סמדר הכהן: אני רוצה לשים את התושבים קצת בראש הפירמידה.

דוד אמסלם: הם שם כל הזמן אצלי.

<סמדר הכהן: אז זהו, אני יודעת שאצלכם הם בראש הפירמידה ולכן אני אומרת.

<סמדר הכהן: כי בסופו של דבר ואנחנו את כל מה שנאמר פה על השדה ועל כמות הנוסעים אנחנו יודעים, אבל בסופו של דבר כשמתקבלות תלונות כל הזמן במועצה, על תושבים שפריון העבודה יורד בגלל שהם עייפים, הם עם כאבי ראש, הם לא מצליחים לתפקד.

<סמדר הכהן: על ילדים שאותו דבר, שמתעוררים.

<סמדר הכהן: יש פה אמא שיושבת לידי, יש לה ארבעה ילדים והיא אומרת הילדים מתעוררים בלילה.

<סמדר הכהן: אז מתעוררים בלילה, אין שינה רציפה.

<סמדר הכהן: אנשים יושבים בבתים עם המזגנים, עם המיגון האקוסטי והם לא יכולים לדבר.

<סמדר הכהן: הם צריכים לעשות הפסקות.

<סמדר הכהן: זה נקודה שהרבה מאד פעמים ובהרבה מאד דיונים נעלמת.

<סמדר הכהן: נכון יש תמ"א ונכון שיש רצון שיהיו שמיים פתוחים ואנחנו מכירים את הכל וכולנו טסים וכולנו רוצים לטוס, אבל בסופו של דבר אם התחלואה גדולה ופריון העבודה יורד והלימודים והמחלות ואני לא יודעת מה עוד, אז מה עשינו בזה?

<סמדר הכהן: מה עשינו בזה?

דוד אמסלם: הבנתי, סמדר.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הבנתי את הרעיון.

דוד אמסלם: אתה רוצה להגיד משהו?

<אשר בן שושן: כן, אם יורשה לי, רק בשביל להכניס את הדברים בקונטקסט הנכון.

דוד אמסלם: בכיף.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אשר בן שושן: תודה לך אדוני.

<אשר בן שושן: אני אשר בן שושן, מנהל הרשות לתחבורה, תנועה וחנייה של עיריית תל אביב-יפו.

דוד אמסלם: זה גם באוויר, דרך אגב, או רק בקרקע, אתה?

<אשר בן שושן: אני, אתה רואה, גם ביבשה וגם בים.

דוד אמסלם: כולל בעומק?

<קריאה: דרך אגב, גובים על מה שעובר מעליהם.

<קריאה: זה המקום היחיד - - -

דוד אמסלם: אתם גובים ארנונה על הסיפור של המטוסים?

<אשר בן שושן: לא, עוד לא.

דוד אמסלם: עוד לא.

<אשר בן שושן: עוד לא.

<חיים ביבס: תל אביב הכל עושה כסף.

<אשר בן שושן: חיים זה לא-.

<אשר בן שושן: עכשיו בתור מה ההערה הזאת הייתה, כראש עירייה - - -

דוד אמסלם: אשר, אשר, תהיה קצת קליל.

דוד אמסלם: אל תהייה - - -

<אשר בן שושן: אני קליל וזה בסדר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<חיים ביבס: אני מוכן להתחלף איתך.

<חיים ביבס: אני אגבה על חנייה באוויר.

<אשר בן שושן: רק בשביל להכניס את העסק לקונטקסט ואני בוודאי לא מקל ראש בדברים שנאמרו פה על ידי ראשי הערים, חלילה.

<אשר בן שושן: ובסוף יש לנו רק שדה תעופה אחד.

<אשר בן שושן: יש לנו רק מדינה אחת ואין ספק שהפתרון של השדה המשלים הוא פתרון שבטווח הארוך צריך לתת לפחות את המענה.

<אשר בן שושן: בהקשר של שלב הביניים, רק בשביל לסבר את האוזן, כרגע מי שסובל הכי הרבה הם תושבי עיריית תל אביב.

<קריאה: זה לא נכון.

<אשר בן שושן: תושבי העיר תל אביב, בעיקר החלק של דרום תל אביב.

<אשר בן שושן: והכמות הכי גדולה שניזוקה היא תושבי תל אביב.

<אשר בן שושן: היקף הנחיתות בלילה נכון להיום, שמתבצעות מעל המסלול של תל אביב ה-12, 70% מהנחיתות הליליות מתבצעות רק מעל המסלול התל אביבי.

<אשר בן שושן: כל הנחיתות, 100% מהנחיתות מהשעה אחת בלילה, אפרופו שינה, שאני מסכים שיש פה לא מעט בעייתיות, מהשעה אחת עד שעה שש בבוקר, מאה אחוז מהנחיתות הן רק מעל המסלול התל אביבי.

<חיים ביבס: אפשר להסביר לו גם למה.

<חיים ביבס: צריך להבין.

<חיים ביבס: זה בגלל הרוח.

<חיים ביבס: עד שעה מסוימת חייבים לעבור - - -

<קריאה: אולי בגלל שזה הכי גבוה.

<אשר בן שושן: חיים, ממש לא.

<אשר בן שושן: ממש לא.

דוד אמסלם: אבל אשר, זה לא חשוב מה הסיבה.

דוד אמסלם: זה בפועל מה שקורה.

<אשר בן שושן: אלף.

<אשר בן שושן: והגורם היחידי ולמיטב הבנתי, אפרופו מה שאתה הגדרת, נכון להיום, עד עצם היום הזה קיימת חריגה שלמיטב הבנתי היא רק בתל אביב לצורך העניין.

<אשר בן שושן: מתשריט 3, שאני מוצא בחלק מהתמ"א, שנמצא בחריגה מאד מאד משמעותית.

<אשר בן שושן: נכון, היא קטנה, אבל היא עדיין חריגה מאד משמעותית ולטעמנו - - -

דוד אמסלם: מה הכוונה שלך חריגה?

דוד אמסלם: ממה?

<אשר בן שושן: על בסיס תשריט 3 - - -

<אהרון גל: תסביר מה זה תשריט 3, שהוא יבין.

<אשר בן שושן: תשריט 3 הוא חלק מהתמ"א המדוברת - - - בין היתר - - -

דוד אמסלם: שמה אומר?

<אשר בן שושן: ויש פה את מינהל התכנון, ש - - - שאת עוצמת הרעש, אצבעות הרעש - - -

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי כרגע על מדידות הרעש?

<אשר בן שושן: בין היתר.

<אשר בן שושן: ואני אומר שאנחנו נמצאים במצב שעל פי תשריט 3, מעל העיר תל אביב-יפו, קיימת חריגה שמתמשכת פרק זמן לא מבוטל ומתקיימים לא מעט הליכים, בין אם הליכים משפטיים, בין אם הליכים תכנוניים, בשביל בסופו של יום לנסות, לראות איך מחלקים את הצדק החלוקתי הזה, לצורך העניין - - -

דוד אמסלם: נושא הסבל.

<אשר בן שושן: נכון.

<אשר בן שושן: והדברים צריכים להיות בסך הכל בראייה, בפרספקטיבה וגם באחריות לאומית לכל דבר ועניין.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: אני רוצה ברשותכם לשמוע את רת"א.

דוד אמסלם: הם פה?

דוד אמסלם: לא צריך, אני כבר הבנתי את התושבים.

דוד אמסלם: נחזור פה, נחזור שם, נוסיף עוד איזה כאב פה, כאב שם.

דוד אמסלם: הבנו את הרעיון.

דוד אמסלם: קודם כל רשות תעופה אזרחית, תגדיר לי את התפקיד של הרשות.

<מוטי שמואלי: מוט שמואלי מרשות התעופה האזרחית.

<מוטי שמואלי: רשות התעופה האזרחית יש לה חלק פה במנגנון השלם של כל הנושא הזה של נחיתות בנתב"ג.

<מוטי שמואלי: יש פה את התמ"א שהוזכרה, שהיא - - -

דוד אמסלם: לא, לא, מוטי, תסביר לי קודם כל – אני לא מכיר את הרשות.

דוד אמסלם: תסביר לי מה תחומי האחריות של רשות התעופה האזרחית.

<מוטי שמואלי: רשות התעופה האזרחית היא רשות, יחידת סמך במשרד התחבורה.

דוד אמסלם: את זה עד עכשיו הבנו.

<מוטי שמואלי: שאחראית על הרגולציה בתחום התעופה האזרחית.

דוד אמסלם: זאת אומרת היא קובעת את הכללים בנושא התעופה בארץ?

<מוטי שמואלי: באופן כללי כן.

דוד אמסלם: מי מוביל את התמ"אות?

דוד אמסלם: היא מובילה את התמ"אות?

<מוטי שמואלי: לא.

<מוטי שמואלי: זהו, שאת התמ"א, או בכלל את הנושאים התכנוניים, הם חלק מתהליכי התכנון במסגרת חוק התכנון והבנייה.

דוד אמסלם: כן, אני מכיר את זה.

<מוטי שמואלי: אז אני אומר - - -

דוד אמסלם: אז אולי אני אשאל את השאלה קצת אחרת.

דוד אמסלם: תראה, אנחנו מדברים על חוק התכנון והבנייה, אבל מי שאחראי למשל להוביל בניית בתי ספר זה משרד החינוך.

דוד אמסלם: מי שאחראי לבנות בסיסי צה"ל זה צה"ל וכו'.

דוד אמסלם: לכן שדה התעופה נשמע לי הגיוני שזה אתה.

דוד אמסלם: אני לא אמרתי שאתה תתכנן, אבל אתה צריך לדאוג שמישהו אחר יעשה את התכנון.

דוד אמסלם: או שאתה - - -

<קריאה: מינהל התכנון.

דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה מפעיל את המערכות.

דוד אמסלם: את הכללים, את כללי התעופה אתם קובעים?

דוד אמסלם: זאת אומרת אני יכול לומר בגדול שאתם בעצם אחראים על כל מה שנקרא נושא התעופה במדינת ישראל בכל הרבדים שלו?

<מוטי שמואלי: כן.

<מוטי שמואלי: שוב, לא במקרה שיש תמ"א.

דוד אמסלם: הרגולטורים, לא התפעוליים.

דוד אמסלם: אתם לא מתפעלים מטוסים ולא מתפעלים שדות תעופה, בסדר?

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: מי בעצם אחראי למימוש התמ"א?

<מוטי שמואלי: אז קודם כל על מימוש התמ"א אחראי על כל מי שכפוף למה שכתוב בה.

דוד אמסלם: כן, ומי אמור לאכוף את התמ"א?

<מוטי שמואלי: מי שאמור לאכוף זה מי שאמור לאכוף בכלל את דיני התכנון והבנייה.

<מוטי שמואלי: זה עניין של - - -

דוד אמסלם: אה, זאת אומרת אתה בעצם אומר שמינהל התכנון אמור לבדוק מדוע לא מתקיימת-.

דוד אמסלם: נגיד מדוע רשות שדות התעופה לא עומדים בהנחיות התמ"איות שהם צריכים לעמוד בהן?

<מוטי שמואלי: אז התשובה פה היא הרבה יותר - - -

דוד אמסלם: שזה אתם.

<מוטי שמואלי: לא, רגע.

<מוטי שמואלי: במסגרת התמ"א יש גופים ומנגנונים שאמורים לנטר, לבדוק באופן רציף כל שנה את העמידה בתמ"א וזה מנגנונים שמתקיימים.

<מוטי שמואלי: נמצאת פה גם נציגת מינהל התכנון אילנה שפרן, שהיא גם יושבת ראש הוועדה הזאת וזאת ועדה שמתכנסת בצורה איטית ולפחות פעם בשנה בודקת את העמידה בתמ"א וכל מה שקשור לרעש.

דוד אמסלם: בוא אני אתן לך דוגמא.

דוד אמסלם: מוטי, בוא נעשה משהו אחר.

<מוטי שמואלי: רגע, אני מיד מגיע למה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: לא, אני אתן דוגמא.

דוד אמסלם: אני הבנתי מהחברה, שבמסגרת תמ"א שאושר בשנת 1997, - - - הישנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלק גדול מאד מהתמ"אות של מדינת ישראל הם תמ"אות הרבה יותר ותיקות.

דוד אמסלם: אז בעצם צריך להיות שדה משלים.

<מוטי שמואלי: נכון.

דוד אמסלם: אני לא מתווכח.

דוד אמסלם: אני מניח שזה לא שאלה תכנונית, זו הנחיה תמ"אית שאתם צריכים לדאוג לה ברמת התעופה.

דוד אמסלם: הרי זה לא בא – ברגע שיש שדה, אז אולי הם מתחילים לתת את ההנחיות התכנוניות לשדה – איך לעשות, מה לעשות, איזה כבישים בגישה.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: כמו כל תכנון של כל פרויקט.

דוד אמסלם: אבל אני מניח ש - - -

<אילנה שפרן: רק זה לא הוראה בתמ"א, זה החלטה של מועצה, אבל זה לא הוראה בתמ"א.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: איזה מועצה?

<אילנה שפרן: המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

דוד אמסלם: ומה המשמעות של אותה החלטה?

דוד אמסלם: הרי אם זה בחלק מתנאי ההיתר, אז זה חלק - - -

<אילנה שפרן: לא, לא, לא.

<אילנה שפרן: אז בוא נפריד.

דוד אמסלם: מה?

<אילנה שפרן: אז אולי אחרי שמוטי יסיים אני אנסה לעשות סדר.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: תראה, דרך אגב, פחות חשוב לי ללכת לרזולוציה הזו.

דוד אמסלם: אני מזהה כרגע אותך ככתובת אחראית לכל הנושא של התפעול.

דוד אמסלם: זאת אומרת לכל הנושא של הרגולציה במדינת ישראל בנושא התעופה.

דוד אמסלם: אז אם המדינה החליטה – ואני לא יודע מי זה המדינה כרגע ומי הכניס את העניין הזה, וכרגע היא אמרה לי שזו החלטה רק של הוועדה הארצית.

דוד אמסלם: זה היה הוועדה הארצית?

<אילנה שפרן: המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

דוד אמסלם: המועצה הארצית ואני לא יודע כרגע מה המשמעות החוקית להחלטות של המועצה הארצית.

דוד אמסלם: יכול להיות שנתפלפל פה שעתיים ובסוף יסתבר לנו שסתם קיבלו החלטה ואין לה שום משמעות.

דוד אמסלם: אז אולי נתקשר אליהם, נגיד להם אל תקבלו יותר החלטות בגלל שאין לזה שום משמעות.

דוד אמסלם: אבל אתה מבין שאם הייתה החלטה בשנת 1997 לשדה משלים, אז ברור שצריך.

דוד אמסלם: היום אנחנו נמצאים כמעט 20 שנה אחרי ועוד לא מצאנו שדה משלים.

דוד אמסלם: דבר שני, הבנתי שגם הפול קפאסיטי של השדה נקבע על 16 מיליון נוסעים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס למה, אבל זה נקבע ודרך אגב אני בטוח שכשזה נקבע זה היה נראה איזה יעד רחוק שלא נגיע אליו.

דוד אמסלם: והיום אנחנו כבר גולשים ל-20 מיליון.

דוד אמסלם: זה גם הנחיה תמ"אית או לא?

דוד אמסלם: זה גם בתמ"א או שזה גם סתם?

<אילנה שפרן: לא.

דוד אמסלם: זה גם סתם.

<אילנה שפרן: זה לא סתם.

<אילנה שפרן: זה הכיוון שלפיו בנו.

<אילנה שפרן: כשאתה מקבל החלטה אתה אומר אני רוצה להגיע כזה.

דוד אמסלם: כן, כן, הבנתי.

<אילנה שפרן: אבל זה לא איזו החלטה שאומרת - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זה מין איזה רצון טוב של המדינה.

<אילנה שפרן: זה לא רצון טוב, זה כיוון יעד.

<אילנה שפרן: כשאתה מתכנן - - -

דוד אמסלם: כיוון, כן.

דוד אמסלם: יש הרבה כיווני יעדים.

<אילנה שפרן: אז זה היעד שאליו - - -

דוד אמסלם: תראי, אני עושה הבנה בין הנחיות לבין מה אני רוצה.

דוד אמסלם: מה אני רוצה?

דוד אמסלם: את יודעת, המדינה קמה כל בוקר - - -

<אילנה שפרן: זאת המטרה של ה- - -

דוד אמסלם: כל בוקר קמים אנשים במדינה ויש להם כל מיני פנטזיות.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אבל אנחנו לא עוסקים בזה.

דוד אמסלם: אני שואל כרגע אם זה הנחיות לגבי התפעול של שדה התעופה, זה מקבל תפנית.

דוד אמסלם: אם זה סתם יעד של מישהו שבא לו, בגלל שהוא חושש ש-16 מיליון נוסעים סותמים את הדיו פרי והוא רוצה עוד אחד, אז זו שאלה אחרת.

<אילנה שפרן: זה לא יעד סתם של מישהו.

<אילנה שפרן: ככה עושים תכנית.

<אילנה שפרן: אתה יודע למה אתה מכוון ו - - -

דוד אמסלם: מה המשקל של מה שכתוב בדברים האלה?

<אילנה שפרן: בתוך הוראות התמ"א אין הגבלה על מספר המשתמשים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הרי זה בילד אין בתמ"א.

דוד אמסלם: הרי זה חייב להיות חלק מהתכנון המהותי.

<אילנה שפרן: זה חלק - - -

דוד אמסלם: אז למה זה נראה לך משהו זניח?

<אילנה שפרן: אני - - -

דוד אמסלם: הרי אם הייתי אומר לך שבשדה התעופה הזה יש בו 200 מיליון איש, היית אומרת זה לא יכול להיות, לא מתפקדים.

דוד אמסלם: המערכות לא מתפקדות, יש שם בעיית תחבורה, יהיה בעיות זה, יהיה בעיות זה.

דוד אמסלם: אנחנו לא היינו מקדמים את התמ"א.

דוד אמסלם: אז איך את אומרת לי שזה לא חלק אינטגראלי מהתכנון?

<אילנה שפרן: אין פה הוראה שאמרה במשתמש ה-16 מיליון ואחד לא יוכל להיכנס לשדה התעופה.

<אילנה שפרן: אין נוראה.

דוד אמסלם: ושניים, ושלושה?

דוד אמסלם: ועוד ארבעה מיליון יותר?

<אילנה שפרן: לא, אין הוראה.

<אילנה שפרן: אתה שואל מה כתוב?

דוד אמסלם: כן.

<אילנה שפרן: אין הוראה שאוסרת - - -

דוד אמסלם: למה אין הוראה כזו?

<אילנה שפרן: כי הוראות בדרך כלל לא מתייחסות למספר מאד ספציפי.

<אילנה שפרן: כי איך תמנע את הכניסה של ה-16 מיליון ושלושה?

דוד אמסלם: אני אגיד לך, זה בדיוק מה שאני חושש שהטעות והכשל שלכם.

דוד אמסלם: כשאתה מתכנן תכנון, אתה נותן הנחיות שהתכנון יתפקד.

דוד אמסלם: אתה לא מנותק.

דוד אמסלם: אתה לא מנותק מהמציאות.

דוד אמסלם: אז אם אנחנו מחליטים לבנות שדה תעופה ל-16 מיליון, אז אנחנו כבר ב-15 מיליון נתחיל לתכנן את הגידול שלו ולא נחכה שיהיה 500 מיליון ואז ניזכר, למה הכל נסתם והכל התפרק לנו.

<אילנה שפרן: אתה צודק במאה אחוז והיום - - -

<קריאה: אבל יש הגדרה של עומס, לא?

<אילנה שפרן: רק שנייה.

<אילנה שפרן: אתה צודק במאה אחוז.

<אילנה שפרן: ביום שאישרו את התכנית הזאת, שזה היה לפני 20 שנה, בדיוק 20 שנה - - -

דוד אמסלם: 20 שנה.

<אילנה שפרן: 20 שנה, המועצה הארצית, כמו שאמרתי, נתנה הוראה כבר להכין תכנית לשדה נוסף.

<אילנה שפרן: באמת הוכנה תכנית לשדה נוסף.

<אילנה שפרן: זה הגיע לממשלה בשנת 2005, לשדה בנבטים ומערכת הביטחון הטילה וטו על הדבר הזה והתכנית לשדה הנוסף לא אושרה.

<אילנה שפרן: אז אי אפשר להגיד שנזכרנו ברגע שהגיע ה-16 מיליון - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: מה השם שלך בבקשה?

<אילנה שפרן: אילנה שפרן.

דוד אמסלם: מה התפקיד שלך, אילנה?

<אילנה שפרן: אני ראש אגף תחבורה במינהל התכנון.

דוד אמסלם: תשמעי אילנה, אני כרגע לא שואל אם עשיתם מאמצים.

דוד אמסלם: זאת לא השאלה.

<אילנה שפרן: לא, אני מסבירה.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אתם צריכים לתת פתרונות לתושבי מדינת ישראל אם אתם יודעים.

דוד אמסלם: אם אתם לא יודעים, תביאו אנשים שיודעים לתת את התכנית.

<אילנה שפרן: אז אני אסביר לך תיכף מה אנחנו - - -

דוד אמסלם: את התשובות.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: את לא צריכה לספר לי כאן כמה עבדתם קשה ולא הצלחתם.

דוד אמסלם: זה פשוט חשוב לי.

<אילנה שפרן: זה לא מה שאני באה להגיד.

דוד אמסלם: אני חושב שאם זה התפקיד שלך, אז את צריכה לייצר כרגע פתרונות.

דוד אמסלם: אני לא בקטע של הבעיות, אני בקטע של הפתרונות.

<אילנה שפרן: אדוני, אני אשמח להגיד לך מה הפתרונות.

דוד אמסלם: אוקיי.

<אילנה שפרן: בסדר, ברגע שתיתן לי לדבר, בשמחה.

<אילנה שפרן: אני גם רוצה להסביר קצת את הפרטים שקיבלו קצת תפנית מהמציאות, כי נאמרו פה דברים לא - - -

דוד אמסלם: טוב, בסדר, אני אחזור אלייך, בגלל שאת נכנסת כבר.

דוד אמסלם: זאת אומרת אנחנו זגזגנו בין שניכם.

דוד אמסלם: אני אחזור חזרה למוטי ואחרי זה אני אחזור אלייך, אילנה.

<אילנה שפרן: כן, בשמחה.

דוד אמסלם: מוטי תגיד לי, מה התפקיד שלכם בכל הסיפור הזה?

דוד אמסלם: אתם קמים בבוקר, מה אתה עושה בכל זה?

דוד אמסלם: אתה שומע מה קורה כאן.

<מוטי שמואלי: כן.

דוד אמסלם: יש כאן כמה יישובים שאין להם חיים.

דוד אמסלם: כמעט כל היישובים בסביבה.

דוד אמסלם: זה התחיל בתל אביב, דרך אגב, אני מניח.

דוד אמסלם: אני מקבל את מה שאמר אשר ואני גם מדי פעם טס, אז אני רואה.

דוד אמסלם: אז באמת רוב הנחיתות עולות על תל אביב.

דוד אמסלם: יש את כל היישובים בסביבה ואתם רואים את העניין, אתם רואים את פונקציית הגידול.

דוד אמסלם: הרי אתם לא אטומים.

דוד אמסלם: ואתה קם בבוקר, מה אתה עושה?

<מוטי שמואלי: אז ככה, מה שאנחנו עושים גם מעוגן בחוק שמגדיר את הסמכויות שלנו והתפקיד של מנהל רת"א הוא במסגרת התמ"א כי הוא לא מעל התמ"א, להגדיר לרשות שדות התעופה את אופן ההפעלה המבצעית בצורה כזאת שתאזן – וזה המשחק פה – לאזן בין הצורך להיענות לביקושים והביקושים עולים ואני חושב שאף אחד לא יגיד שזה דבר שלילי, ובין הצורך לאזן את הצורך לתת מענה לביקושים, לבין באמת הסבל של התושבים והרצון לחלק אותו - - -

דוד אמסלם: איך אתה מאזן את זה.

<מוטי שמואלי: אז חלק מהדברים הוזכרו פה.

דוד אמסלם: שמה?

<מוטי שמואלי: כבר בתחילת שנת 2014 פרסמנו הנחיות לתבנית טיפול מבצעי, הנחיות לרשות שדות התעופה איך להפנות את התנועה ולחלק אותה, ככה שקודם כל יעמדו בהוראות התמ"א ומעבר לזה באמת יעשו את החלוקה בצורה כזאת שיאזנו את הסבל ואת ה - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת אתה אומר במקום שאחד יסבול 100%, שיסבלו נגיד 33%.

<מוטי שמואלי: חלק מהעניין זה באמת ליצור איזו שהיא חלוקה ש - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, זה הדבר הכי פשוט.

יעל כהן-פארן: שוויון בנטל.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: במקום שתוציאו כסף ותסדרו שדה תעופה הכי טוב, בואו עכשיו בואו נפזר את הסבל.

<שלום בן משה: זה נקרא שוויון בסבל.

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אוקיי.

<מוטי שמואלי: זה לא במקום.

<מוטי שמואלי: אני מניח שאילנה תיכנס לזה, אבל היום אנחנו נמצאים בשלב מאד מתקדם בכמה מישורים של קידום שדה תעופה משלים לנתב"ג.

<מוטי שמואלי: זה לא סוד אגב, שיש הרבה מאד התנגדויות לתהליך בכלל ולמיקומים בפרט, ויש גם לא מעט דיונים בכנסת בעניין הזה של יהיה במקום כזה או לא יהיה במקום אחר.

<מוטי שמואלי: אבל יש כן תהליך מאד משמעותי של קידום שדה תעופה משלים לנתב"ג בינלאומי - - -

דוד אמסלם: איפה?

<מוטי שמואלי: התהליך עצמו, יש החלטת ממשלה - - -

<אילנה שפרן: אנחנו מוכנים - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אני לא אוהב.

דוד אמסלם: מה זה תהליכים?

דוד אמסלם: אני יודע מה זה בסוף איפה, לא תהליכים.

דוד אמסלם: זה שאתה מוסר להוא, אתה יודע, כשאתה מתכדרר לרוחב, אין משמעות למשחק.

דוד אמסלם: אז יש החלטת ממשלה ששדה משלים יוקם בעמק יזרעאל, בכפוף לבדיקה לפי חוק התכנון והבנייה ושני הדברים האלה מבוצעים.

דוד אמסלם: יש גם בדיקה - - -

דוד אמסלם: מתי הייתה ההחלטה?

<מוטי שמואלי: באוקטובר 2014.

דוד אמסלם: נו, ומה עשיתם מאז עד היום?

דוד אמסלם: עברו שנתיים.

<מוטי שמואלי: אז אני אומר - - -

דוד אמסלם: אחרי שיצאתם לחופש והכל, מה עשיתם?

<מוטי שמואלי: לא יצאנו לחופש.

<מוטי שמואלי: מה שיש בינתיים - - -

<קריאה: שלוש שנים.

<קריאה: זה בניגוד לנבטים, כן.

דוד אמסלם: שלוש שנים, סליחה.

<מוטי שמואלי: יש החלטת ממשלה, אני לא אבוא ואגיד אם היא טובה או לא טובה.

<קריאה: בשביל זה יושבים פה בוועדה.

דוד אמסלם: סליחה.

<מוטי שמואלי: אז אחד יש בדיקת ייתכנות מאד משמעותית שרצה כבר שנה וחצי לגבי רמת דוד בעמק יזרעאל, להתאמה שלו התעופתית ואנחנו נמצאים היום כבר עם דו"חות מאד מקצועיים ומפורטים ביחד עם משרד הביטחון, ואילנה שפרן הזכירה פה את המעורבות של משרד הביטחון וחיל האוויר.

<מוטי שמואלי: אנחנו עושים את הבדיקה הזאת יחד עם משרד הביטחון וחיל האוויר בשיתוף פעולה ויש ייתכנות מאד משמעותית להקים שם שדה משותף – צבאי ואזרחי.

<מוטי שמואלי: זה לא סופי.

<מוטי שמואלי: יש עוד לא מעט דברים שצריך לבדוק ולתכנן.

דוד אמסלם: כמה שנים ייקח - - -

<קריאה: באיזה גודל?

דוד אמסלם: חברה, מספיק.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם שנה שעברה – אומרת לי מנהלת הוועדה שדיברתם על זה.

דוד אמסלם: לפני שלוש שנים, סליחה.

דוד אמסלם: כמה שנים לדעתכם עד שתקבלו החלטה?

דוד אמסלם: 20 שנה תהיה החלטה לדעתך?

<מוטי שמואלי: אז החלטה, צריך להפריד את ההחלטות.

דוד אמסלם: או שאני אביא את הבן שלי עכשיו מהצבא שיישמע את הדיון כדי שיעקוב אחרי שאני לא אהיה פה.

<מוטי שמואלי: ההחלטה לגבי המיקום שלו זה במסגרת בדיקה שגם היא מקודמת על ידי מינהל התכנון ואילנה תפרט על זה בהמשך.

דוד אמסלם: טוב.

<מוטי שמואלי: זה לגבי ההחלטה הסופית.

<מוטי שמואלי: לגבי הייתכנות של רמת דוד כשדה, אם וכאשר באמת יוחלט שזה האתר לפי החלטת הממשלה, אז בהחלט יש ייתכנות ונעשים פה מאמצים כל הזמן במקביל יחד עם חיל האוויר, לתכנן מחדש את המחנה הצבאי, לתכנן את השדה - - -

דוד אמסלם: הבנתי מוטי.

דוד אמסלם: בוא אני אשאל אותך עוד שתי שאלות.

דוד אמסלם: נתקדם, בגלל שאני כרגע איתך בפריילוף.

דוד אמסלם: לא קיבלתי שום תשובה מעשית.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה אחרת, בוא תתייחס למה שאמר שימי.

דוד אמסלם: הוא אומר שבגלל קטע, יש טכנולוגיה ואם משתמשים בה אז זה מקל עליהם קצת את הסבל ולא מכביד על אחרים.

דוד אמסלם: זאת אומרת אני לא בקטע של לדלג את הבעיה מאלה לאלה.

דוד אמסלם: לא עשינו בזה כלום.

<שלום בן משה: הנתיב מעל כביש מספר 6.

<שלום בן משה: אתה יודע.

<מוטי שמואלי: קודם כל יש כזה - - -

<רזיאל אחרק: אגב, הוא הוציא מכתב ב-31 באוקטובר 2012 ובו הוא כותב, הוא בעצמו, שבתחילת שנת 2014 הולך להשתדרג מסלול 21 והוא כותב ככה, בסעיף ד': "תכנון הליכי נחיתת מכשירים מדויקים באמצעות שימוש בכלי ניווט מבוסס ביצועים מתקדמים PBN למסלול 21, כך שיתאפשר לבצע תהליך נחיתה במסלול 21 במינימום מעבר מעל יישובים בתנאי מזג אוויר מתאימים".

<רזיאל אחרק: וזו הייתה הבקשה בעצם של ראש העיר שלנו.

<רזיאל אחרק: הוא אמר לך.

דוד אמסלם: מה השם שלך?

<רזיאל אחרק: רזיאל אחרק.

<רזיאל אחרק: אני חבר מועצת עיריית ראש העין.

דוד אמסלם: אני שאלתי את השאלה.

דוד אמסלם: עכשיו בזבזת לי עוד דקה וחצי ואין לי זמן.

דוד אמסלם: אני שואל, תיאר שימי איזו שהיא טכנולוגיה שיכולה להסיט את המסלול ולהקל עליהם במעט.

דוד אמסלם: למה אתם לא עושים את זה?

<מוטי שמואלי: יש נתיב כזה.

<מוטי שמואלי: הוא אכן פורסם, הוא תוכנן, הוא פורסם, הוא קיים ואכן גם משתמשים בו.

<מוטי שמואלי: הבעיה היא שבגלל הרצון לעקוף לא רק את כוכב יאיר אלא גם את ראש העין, כי אחרת מה עשינו בזה.

<מוטי שמואלי: אם אנחנו עוקפים את כוכב יאיר, אבל הפנייה לנחיתה – בסוף צריך להתיישר לכיוון של המסלול.

<מוטי שמואלי: אם הפנייה תהיה מעל העיר ראש העין, ייגרם סבל יותר גרוע ממה שהיום.

<מוטי שמואלי: בגלל הרצון לעקוף את ראש העין מדרום ולהתיישר ממש ברגע האחרון אל הכיוון של המסלול, הוא תוכנן ככה שבאמת הקטע האחרון בכיוון המסלול הוא קצר מדי וכשזה הופעל, וזה הופעל בנובמבר שנה שעברה, הופעל יום וחצי או יומיים וקיבלנו פניות גם מחברות תעופה וגם מטייסים, שזה - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת אתה אומר שהפתרון עדיין לא אופטימאלי, לכן אתם לא יכולים להפעיל אותו.

<מוטי שמואלי: נכון.

<שלום בן משה: לא, זה מטעמים של - - -

<אשר בן שושן: הם קיבלו פניות מטעמי נוחות.

<שלום בן משה: זה טעמי נוחות.

<אשר בן שושן: נוחות של הטייסים.

<רזיאל אחרק: נוחות, לא בטיחות.

<רזיאל אחרק: (היו"ר – יעל כהן-פארן)

יעל כהן-פארן: לא בטיחות?

<אשר בן שושן: לא, זה נוחות של הטייסים, לא בטיחות.

<רזיאל אחרק: רק נוחות.

<רזיאל אחרק: הוא צריך 4 מייל ויש לו אותם.

יעל כהן-פארן: טוב, השאלה היא האם זה מטעמי נוחות, שקיבלתם את הפניות או בטיחות?

יעל כהן-פארן: כי באמת יש פה פער בין שתי תלונות כאלה.

<מוטי שמואלי: הסיבה שאנחנו לא מנחים על שימוש קבוע בנתיב העוקף את ראש העין, היא אך ורק מטעמי בטיחות, בטיחות טיס, שזאת האחריות שלנו.

<מוטי שמואלי: אנחנו רגולטור בתחום הבטיחות.

<מוטי שמואלי: נכון, זה גם קשור לנוחות ההפעלה של כלי הטיס.

<מוטי שמואלי: הקשר בין נוחות ההפעלה לבין בטיחות הוא מאד ברור.

<מוטי שמואלי: זה לא איזה פינוק.

<מוטי שמואלי: זה לא איזה משהו ש - - -

<אשר בן שושן: מה מסכן פה?

<שלום בן משה: שמואלי - - -

יעל כהן-פארן: רגע, איפה הסכנה?

<מוטי שמואלי: הסכנה היא בכך שבגלל שהפנייה היא מאד מאוחרת והיא מאד ברגע האחרון, נוצר מצב שכלי הטיס לא מיוצב מספיק זמן לפני הנחיתה.

<מוטי שמואלי: זה לא קיים באף נחיתה על שום מסלול אחר.

<מוטי שמואלי: למרות שהטכנולוגיה קיימת, אנחנו עושים בה שימוש במסלול אחר, זה שבא מכיוון מודיעין, אבל לא עובר מעל מודיעין.

<מוטי שמואלי: שם אורכי הקטעים ואורך הקטע האחרון לנחיתה הוא יותר ארוך.

יעל כהן-פארן: הבנתי.

<מוטי שמואלי: אפשר לעשות את אותו דבר גם מצפון על מסלול 21, לא יפתור אגב את הבעיה לאלה שסובלים הכי הרבה – למזור ובארות יצחק.

<אשר בן שושן: אמרנו, אמרנו.

<מוטי שמואלי: לא יפתור, אבל כדי למנוע את הרעש מראש העין, אז באמת הפנייה נעשתה מאד מאוחר והתברר שזה יוצר - - - שבהם כלי הטיס לא מיוצבים מספיק מוקדם.

<מוטי שמואלי: בטיחות נטו.

<מוטי שמואלי: ברגע שנצליח להתגבר על זה, אם נצליח - - -

יעל כהן-פארן: איך אפשר יהיה להתגבר על זה?

<מוטי שמואלי: אז אנחנו מנסים לעשות כל מיני בדיקות איך לשנות את הפנייה וכו'.

<מוטי שמואלי: אני לא אישר בשורות בעניין הזה, בגלל שזה קטע קצר מדי.

יעל כהן-פארן: יש אפשרות להסתובב במקום אחר?

יעל כהן-פארן: צפונה בכלל משם?

<מוטי שמואלי: מעל ראש העין כן.

יעל כהן-פארן: לא, יותר צפונה משם.

יעל כהן-פארן: אפילו לא מעל ראש העין.

<מוטי שמואלי: יותר צפונה זה לא פותר - - -

<שלום בן משה: שמואלי - - -

יעל כהן-פארן: זה לא קיים?

<מוטי שמואלי: יותר צפונה, קיים.

<מוטי שמואלי: יש היום.

<מוטי שמואלי: זה הנתיב שעובר מעל ראש העין.

<מוטי שמואלי: חשוב להגיד וזה לא - - -

<שלום בן משה: מר שמואלי - - -

<מוטי שמואלי: רגע, אני רק רוצה להשלים את התשובה.

יעל כהן-פארן: רגע, כן, להשלים ונעבור למינהל התכנו.

<מוטי שמואלי: חשוב להגיד שתהליך הנחיתה זה מעל מסלול 21 או לכיוון הנחיתה על 21.

<מוטי שמואלי: הוזכר פה תשריט הרעש שבתמ"א והוא מחייב.

<מוטי שמואלי: יוצר רעש שהוא בערך 5%, 7% ממה שמוגדר בתמ"א, מה שמאפשר את התמ"א מבחינת הרעש.

<מוטי שמואלי: כך שעם כל הכאב והסבל שנגרם לתושבים ואנחנו מכירים אותו היטב ויש לנו לא מעט פגישות עם הנציגים של התושבים וראשי הרשויות וכו'.

<מוטי שמואלי: אנחנו בדיאלוג ארוך מאד ובאמת צוטטו פה מכתבים, כי אנחנו לא מסתתרים, אנחנו בדיאלוג עם היישובים ועם התושבים.

<מוטי שמואלי: צריך לזכור שאין נחיתות שם בלילה באופן סדיר ושוטף, לא במצבים חריגים, שגם את זה התמ"א מאפשרת.

<מוטי שמואלי: באופן סדיר ושוטף לא נוחתים שם בלילה.

<אהרון גל: מאחת עשרה.

<מוטי שמואלי: לא נוחתים מאחת עשרה, לא נוחתים שם בשבתות וחגים, כי זאת ההחלטה הראשונית שאנחנו - - -

יעל כהן-פארן: אז מדוע הם יושבים כאן ואומרים שכל הזמן נוחתים להם, גם בלילה וגם בשבתות ובחגים?

<מוטי שמואלי: כל הזמן – אני לא חושב שהם אומרים, כי זה לא נכון.

יעל כהן-פארן: אז כשהחריגות כבר חורגות מהנורמה יותר מדי.

<רזיאל אחרק: יושבת ראש הוועדה יכולה לבקש ממנו את הנתונים, שייתן.

<רזיאל אחרק: מה שהוא לא נותן לנו.

<רזיאל אחרק: שייתן לוועדה.

<מוטי שמואלי: אין חריגות אגב .

<מוטי שמואלי: יש על זה דו"חות מפורטים, יש על זה ועדה מקצועית שבודקת את ההפעלה הזאת, ועדה ציבורית.

<מוטי שמואלי: גם אנחנו עושים דיונים ובודקים את רשות שדות התעופה איך הם עומדים בהנחיות שלנו בצורה עתית – שלוש פעמים בשנה.

<מוטי שמואלי: אין חריגות.

<מוטי שמואלי: אין חריגות מהתמ"א.

יעל כהן-פארן: אין חריגות מהתמ"א מאיזו בחינה?

<מוטי שמואלי: בנושא רעש - - --

יעל כהן-פארן: לא, מאיזו בחינה אתה אומר אין חריגות מהתמ"א?

יעל כהן-פארן: אם התמ"א הגדירה - - -

<מוטי שמואלי: - - - רק מבחינה אחת.

יעל כהן-פארן: לא, אם אתה אומר שהתמ"א הגדירה שלמעט חריגות-.

יעל כהן-פארן: שלום לחבר הכנסת עמר בר לב שהצטרף אלינו.

יעל כהן-פארן: אם התמ"א אומרת שלמעט חריגות, מקרים חריגים, לא יהיו נחיתות בין אחת לחמש בבוקר - - -

<אילנה שפרן: לא, לא, התמ"א לא אומרת את זה.

יעל כהן-פארן: אז עכשיו הבנתי.

<מוטי שמואלי: יש פה הרבה אמירות לגבי מה כתוב בתמ"א, מה לא כתוב בתמ"א.

<מוטי שמואלי: ראינו בינתיים שחלק מהדברים שנאמרו לא כתובים בתמ"א.

<מוטי שמואלי: יש פה קצת ערבוב.

<מוטי שמואלי: מני שצריך לבדוק מה מקוים בהתאם לתמ"א בודק ואין.

<מוטי שמואלי: אין חריגות מהתמ"א.

<מוטי שמואלי: החריגה היחידה שקיימת - והזכיר את זה הנציג של עיריית תל אביב-יפו - היא חריגה מתשריט הרעש, וזה לא חריגה מהוראות התמ"א.

<אילנה שפרן: שהיא גם לא חריגה.

<מוטי שמואלי: זה לא חריגה מהוראות התמ"א, אבל יש חריגה בתמונת הרעש, ביחס לתשריט הרעש.

<מוטי שמואלי: זה טיפה מורכב, זה נכון.

<מוטי שמואלי: ואגב, הפעולות שאנחנו - - -

יעל כהן-פארן: אנחנו מבינים לאט כשמסבירים לנו.

<מוטי שמואלי: הפעולות שאנחנו - - - לאפשר, שגם החריגה הזאת תעלם.

<מוטי שמואלי: יש פעולות שננקטות הרי.

יעל כהן-פארן: אוקיי, תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני כן רוצה לשאול את מינהל התכנון, אבל לפני בוא תעלה שאלה, כי אני רוצה לעבור לאילנה ממינהל התכנון.

<שלום בן משה: קודם כל אני מבקש שגברתי תבקש מרת"א ומשמואלי, שיש לו תפקיד מאד מרכזי, שייתן את כל הפרטים, מה שאי אפשר כרגע לקבל מדי פעם בפרטים כאלה.

<שלום בן משה: אני אומר לך שהבעיה היא לא רק בטיחות.

<שלום בן משה: בעולם הגדול טסים ונוחתים בזוויות יותר קשות מאשר מדובר ועשו את זה.

<שלום בן משה: זה יוצר אי נחת, צריך לאמן את הטייסים.

<שלום בן משה: יש טייסים שצריך לאמן אותם, צריך לרכוש מכשירים בתוך המטוסים.

<שלום בן משה: כל זה אפשר ואני אומר לכם שאלעל הוא אחד הגורמים הכי מקשים, כי זה לא נוח לו.

<שלום בן משה: הנתיב הזה יקל על 300,000 תושבים.

<שלום בן משה: זה לא שניים.

<שלום בן משה: זה 300,000 תושבים.

<שלום בן משה: אני מבקש בעניין הזה לקחת את התקדימים שיש בעולם ואתה מכיר אותם מצוין ולאמץ את הדבר.

<שלום בן משה: זה כמו שעושים במודיעין, די דומה.

<שלום בן משה: אני מבקש כרגע לאמץ את הדבר הזה ולהפעיל את זה, כי אתם תקלו על 300,000 תושבים.

<רזיאל אחרק: זה גם סכנה.

<רזיאל אחרק: אם מטוס כזה מתרסק חס וחלילה מעל בתי תושבים, זה סכנה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: זה ברור שזאת סכנה.

<רזיאל אחרק: זה לא רק רעש.

יעל כהן-פארן: מזה הוא חושש.

יעל כהן-פארן: הוא טוען לסיכון של נוחות, סיכון בטיחותי.

יעל כהן-פארן: בואו נגיד ככה, אנחנו - - -

<אשר בן שושן: ולא העלינו את העניין הביטחוני שהוא טס מעל העיר קלקיליה.

<אשר בן שושן: מעל העיר קלקיליה לא נגענו.

יעל כהן-פארן: אוקיי, עדיין לא נגענו.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לפנות למינהל התכנון.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שיש פה תמ"א משנת 1997 ואני רגע לא נוגעת דווקא בשדה החלופי אלא בהנחיות שיש בתמ"א לגבי האפשרויות שיש בשימוש במסלול 21, שהן כן מוגבלות.

יעל כהן-פארן: אני נפגשתי עם תושבי בארות יצחק, שכבר שוב הועברו פעם אחת בשנות ה-70, נכון?

יעל כהן-פארן: מתי העבירו את בארות יצחק?

<קריאה: ב-1948.

יעל כהן-פארן: בשנת 1948, סליחה.

יעל כהן-פארן: אבל לפי אותה תמ"א, אם המסלול הזה מופעל, בעצם הם צריכים לעבור משם.

יעל כהן-פארן: אני ראיתי את מדידות הרעש בבארות יצחק ואחת המדידות, או רוב המדידות היו שם קרוב ל-90 דציבל ואחת המדידות גם 100.

יעל כהן-פארן: רק כדי לסבר את האוזן, ב-95 דציבל יש את המכשירים בדיסקוטקים שאמורים להפיל את כל המערכת ב-95 דציבל.

יעל כהן-פארן: אצלם מדדו 100.

יעל כהן-פארן: עכשיו אני שואלת איך אפשר לאפשר דבר כזה?

<אילנה שפרן: אז בואי, אני אתחיל קצת לפני כן, בשביל שנבין את התמונה הכללית.

<אילנה שפרן: קודם כל נאמר פה שיש פה מסלול חדש שהוא מסלול 21.

<אילנה שפרן: המסלול הזה הוא לא חדש, הוא חוגג 80.

<אילנה שפרן: כשהבריטים הקימו את נתב"ג בשנת 1937, כבר היו שלושת המסלולים האלה.

<אילנה שפרן: אז מסלול 21 הוא לא חדש, בסדר?

<אילנה שפרן: הוא משנת 1937.

יעל כהן-פארן: בסדר, השימוש בו הולך - - -

<שלום בן משה: אף אחד לא אמר שהוא חדש.

<שלום בן משה: אמרו שהוא שודרג בשנת 2014.

<אילנה שפרן: רגע, סליחה, אני רוצה להסביר.

יעל כהן-פארן: בואו, בואו ניתן לה להסביר.

<שלום בן משה: אבל אז טסו פייפרים, לא מטוסי סילון.

<שלום בן משה: באמת.

יעל כהן-פארן: חברים, אני לא רוצה להשתמש בפטיש.

יעל כהן-פארן: אני יודעת שאני לא אמסלם ואין לי את הנפח קול ותנועות ידיים שלו, אבל בואו נחזור לדיון מסודר.

יעל כהן-פארן: בבקשה.

<אילנה שפרן: עכשיו אני רוצה להסביר לך איך נראית התמ"א, מה היא כוללת, מה הדברים של התמ"א ומה הדברים לא של התמ"א.

<אילנה שפרן: בתוך התמ"א נקבעו מה הם המסלולים, איך הם צריכים להיות, מה הגבלות הבנייה – אני חוזרת ומדגישה – מה הגבלות הבנייה כדי שתושבים לא יכנסו לתוך תחום הרעש, וזה נקרא תשריט מספר 3.

יעל כהן-פארן: בואי רגע לא נלך לשם - - -

<אילנה שפרן: אבל אני חייבת להסביר לך.

יעל כהן-פארן: רק שנייה, אני מחזיקה פה ביד את ההמלצות.

<אילנה שפרן: ההמלצות של מה?

יעל כהן-פארן: האם הן לא חלק מתוך אותה החלטה?

יעל כהן-פארן: החלטה של המועצה ארצית לתכנון ובנייה זה לא רק מפה, זה גם הנחיות שנלקחות מתוך תוקף אותה החלטה.

יעל כהן-פארן: זה לא רק מפה ואיפה תבנו ואיפה לא תבנו.

יעל כהן-פארן: באותן המלצות מופיע בדיוק השעות שכן מותר להמריא, לא מותר להמריא.

<אילנה שפרן: לא, ממש לא.

יעל כהן-פארן: זה המלצות.

יעל כהן-פארן: הנה, אני מחזיקה את זה ביד.

<אילנה שפרן: אז אני חייבת להסביר לך.

יעל כהן-פארן: החלטה מספר 9718 בישיבתה מספר 358 מיום 28/1/1997.

יעל כהן-פארן: זה חלק מאותה החלטה.

<אילנה שפרן: אבל אני חייבת להסביר לך מה כן ומה לא.

יעל כהן-פארן: אז תסבירי לי.

<אילנה שפרן: מה שכוללת התמ"א זה את אותו תשריט של איפה יש הגבלות בנייה והיא כוללת הוראות של מה מותר ומה אסור לעשות בתוך שטח השדה ומה שיטות המיגון על התושבים, איזה מוסדות צריכים לפקח על הפעילות בשדה וכו'.

<אילנה שפרן: בסדר?

<אילנה שפרן: זה מה שהתמ"א כוללת.

<אילנה שפרן: לשר התחבורה יש את הסמכות להחליט האם יטוסו בלילה, ביום, באיזה שעות וכו', וזה באמת בהחלטה הנלוות שהייתה של המועצה הארצית וזה מה שאת מקריאה, המליצו לממשלה, כשהיא קובעת ומאשרת את התמ"א, ששר התחבורה יחליט מה השעות שבהן יש עוצר והוא החליט על עוצר לילה מהמראות, לא מנחיתות.

<אילנה שפרן: ככה אושרה התמ"א.

<אילנה שפרן: התמ"א הזאת כוללת את השטחים שבהם אמור להיות רעש משדה התעופה ואנחנו כיום נמצאים באותם שטחים.

<אילנה שפרן: אין חריגה מהדבר הזה, למעט בתל אביב, ששם שוב, זה הגבלות הבנייה.

<אילנה שפרן: לכן אני אומרת שזה קצת מסובך, אבל צריך להבין את זה.

<אילנה שפרן: זה לא הגבלות שימוש בנתב"ג, אלא זה הגבלות בנייה.

<אילנה שפרן: (היו"ר – דוד אמסלם)

דוד אמסלם: טוב, ברשות

דוד אמסלם: כם אני רוצה להתקדם בדיון, בגלל שאין לנו הרבה זמן.

<אילנה שפרן: אני מתקדמת, אבל אני מסבירה לכם את העניין.

<קריאה: זה לא נכון.

<אילנה שפרן: סליחה.

<אילנה שפרן: אתה לא - - -

דוד אמסלם: שנייה, שנייה.

יעל כהן-פארן: בסדר, את טוענת ששימוש כזה או אחר במסלול לא קשור למגבלות התמ"א.

<אילנה שפרן: אני אומרת שכל מה שנעשה היום, ופה אני מפרידה בין הפיקוח של רשות שדות התעופה על התפעול של שדה התעופה.

<אילנה שפרן: הכל נעשה במסגרת מה שמותר בתמ"א.

<אילנה שפרן: אין היום חריגה.

דוד אמסלם: את אומרת שאין היום חריגה מהתמ"א בשום נושא?

<אילנה שפרן: אין היום.

<אילנה שפרן: מה שנעשה היום תואם להוראות התמ"א.

<אילנה שפרן: אין משהו שלא תואם להוראות התמ"א.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תגידי, בתמ"א אתם מתייחסים גם לגובה המטוס מהבית?

<אילנה שפרן: בוודאי.

דוד אמסלם: ומה הגובה המותר?

<אילנה שפרן: זה הולך כמו אמבטיה.

<אילנה שפרן: יש אזור שבו הגובה הוא קבוע וככל שמתרחקים מהשדה - - -

דוד אמסלם: אני שואל המינימום.

דוד אמסלם: זאת אומרת אני מדבר על הקטע הכי מינימאלי.

<אילנה שפרן: נדמה לי ש-47 מטרים מעל פני הקרקע, אם אני לא טועה.

דוד אמסלם: אלה הנחיות עולמיות?

<אילנה שפרן: זה הנחיות שיש בתוך התכנית.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: תראי, יכול להיות שמישהו זרק ערבויות, יצא לו גם שני מטרים והכל בסדר, כי הוא לא גר שם.

<אילנה שפרן: לא.

<אילנה שפרן: תראה - - - -

דוד אמסלם: אני שואל אם זה - - -

<אילנה שפרן: עדיף שרת"א יענו על הדבר הזה.

דוד אמסלם: זאת אומרת הם נותנים את ההנחיות ואתם משרטטים את זה?

דוד אמסלם: איך זה עובד?

<אילנה שפרן: מי שעושה את התמ"א בוודאי מכניס את כל ההוראות התפעוליות, שמה הגובה שממנו מותר ואסור וזה נכנס לתוך התמ"א.

דוד אמסלם: טוב, ברשות

דוד אמסלם: כם אני רוצה לקדם את הדיון.

<אילנה שפרן: אני חייבת רק להגיד לך מה עוד נעשה, כי זה נשמע כאילו לא נעשה שום דבר.

<אילנה שפרן: אז אני אומרת שהיום, כמו שאמר מוטי, אנחנו עובדים על בדיקה של חלופות לשדה משלים, שאמור באמת להוריד את הנטל מעל נתב"ג בשנים הקרובות.

<אילנה שפרן: אנחנו מקווים שזה באמת תוך עשור - - -

יעל כהן-פארן: זה לא יקרה כל כך - - -

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

דוד אמסלם: רק שנייה, יש לכם לוחות זמנים?

דוד אמסלם: בכלל, כל משימה מבחינתי היא לוחות זמנים.

דוד אמסלם: יש לכם לוחות זמנים שנתנו לכם, שהעמידו לכם?

<אילנה שפרן: יש שני דברים שאנחנו עושים.

<אילנה שפרן: אחד זה השדה המשלים הזה, שאנחנו מקווים עד סוף השנה להביא מיקום לשדה המשלים.

<אילנה שפרן: אחר כך תצטרך להיות תכנית מפורטת - - -

<קריאה: היינו בשולחן עגול, אמרו אוקטובר 2018.

<אילנה שפרן: תהיה תכנית מפורטת שתיקבע בדיוק את מנח השדה וכו'.

<אילנה שפרן: מה שעוד אנחנו עושים זה בגלל שיש רעש גדול מעל תל אביב, אנחנו משנים את הוראות התמ"א ופה נאמר בואו, תעצרו את התיקון של תמ"א נתב"ג.

<אילנה שפרן: מה שתמ"א נתב"ג אומרת זה בעצם, במקום שיש שני גופים שמטפלים בתפעול, צריך להיות רק גוף אחד שמטפל בתפעול וזה רשות התעופה האזרחית.

<אילנה שפרן: מה שקרה, שבשנת 1997 עוד לא היו סמכויות בחוק הטיס ולכן התמ"א קבעה מי נוחת מאיפה, איך נוחתים, איזה כמויות של מטוסים.

<אילנה שפרן: זה לא הגיוני להכניס את זה לתוך תכנית ארצית.

דוד אמסלם: נכון.

<אילנה שפרן: זה נושא של חוק הטיס ולכן אנחנו מנסים להוציא את זה.

<אילנה שפרן: זה השינוי לתמ"א 423, שאמור לעשות את הסדר ה - - -

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: זאת אומרת מה שאת אומרת לי כרגע זה בעצם שאתם מוציאים את הדברים, את ההנחיות, מה שנקרא ההנחיות התפעוליות מהתמ"א.

<אילנה שפרן: להנחיות התפעוליות אין מקום בתמ"א - - -

דוד אמסלם: כי מבחינת האזרחים זה לא משנה להם כלום.

דוד אמסלם: את יודעת שזה - - -

<אילנה שפרן: לא, עדיין, סליחה - - -

דוד אמסלם: זה לא משנה מבחינת הרעש.

<אילנה שפרן: לא, לא.

<אילנה שפרן: אנחנו אומרים שמגבלות הבנייה בגין רעש נשארות והן תהיינה מחייבות.

<אילנה שפרן: זה מה שאנחנו אומרים.

<שמעון אליאל: אבל יש בזה סיכון אחד לדעתי.

<שמעון אליאל: זה מאפשר לרת"א חופש מוחלט.

<אילנה שפרן: לא, לא חופש מוחלט.

<שמעון אליאל: אין מגבלה, אין כלום.

<אילנה שפרן: לא נכון, כי - - -

<שמעון אליאל: רגע, אמרת שהיום מותר לטוס בלילה.

<שמעון אליאל: זה מגבלה.

<שמעון אליאל: אסור לטוס בלילה.

<אילנה שפרן: אבל ההוראות של התמ"א לא קבעו גם קודם מתי מותר לטוס ומתי אסור לטוס.

דוד אמסלם: אילנה, אני הבנתי.

<אילנה שפרן: ולכן ממילא זה לא היה רלבנטי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: הבנתי את הכל.

דוד אמסלם: אני מבין שאין הנחיות לגבי שעות התפעול בתמ"א, נכון?

דוד אמסלם: אין דברים כאלה.

דוד אמסלם: או שגם את זה הכנסתם?

<אילנה שפרן: יש נספח היום שאומר רוב הטיסות צריכות לבוא מעל תל אביב.

<אילנה שפרן: לנחות מעל תל אביב.

<קריאה: נכון, אבל היום, בעידן הנוכחי זה לא קורה.

<שלום בן משה: זה לא קורה היום.

<אילנה שפרן: זה קורה.

<אילנה שפרן: חברים, זה חייב, כי אחרת הם לא היו עומדים בתמ"א.

<קריאה: פחות מ-70% - - -

<קריאה: 70% מעל - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, חברה.

דוד אמסלם: אנחנו שמענו את כולם.

דוד אמסלם: אני שאלתי את אילנה עכשיו משהו.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אילנה שפרן: התמ"א היום קובעת בהוראות שלה מה יהיה המסלול העיקרי לנחיתות וזה מעל תל אביב וזה בדיוק מה שיוצר את הרעש הגדול מעל תל אביב, מעל מאות אלפי אנשים.

דוד אמסלם: הבנתי.

<סמדר הכהן: אבל אילנה, את אמרת - - -

דוד אמסלם: סליחה, סליחה.

דוד אמסלם: מה השם?

<סמדר הכהן: סמדר.

דוד אמסלם: סמדר, פעם אחרונה שאת מתפרצת.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם ואני כבר מאחר בדיון בחצי שעה, לדיון הבא.

<קריאה: אדוני יושב הראש, ברשותך, כמה מילים גם בשם תושבי תל אביב.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: אני שמעתי הכל, הכל בסדר.

דוד אמסלם: ברשותכם אני רוצה לשאול משהו אחר.

דוד אמסלם: תראו, אנחנו כרגע בוודאי בוועדה לא נתחיל לשנות מסלולים וזה לא מהתפקיד שלנו.

דוד אמסלם: אני גם לא מבין בזה הרבה וכו'.

דוד אמסלם: אני גם מקבל את הכלל.

דוד אמסלם: בעיקרון אנחנו לא מעבירים סבל אחד לסבל אחר, בוודאי לא בוועדת כנסת.

דוד אמסלם: אני גם מניח וכך גם הבנתי, שהנושאים נמצאים בערכאות כאלה ואחרות, כדי לנסות לפתור את העניין, או לפחות את חלקו.

דוד אמסלם: לכן מבחינתי כרגע מה שנשאר לטעמי להחלטה או לפחות לשאלות יותר ענייניות, זה כפוף לנתונים הקיימים, שהם קבועים, ששדה התעופה קיים, המסלול החדש קיים, חלוקת גזרות כבר קיימת וכו'.

דוד אמסלם: איך לדעתך מוטי אנחנו יכולים להקל על חייהם של התושבים?

דוד אמסלם: אני סתם אתן דוגמא.

דוד אמסלם: למשל אפשר אולי – ואני אתן דוגמא שעשינו כאן

דוד אמסלם: בירושלים – אני לא יודע אם זה רלבנטי לכאן, אבל אולי כן.

דוד אמסלם: כשבנינו את הרכבת הקלה, בנינו את גשר קלטרווה.

דוד אמסלם: היות ולקחנו אותו בסיבוב, הצמדנו אותו למספר בתים ואז כמובן, אתה מכיר את הגלינג גלינג הזה של הרכבת?

דוד אמסלם: אז היא באה, אז כל יום, מהבוקר עד הלילה יש להם גלינג גלינג ליד החלון.

דוד אמסלם: ואז עשינו להם מערכות מיזוג, לפחות ניסינו להקל ועשינו להם חלונות אטומטים ומערכות מיזוג כדי להוריד.

דוד אמסלם: אמרנו אם כבר עשינו את זה, אז בואו לפחות נקל עליהם קצת בחיים.

דוד אמסלם: איפה אתם יכולים להקל על התושבים?

<מוטי שמואלי: אז קודם כל נושא - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, בסוף זה שאלה של כסף.

דוד אמסלם: כמה לירות ופותרים.

<מוטי שמואלי: כל נושא המיגון האקוסטי שקיים גם בתמ"א ומטופל, אני חושב שאילנה הזכירה את זה, זה מטופל לאורך כל השנים בהתאם לאותו תשריט ו - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, ביישובים אתם טיפלתם?

<מוטי שמואלי: כן, כן.

דוד אמסלם: בכל בית ביישוב אתם עשיתם לו - - -

<אילנה שפרן: רשות שדות התעופה - - -

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: עשיתם לו פתרון אקוסטי, לפחות כשהוא יושב בתוך הבית, בלילה, יישן קצת?

<מוטי שמואלי: מי שעשה על פי התמ"א זה רשות שדות התעופה.

<מוטי שמואלי: היא עשתה את זה גם לבתים, גם למוסדות ציבור.

<מוטי שמואלי: אגב, עשתה מעבר למה שמוגדר בתמ"א ובצדק.

<מוטי שמואלי: ומעבר לזה, בתים חדשים שנבנים אחרי התמ"א כבר חייבים במיגון אקוסטי בבנייה.

<מוטי שמואלי: ולכן הנושא הזה קיים ומטופל.

<מוטי שמואלי: זה אחד הדברים שנבדקים בוועדה המקצועית ובוועדה הציבורית כל שנה.

<אילנה שפרן: כל שנה.

דוד אמסלם: קודם כל היישובים.

דוד אמסלם: נציג היישובים, זה נכון?

<אהרון גל: לא.

דוד אמסלם: לא נכון.

<אהרון גל: לא, אבל אני רוצה להגיד.

<אהרון גל: אי אפשר להגיד רק לא.

<אהרון גל: מוטי לא משקר.

<אהרון גל: אני מכיר אותו כבר כמה שנים.

<אהרון גל: בשיטה של היום עובדים על פי מה שנקרא LDN ולא לפי דציבלים.

<אהרון גל: אז לפי התשריט, לפי התמ"א, הם עובדים לפי התמ"א, אבל מי שרוצה לבוא לבארות יצחק, שבא מעל מטוסים בין 85 ל-90 פלוס דציבלים מעל הבית, במשך 3-4-5 שעות, זה לא דומה לאף מקום אחר.

<אהרון גל: אצלנו אין מיגון, אבל גם לא ביקשנו מיגון, ביקשנו פתרונות.

דוד אמסלם: תסביר.

דוד אמסלם: תראה - - -

<אהרון גל: אבל לפי התמ"א כאילו לא מגיע לנו, בגלל שלא נוחתים אצלנו בלילה, ברוך השם.

<אהרון גל: אבל יש יחס של 10 ל-1 וכו', אני לא רוצה להיכנס לזה.

<אהרון גל: זה מסבך.

<אהרון גל: אז לכן כבתל אביב אומרים שהתשריט ראש אצלו הוא גבוה, זה בגלל היחס של 10 ל-1.

דוד אמסלם: רק שנייה.

<אהרון גל: ואני לא מתווכח.

<אהרון גל: זה נכון מה שהוא אומר.

דוד אמסלם: רק שנייה, אהרון.

דוד אמסלם: אני שאלתי שאלה, נתת לי הרצאה.

דוד אמסלם: שאלתי אם טיפלו לך במיגון האקוסטי בבית.

דוד אמסלם: זהו.

<אהרון גל: לא.

דוד אמסלם: לא טיפלו.

<אילנה שפרן: הוא לא עמד בקריטריונים - - -

דוד אמסלם: אה, הוא לא עמד.

<אהרון גל: לא מגיע לנו.

<אילנה שפרן: בסדר, יכול להיות - - -

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

דוד אמסלם: כמה דציבלים אתה מדדת אצלך בבית?

<אהרון גל: גם ירון - - - ישב בבית ותיק אצלנו והוא בעצמו מדד.

<אהרון גל: תסלח לי שאני אומר את זה כשאתה כאן, 87 דציבלים זה היה, מחוץ לבית של בן אדם מבוגר, בן 80.

דוד אמסלם: ואני מבין שבתמ"א המהוללת כתבו 87 דציבלים לא צריך.

<אהרון גל: לא התייחסו לדציבלים.

<אהרון גל: התייחסו ל-LDM.

דוד אמסלם: כן, אז מה זה LDM?

<אהרון גל: LDM זה ממוצע.

דוד אמסלם: אה, ממוצע.

דוד אמסלם: זאת אומרת הממוצע בין הבית שלך לבית שלי?

<קריאה: רק שנייה, אני מבקש להעיר הערה.

<אהרון גל: במשך היום.

דוד אמסלם: אה, עשו לך ממוצע ביום?

דוד אמסלם: זאת אומרת לקחו את הלילה, שאין טיסות, חיברו את זה - - -

<אהרון גל: לא, לא, זה יותר מורכב.

דוד אמסלם: וואלה, פתרון מבריק.

דוד אמסלם: לא לעשות כלום.

דוד אמסלם: טוב שהם לא עושים תמ"א לבריכות.

דוד אמסלם: אולי היו מוציאים את כל המצילים, למה בממוצע של 40 ס"מ אף אחד לא יכול לטבוע.

<אילנה שפרן: לא.

<אילנה שפרן: חברים, אם אתם רוצים לקבל - - - מה זה, אז יש לנו פה את היועץ האקוסטי של רשות שדות התעופה.

<אילנה שפרן: הוא יכול להסביר.

דוד אמסלם: טוב, ברשותכם.

<שמעון סוסן: אני בשם המושבים רוצה לומר עוד משפט.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שמעון סוסן: יש פה תושבים מכפר טרומן.

<שמעון סוסן: אנחנו השתקנו אותם.

<שמעון סוסן: טרומן זה יישוב שהוא צמוד לשדה התעופה.

<שמעון סוסן: מי שבא לשדה התעופה ומכיר את שדה התעופה רואה את טרומן.

<שמעון סוסן: טרומן זה עוד יישוב קיצוני, שנהיה כמו בארות יצחק ושם אני לא שמעתי שמישהו עסק במיגון.

<שמעון סוסן: עם כל הכבוד, עונים לך אנשים שהם לא אחראים.

<שמעון סוסן: אף אחד מהם לא אחראי על ביצוע של מיגון וכאלה.

<שמעון סוסן: רשות שדות התעופה, לא שמעתי אף אחד מדבר.

<שמעון סוסן: אילנה, שהיא בתכנון, מדברת.

<שמעון סוסן: שמואלי, של רת"א, שהוא בכלל זה.

<שמעון סוסן: אני רוצה לפתח נקודה אחת בזמן קצר.

<שמעון סוסן: בעצם מה שקורה פה, אתה שאלת שאלות נכונות מאד.

<שמעון סוסן: על אחריות, על סמכות, על בכלל, החברה אומרים אם הייתי עכשיו בחוץ איתך בשכונה, הייתי אומר לך מבלבלים אותנו.

<שמעון סוסן: רוצים לבלבל אותנו, למה?

<שמעון סוסן: זה ממוצעים מהכל.

<שמעון סוסן: זה ממוצעים מהכל.

<שמעון סוסן: מי אחראי?

<שמעון סוסן: אין אחראי.

<שמעון סוסן: אין מישהו שאחראי.

<שמעון סוסן: אנחנו אומרים במקומותינו, ראשי הרשויות וכל התושבים וכל הזה, אומרים במקומותינו אין בכלל מי שיפקח.

<שמעון סוסן: רת"א, במלוא הכבוד לה, אגב, למען הגילוי הנאות הם יושבים בחבל מודיעין, בשדה התעופה, אבל אף אחד מהם, אין פקח שיוצא לבדוק.

<שמעון סוסן: הוא אומר לך פעם בשנה אילנה יושבת לבדוק את הממוצעים.

<שמעון סוסן: אם בכלל היא מגיעה לזה, עם כל הכבוד.

<שמעון סוסן: פעם בשנה לבדוק את הדברים האלה.

<שמעון סוסן: במלוא הכבוד, זה נראה כאילו מהוגן, זה נראה יפה.

<שמעון סוסן: מדברים יפה.

דוד אמסלם: הבנתי, שמעון.

<שמעון סוסן: רק שנייה.

<שמעון סוסן: אני רוצה לומר לסיכום.

<שמעון סוסן: חריגות - אני באחריות אומר לך - יש ערימות של חריגות.

<שמעון סוסן: מאות ואלפים.

<שמעון סוסן: יש לנו, סמדר שלי-.

<שמעון סוסן: דרך אגב יש לי משרה רק לעניין הזה.

<שמעון סוסן: זו העבודה שלה.

<שמעון סוסן: זה המקצוע שלה.

<שמעון סוסן: היא יועצת.

<שמעון סוסן: חריגות יש בערימות וזה.

<סמדר הכהן: יש מכתב על זה שיש חריגות.

<שמעון סוסן: ודבר אחרון שאני רוצה לומר, חלק מהתמ"א והמסמך הזה שאמרו, המסמכים של התמ"א המדוברת, חלק מהם היה העניין הזה של המגבלות, של ימים, של שעות.

<שמעון סוסן: הם עכשיו דרך אגב רוצים להסיר הכל.

<שמעון סוסן: לא חגים.

<שמעון סוסן: לא שבתות.

<שמעון סוסן: לא לילות.

<שמעון סוסן: לא זה, לא זה, לא זה.

<קריאה: נכון, הכל.

<קריאה: עד 40%.

<שמעון סוסן: והם מדברים איתנו על ממוצעים.

<שמעון סוסן: במלוא הכבוד, יש פה בעיה קריטית וחייבים להבין אותה וחייבים גם להציג את התמונה פה.

<שלום בן משה: והיום הם רק ב-10% והתמ"א מאפשרת להם 40%.

<שמעון אליאל: זה סמכות שכמו ששר התחבורה יחליט הבוקר נוסעים בכבישים האלה, סוגי המכוניות האלה, במכוניות האלה.

דוד אמסלם: את זה הבנתי, שימי, הבנתי את הכל.

דוד אמסלם: אני רוצה להציע איזו שהיא מתכונת.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: שלום, אני הבנתי את התמונה.

דוד אמסלם: תאמין לי, גם הם מבינים.

<שלום בן משה: תוציא כרטיס אדום ותגיד רבותי, אתם לא יכולים מה שאתם מציעים.

<שלום בן משה: 10%, רוצים לפנות הכל.

<שלום בן משה: תבטל את כל המגבלות.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: תראה, שלום, אני רוצה להגיד משהו.

דוד אמסלם: קודם כל את רשות שדות התעופה אני לא שואל שאלה, בגלל שאני לא רואה אותם כרגע כגורם שבעצם אמור לעשות רגולציה על עצמו.

דוד אמסלם: זאת אומרת רשות שדות התעופה לטעמי, לפי הבנתי, אמורים לקבל הנחיות.

דוד אמסלם: זה גוף שהוא גוף שאמור לתפעל שדות תעופה.

דוד אמסלם: זה חברה בסוף, גוף שהוא גם מסחרי בהיבט הזה, הוא רוצה למקסם את הרווחים שלו וזה הכל בסדר.

דוד אמסלם: דרך אגב, ככה אני הייתי פועל אם אני הייתי המנכ"ל או יושב הראש.

דוד אמסלם: לכן בא גוף רגולטיבי אחר שהוא לא שותף לא ברווחים ולא בתפעול, אבל הוא מנחה מה לעשות.

דוד אמסלם: אני דרך אגב חושב שבתמ"א אמורות להיכנס הנחיות תכנוניות מאד מפורטות בהיבטים, בוודאי בשדה תעופה.

דוד אמסלם: זה לא בדיוק זה, אבל בוודאי שגם בתכנית מתאר ארצית של שדות תעופה ואין לנו מיליון שדות תעופה שאנחנו צריכים.

דוד אמסלם: זה בעצם תמ"א כמעט על שדה אחד.

דוד אמסלם: אז לכן - - -

<אילנה שפרן: זה תמ"א לשדות - - -

דוד אמסלם: אמרתי את השדה המרכזי.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים בעיקר על השדה המרכזי.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שבמסגרת התמ"א אני הייתי מכניס הנחיות הרבה יותר מפורטות במסגרת התמ"א, בגלל שלתמ"א יש משמעות חוקית.

דוד אמסלם: זה הופך להיות חוק, לא המלצה, לא כלום.

דוד אמסלם: זה חוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהתושבים רואים את זה, הם יכולים להתנגד והם חושבים, הם היו משוכנעים עד עכשיו שזה בחוק.

דוד אמסלם: את אמרת להם רבותי, זה לא בחוק.

דוד אמסלם: זה המלצות.

דוד אמסלם: זה יהיה נחמד אם נעשה, אבל - - -

<אילנה שפרן: מה שנמצא, נמצא.

דוד אמסלם: אבל אמרתי.

דוד אמסלם: לכן כנראה מי שעשה את זה בזמנו עשה את זה לא בתמימות, אלא בכוונת מכוון כדי להרגיע אותם ובעצם נתן להם איזה שהוא משהו שהוא בעצם איזה שהוא עלה נידף ברוח, שאין איתו מה לעשות.

דוד אמסלם: מה שנקרא, אם הגשש היה פה, היה אומר להם תעשו עם זה טיירה.

דוד אמסלם: לכן אני לא נכנס לשם.

דוד אמסלם: זאת המציאות ואני נשען על מה שאת אומרת, בגלל שאת אשת המקצוע בעניין הזה ולכן אם את אומרת לי תשמע, זה לא בתמ"א, אז זה לא בתמ"א.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתקדם קדימה ואני רוצה להציע לכם הצעה.

דוד אמסלם: הרי כאן, בסיפור הזה לא יהיה לי פתרון בשולחן הזה.

דוד אמסלם: זה גם לא התפקיד שלי.

דוד אמסלם: אני לא מבין כל כך בשדות תעופה ולא בנתיבי טיסה ובוודאי גם לא ברעשים.

דוד אמסלם: מוטי, אני מציע שאתם תיזמו פגישה ביוזמתכם, שתזמינו את התושבים.

דוד אמסלם: תראה, בקצה יש תושב שלא מעניין אותו כלום.

דוד אמסלם: הוא לא מבין לא מה זה תמ"א, לא מה זה עירייה, לא מבין כלום.

דוד אמסלם: הוא רוצה לישון.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא רוצה לישון כדי לקום בבוקר, לעבוד כדי לשלם מס הכנסה, כדי שישלמו לנו משכורת.

דוד אמסלם: אחרת איך ישלמו לנו?

דוד אמסלם: ואני חושב שזה דבר כל כך בסיסי, כל כך פשוט, כל כך ברור.

דוד אמסלם: אז אני חושב שקודם כל בוא תשמע אותם.

דוד אמסלם: אני מציע שקודם כל תבוא ותעזוב את התכניות.

דוד אמסלם: עזוב מה יהיה בעתיד.

דוד אמסלם: הוא לא מבקש מה יהיה בעתיד.

דוד אמסלם: עד שתביא לו שדה תעופה בעוד 40 שנה, אני לפחות לא בטוח שאני אהיה פה כדי לעקוב אחרי הנושא.

דוד אמסלם: התכוונתי פה, לא הכוונה בכנסת.

<שלום בן משה: גם לא תשמע עוד.

<שלום בן משה: השמיעה תלך.

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: לכן אני אומר בגדול יש בטווח הקצר בעיות בעיקר של רעש.

דוד אמסלם: קודם כל בואו ננסה לצמצם להם את הבעיות עכשיו, מה שאנחנו יכולים.

דוד אמסלם: אם אפשר לעשות לו חלונות ממוגנים כדי שהבדיקה – לא של הממוצע – אלא נבדוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתה יכול להיפגע רק מפעם אחת.

דוד אמסלם: אתה לא צריך 20 פעם שמטוס יעבור כדי שלא תישן.

דוד אמסלם: מספיק שהוא עובר כל 20 דקות וכל 20 דקות אתה מתעורר, אז אתה לא ישן.

דוד אמסלם: אתה לא צריך שירו עליך 20 כדורים.

דוד אמסלם: לפעמים כדור אחד הורג אותך וזהו, ועושה את העבודה.

דוד אמסלם: לא עושים ממוצעים.

דוד אמסלם: אתה עושה, בעצם בסוף אתה בונה את המפרט על פי הרעש.

דוד אמסלם: אם בסוף נוצר אצלו 80 דציבל, כמו שהוא אומר, במהלך היום, אז צריך לתת לו פיתרון.

דוד אמסלם: אני מניח שאם אתה היית גר שם, היית נותן את הפתרון.

דוד אמסלם: אני מניח שאם מנכ"ל שדות התעופה היה גר שם, הוא היה נותן את הפיתרון.

דוד אמסלם: או שר התחבורה.

דוד אמסלם: בוודאי אם היית מעביר מעל הבית שלו, בגובה של 40 מטר ג'מבואים, הוא היה אומר לך אדוני, תן לי פיתרון.

דוד אמסלם: קודם כל אל תעביר ואם אין ברירה, תן פיתרון.

<קריאה: או עובר דירה.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר באחריות, קודם כל יש פה בעיה אנושית של התנהלות, שכל משפחה, ודרך אגב, זה לא ממוצע של היישוב.

דוד אמסלם: כל בן אדם זו הבעיה האישית שלו.

דוד אמסלם: הוא יש לו בעיה, לאשתו יש בעיה, לילדים שלו יש בעיה, כל אחד בנפרד.

דוד אמסלם: אז לכן אני מבקש באמת תקראו להם, תשבו איתם, תראו מה אפשר קודם כל להקל עליהם היום, מחר בבוקר, בעוד שבוע.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם גם בתחושה שאף אחד לא סופר אותם.

דוד אמסלם: שיש שם איזה רת"א אחד ויש שם איזה רש"ת אחד והם בכלל לא קיימים.

דוד אמסלם: אף אחד לא מדבר איתם.

דוד אמסלם: איך הם אומרים – לא מדברים איתנו בכלל.

דוד אמסלם: הם שם למעלה מקבלים החלטות ואנחנו כאילו איזה מריונטות.

דוד אמסלם: איזה קרטונים.

דוד אמסלם: הביאו מטוס מפה, מחר יביאו לנו משאית משם, מחר איזה אוניה מפה.

דוד אמסלם: שטויות, מה זה משנה?

דוד אמסלם: לכן אני מבקש ממך באמת, אני מבקש ממך, קח לך שבועיים.

דוד אמסלם: כנס אותם, תשמע את הבעיות שלהם.

דוד אמסלם: תזמין גם את רשות שדות התעופה, שהיא בעצם הגורם שגם מתפרנס מהאירוע של שדה התעופה וגם הוא מתפעל את הרעשים.

דוד אמסלם: בגלל תפעול שדה התעופה יש גם רעשים מחוץ לשדה התעופה.

דוד אמסלם: זאת אומרת המטוס לא בא בשקית ניילון ישר ומהשמיים נוחת ככה ב-90 מעלות.

דוד אמסלם: אז לכן הם צריכים לתת את הפיתרון הכלכלי.

דוד אמסלם: הם מבינים שהם הגורם שמייצר את הבעיה ולכן הם צריכים להיות חלק מהפיתרון הכלכלי.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של החלוקה, באמת אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אין לי את הכלים.

דוד אמסלם: באמת, אני לא יודע מי סובל יותר, כמה ולמה.

דוד אמסלם: זה פחות חשוב מבחינתי.

דוד אמסלם: אני לא יודע, אין לי כלים לעשות מה שנקרא חלוקה של תעבורה, איפה יעבור יותר, כמה ולמה.

דוד אמסלם: אני מניח שאתם נמצאים בבתי משפט, אין לי מושג איך השופט יקבל גם את ההחלטה, אלא אם כן גם הוא מבין ואיש טיס כשלעצמו.

דוד אמסלם: אבל לזה באמת אין לי את הכלים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני לא יכול להיכנס לזה.

דוד אמסלם: וגם לגבי הנושא העתידי, שדה תעופה עתידי.

דוד אמסלם: לכן מבחינתי המסקנה היחידה של הדיון ברמה האופרטיבית, אלף תתייחסו לאנשים.

דוד אמסלם: תתייחסו לראשי המועצה.

דוד אמסלם: יש פה ארבעה ראשי מועצה שבאו, סליחה יותר, יש גם עיר גדולה, עיר ואם בישראל.

דוד אמסלם: קודם כל תכנס את כל מי שאחראי, מי שבכלל סובל מהעניין.

דוד אמסלם: שים אותם תחת שולחן אחד.

דוד אמסלם: דברו.

דוד אמסלם: דבר שני, כפי שאמרתי, תיתן להם, לפחות ברמה של הבתים, את הפתרונות המעשיים או לפחות להקל עליהם קצת בעיקר בנושא של ההגנות האקוסטיות והמיזוג.

דוד אמסלם: אם אנחנו פותרים אקוסטיקה, אז אנחנו גם נותנים להם קצת אוורור.

דוד אמסלם: מבחינתי אני לא רואה כיוון אחר.

דוד אמסלם: לי כרגע, בארסנל שלי, אין משהו אחר.

<רזיאל אחרק: בקשה קטנה רק.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רזיאל אחרק: אנחנו רוצים פשוט לשבת על שיטת ה-PVN.

<רזיאל אחרק: שיקבע איתנו פגישה.

דוד אמסלם: הבנתי.

<רזיאל אחרק: זה לא פיתרון.

דוד אמסלם: שנייה, אני לא נכנס לזה עכשיו.

דוד אמסלם: אני אמרתי שאני התכוונתי לדבר איתכם בכל הסוגיות.

דוד אמסלם: הוא כבר נתן תשובה.

דוד אמסלם: אני לא מכיר.

דוד אמסלם: תראה, הוא נותן תשובה, אני לא מבין אותה.

דוד אמסלם: מה שהוא אמר, אחרי שהוא הזיז את המסלול ובדק, הזווית של המטוס לא טובה.

דוד אמסלם: הוא צריך קצת יותר מרחק.

דוד אמסלם: הוא צריך משהו, זווית אחרת.

דוד אמסלם: אז אם יש לך פתרון ואתה מבין בטיס, תגיד לו.

דוד אמסלם: אני לא מבין.

<רזיאל אחרק: הם לא נותנים לנו את הנתונים.

דוד אמסלם: אין בעיה, אבל לא מבין.

דוד אמסלם: פה גם לא נפתור את זה, אעזוב.

דוד אמסלם: אז אומר שב איתם, מוטי.

דוד אמסלם: תזמין אותם.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלק מהתפקיד שלכם זה גם לדבר עם האנשים האלה.

דוד אמסלם: גם להסביר, גם אם נניח אתה אומר תשמע, אין לי פתרון.

דוד אמסלם: למשל כפי שהוא אומר, איך אמרת, אני הבנתי אותך שאתה אומר שהמטוס לא יכול להגיע בזווית הזאת, אתה צודק.

דוד אמסלם: אז אם אתה לא תסביר לי, הוא ייצא ממורמר.

דוד אמסלם: אבל אם תסביר לו, אז גם אם הוא סובל, אבל הוא מבין.

דוד אמסלם: זאת אומרת הסיפור שאתה מדבר איתם, זה חלק מפיתרון הבעיה.

דוד אמסלם: תאמין לי.

דוד אמסלם: גם אם הם יבינו שאין ברירה, אז הם ילכו לא בתחושה של תסכול, אלא בתחושה של תשמע, אכלנו אותה, אבל בסדר.

דוד אמסלם: אין לחי פיתרון.

דוד אמסלם: גם אנחנו בחיים מבינים שיש דברים שלפעמים אין כל כך פיתרון לגביהם ואנחנו חיים איתם.

דוד אמסלם: מה נעשה?

דוד אמסלם: ממשיכים את החיים.

<שלום בן משה: הוא אמר שהוא יבדוק את זה עוד פעם.

<קריאה: אם אפשר להעיר הערה אחת.

<קריאה: בסופו של דבר, בנושא של סדר היום מדובר, במיוחד בצמצום מפגעי הרעש, ואתה אומר תעשו הידברות ואולי תצליחו - - -

דוד אמסלם: לא אולי, אני אומר זה אפשרי בוודאות.

<קריאה: אתה מציע לגורמים לשבת.

<קריאה: זה אחד.

<קריאה: לגבי השדה המשלים, אני כן חושב שבכוח חברי הכנסת והוועדה בסופו של דבר לוודא, מול הרשויות המוסמכות, שהן מעל התושבים, שהם באמת עובדים על זה.

<קריאה: שלא נמצא את עצמנו בעוד - - -

דוד אמסלם: אז אני אעשה סדר בעניין ובזה אני אגמור.

דוד אמסלם: אני יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת ואני לא ועדת הכלכלה ולא מנהל שדות התעופה.

דוד אמסלם: אני קיימתי את הדיון בזווית של היישובים והרעש של היישובים.

דוד אמסלם: אני לא באתי מזווית שדה התעופה.

דוד אמסלם: אני באתי מזווית של התושבים והיישובים, שהיות שוועדת הפנים עוסקת בנושא היישובים, הנושא המוניציפאלי, אז לכן אני באתי מהזווית המוניציפאלית לאירוע.

דוד אמסלם: מהרגע שהם יפתרו את בעיית הרעש של היישובים, אז אני לא בא לפתור.

דוד אמסלם: הרי אם שדה התעופה מספיק, לא מספיק, זה לא, אני לא שם.

דוד אמסלם: לכן אני אומר בגדול, כרגע זה לא הבעיה שלי.

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מה פדרו עושה מחר בבוקר.

דוד אמסלם: בגלל שהם סיפרו לך שהם כבר מתכננים את זה כבר כמה שנים, אני מניח שזה ייקח.

דוד אמסלם: היא גם אמרה שעד סוף השנה בכלל יהיה לנו מה שנקרא כיוון לתכנון.

דוד אמסלם: איפה.

דוד אמסלם: איתור שטח.

דוד אמסלם: אחרי זה, אני רואה את זה תהליך.

דוד אמסלם: לי יש קרחת רק מהתהליכים האלה, אז בוא נגיד ככה, בעשר השנים הקרובות לדעתי לא ינחת מטוס במקום אחר.

דוד אמסלם: אז אנחנו רוצים עכשיו שאהרון, מחר בבוקר יישן.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותי.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: אז ברור?

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.