ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 546, 2017-07-11 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, גברתי מנהלת הוועדה, רשמת, דובר.

איתן כבל: גברתי, בוקר טוב.

תמר זנדברג: בוקר אור.

תמר זנדברג: ברכות על ההתחדשות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נקווה.

תמר זנדברג: קודם כל, יום חדש.

תמר זנדברג: התחדשות, זה אובייקטיבי.

איתן כבל: כן, אני מסכים איתך.

איתן כבל: זו עובדה, ועכשיו על השאר צריך לעבוד.

תמר זנדברג: וגם אתה תמכת בו - - -

איתן כבל: אז בכלל, כן.

איתן כבל: שוב, בוקר טוב לכם.

איתן כבל: היום יום שלישי, פעמיים כי טוב, ותמיד אני אומר שלא אכפת לי לעשות עוד טוב היום.

איתן כבל: ברשותכם, כל יום אני מקריא שיר – אתמול לא הקראתי – והיום אני רוצה להקריא שיר של רבי שלום שבזי, גדול משוררי תימן.

איתן כבל: אני לא אקרא את כל השיר, אלא את הפתיח, שבמידה מסוימת מתכתב עם מה שעברתי בפוליטיקה בימים האחרונים.

איתן כבל: ככה, בקטנה, לא משהו, ואם תצלמי אותי – זה בכלל יהיה על הכייפאק: "אם ננעלו דלתי נדיבים/ דלתי מרום לא ננעלו/ אל חי מרומם על כרובים/ כולם ברוחו יעלו// כי הם אלי כיסאו קרובים/ יודו שמו ויהללו/ חיות שהם רצוא ושבים/ מיום בריאה נכללו// גלגל ואופן רועשים/ מודים שמו ומקדשים/ מזיו כבודו לובשים// ובשש כנפיים סביבים/ עפים בעת יתגלגלו/ יענו בקול שירים ערבים/ יחד באותות נדגלו.

איתן כבל: " השיר ארוך מאוד מאוד, אבל הוא שיר של תקווה.

איתן כבל: לרגע בחיים, כשנראה שמשהו נסגר, והנה משהו בכל זאת נפתח ויש כאן תקווה חדשה.

איתן כבל: השיר הזה מבטא את זה בצורה יוצאת מהכלל.

איתן כבל: כמו שאמרתי לכם, רבי שלום שבזי הוא גדול משוררי תימן, ובמשך הזמן, באופן טבעי אני אתן לו גם "קידום" בשירים שאנחנו מקריאים כאן.

איתן כבל: הנושא שאנחנו דנים בו היום הוא במסגרת יום המאבק בעישון.

איתן כבל: הכותרת שלו היא איסור פרסום ושיווק של מוצרי טבק.

איתן כבל: כמו שאמרתי, זה חלק מציון יום ישראל בריאה ללא עישון.

איתן כבל: מי שמובילים את הנושא זה הם שני חברי כנסת – חבר הכנסת גליק וחברת הכנסת תמר זנדברג - - -

תמר זנדברג: ויעל גרמן ודב חנין, וגם מיקי שותף לקואליציה - -

איתן כבל: ויעל גרמן, ודב חנין, ומיקי שותף.

איתן כבל: כל מי ששותף – יבורך.

תמר זנדברג: - - הון-שלטון-עיתון-עישון.

מיקי רוזנטל: הון-עיתון-עשן.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, אני רוצה לומר כמה מילים.

איתן כבל: באופן אישי הייתי מעשן כבד מאוד מאוד - - -

מיקי רוזנטל: שומעים את זה בקול שלך.

איתן כבל: לא, זה בגלל שפעת.

איתן כבל: עישנתי שלוש מרלבורו אדום ביום והפסקתי.

איתן כבל: לא רק שנגמלתי מהעניין הזה, אני לא מבין איך עישנתי.

איתן כבל: כלומר, אני מאלה שאולי מבין את המעשן, כמה קשה לו.

איתן כבל: זו התמכרות לכל דבר ועניין.

איתן כבל: אבל אני לא שם לגמרי ובמה שתלוי בי, אני אעשה את כל אשר נדרש כדי לסייע במאבק הזה.

איתן כבל: האמת היא שהנתונים האחרונים, תמר, הפתיעו אותי ביג טיים.

מיקי רוזנטל: עלייה תלולה.

מיקי רוזנטל: זה ירד, ירד, ירד, ועכשיו זה בעלייה.

<קריאה: אותנו ממש לא.

איתן כבל: יכול להיות, תיכף נשמע.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני רוצה לומר לכם, בעיקר לחברים שלי פה, חברי הכנסת ואחרים, היתה אלי פנייה לא להזמין את הלוביסטים ואת כל החברות.

איתן כבל: לא בבית-ספרי.

איתן כבל: לא כי אני לא חושב שהמאבק לא צודק, אלא נהפוך הוא.

איתן כבל: אני לגמרי, מאה אחוז בצד הזה, אבל אי אפשר כך, לפחות במדינה דמוקרטית, שאנחנו ננהל פה – הרי כל נושא הוא חשוב, ואנשים באים לפה ונלחמים על כל נושא ונושא.

איתן כבל: אני לא יכול להגיד שמהיום והלאה אני שומע רק את אלה שאני חושב שהם צודקים.

איתן כבל: זה פשוט לא נכון, ואני מדבר גם במאבק – הרי יש מישהו שצריך להיאבק מולו.

איתן כבל: כשמציגים בפני עניין, קל לי יותר למצוא את האדם שאני נאבק מולו ולעשות את כל המלחמה מולו.

איתן כבל: כל יום יש פה נושאים קשים, כבדים - - -

<שבי גטניו: לא כזה.

<שבי גטניו: אין נושא שני לשואת הטבק.

איתן כבל: שבי, תקשיב, בוא נעשה את זה כך – אני לא מתחרה בך ואני אפילו מבין את מה שאדוני אומר, שלא תתבלבל, שלא תטעה.

איתן כבל: אבל אני אגיד לך משהו, כשלוקחים את זה לשואה - - -

<שבי גטניו: אם 200,000 איש מתים ב-30, זו לא שואה?

איתן כבל: אם הקירות האלה היו יכולים לדבר ולומר מה כל אחד בא עם הסופרלטיב שלו, אבל עזוב.

<שבי גטניו: שאלתי שאלה.

<שבי גטניו: מאיזה מספר זה שואה?

איתן כבל: שבי, זה לא לעניין.

איתן כבל: רק אמרתי את עמדתי.

איתן כבל: אני, כיושב-ראש, לקחתי את הסמכות, וזה תמיד יהיה.

איתן כבל: תמיד אאפשר לכולם לדבר, גם לאלה שאינני מסכים איתם בשום פנים ואופן.

<שבי גטניו: אז אתה לא נאבק בדבר כמו שצריך.

איתן כבל: כמובן שאני אאפשר לאדוני להגיד את הדברים בצורה הכי ברורה.

איתן כבל: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה על השיר שפתחת איתו ותודה גם לחברים.

תמר זנדברג: רק שתדעו, במקביל יש דיון בוועדה לביקורת המדינה ולכן חלק מהחברים ייכנסו וייצאו, כולל אנשי המקצוע והארגונים, אבל ככה זה פה בכנסת.

תמר זנדברג: אני חושבת שהדיון כאן, ספציפית בוועדה, הוא אחד המקומות המרכזיים לקיים את הנושא הזה במיוחד.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות לך גם שבחרת לעסוק בנושא הזה של הפרסום, כי זה אחד הנושאים המרכזיים בליבת העניין.

תמר זנדברג: שלוש נקודות קצרות: האחת, להערה שהערת לגבי הלוביסטים.

תמר זנדברג: בשנה האחרונה התקיימו אצלי בוועדה, הוועדה למלחמה בסמים ובאלכוהול, שורה של דיונים בנושא.

תמר זנדברג: לבקשת העמותה לדמוקרטיה מתקדמת – בעצם הם העירו את תשומת לבי בעניין – אסרתי כניסה של לוביסטים.

תמר זנדברג: זה בלי לחלוק עליך, אנחנו מבינים כמובן את מה שאתה אומר, ואנחנו בכנסת מאפשרים ביטוי לכולם, אבל אני רוצה לומר מילה על העניין הזה של "שני הצדדים".

תמר זנדברג: במאבק בעישון אין שני צדדים, אין כאן שתי עמדות, אין כאן איזו סימטריה.

תמר זנדברג: זה לא ימין ושמאל, זה לא בעד ונגד, זה תעשייה שכל כולה תעשיית פגיעה.

תמר זנדברג: יש דברים שאפשר להגיד שהם טובים, הם כייפיים, הם מהנים, אבל הם גם מזיקים, כמו אוכל ודברים אחרים.

תמר זנדברג: לא כל מה שאנחנו עושים עוזר לבריאות, יש דברים מזיקים.

מיקי רוזנטל: חיים בתקופה לא בריאה, אבל זה עובר.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: במקרה הזה אין שום תועלת בצד השני.

תמר זנדברג: כלום.

תמר זנדברג: זה מנהג.

תמר זנדברג: וכמעשן אתה יודע – וכולנו גדלנו בתוך מקומות שהיו כולם מעשנים.

תמר זנדברג: עד היום אנחנו רואים את העימותים בין פרס לשמיר, ששם כולם מעשנים, כולל המנחה בתוך אולפן הטלוויזיה.

תמר זנדברג: ומעשנים בקולנוע, ומעשנים באוטובוס.

תמר זנדברג: באמת, אין שום טוב במנהג הזה.

תמר זנדברג: זה מנהג שכל מטרתו לתפוס אותך, למכר אותך ולגרום לך לא להיות מסוגל לצאת ממלתעותיו, ובנוסף לזה הוא גם הורג.

תמר זנדברג: 8,000 איש בשנה מתים מוות מוקדם מנזקי העישון.

תמר זנדברג: במדינת ישראל – ובזה אני מגיעה לנושא שלנו – הכנסות המדינה ממסים, אדוני היושב-ראש, רק ההכנסות ממסים על סיגריות, הן 6 מיליארד שקל כל שנה.

תמר זנדברג: לעומת זאת, הוצאות המדינה על גמילה מעישון – אגב, דרך סל התרופות – הן 6 מיליון.

תמר זנדברג: כלומר, בפער בין 6 מיליארד ל-6 מיליון, זה מה שהמדינה, לא ההוצאות של חברות הטבק, לא הרווחים, לא כל הדברים האחרים, רק הכנסות המדינה אל מול ההוצאות.

תמר זנדברג: זה מספר שצריך לזעזע אותנו, והוא אכן עושה את זה.

תמר זנדברג: ציינת, בצדק, שבשנה האחרונה, בדוח האחרון, אחרי מגמה של בלימה לאורך כמה שנים, אנחנו רואים מגמה של עלייה בחזרה במספר המעשנים.

תמר זנדברג: זו תוצאה ברורה של מדיניות, או יותר נכון של היעדרה.

תמר זנדברג: צריך להגיד שעד שנות ה-80 מדינת ישראל היתה מדינה מובילה במדיניות נגד עישון.

תמר זנדברג: חוקקנו חוקים נגד עישון במקומות ציבוריים, והגבלות על פרסום, והמון דברים שהיו מתקדמים לזמנו.

תמר זנדברג: באיזשהו שלב מישהו כאן נרדם בשמירה ומדינת ישראל הפסיקה, עצרה במקום, עצמה עיניים, נכנסה למיטה, כיסתה את עצמה במסך העשן, ואת התוצאות אנחנו רואים במספרים.

תמר זנדברג: מדינות אחרות בעולם אכן המשיכו והתקדמו, בעיקר בשני תחומים עיקריים שבהם מדינת ישראל נשארה מאחור: 1.

תמר זנדברג: בנושא של הפרסום – איסור מוחלט של כל פרסום לדבר המזיק וההורג הזה.

תמר זנדברג: לא בעיתונות הכתובה, למרות קשיי הפרינט, ולא בטלוויזיה, ולא באינטרנט שהפך להיות מקום מאוד מרכזי, וגם לא באירועי קידום מכירות ושיווק, שראינו מההילולה בהר מירון ועד ימי סטודנט ואירועים של פתיחת שנה בקמפוסים, כאשר סיגריות מחולקות תוך שימת צחוק מהחוק.

<שבי גטניו: התרגום מאוד מפריע.

<שבי גטניו: אנחנו לא יכולים להתרכז ככה.

איתן כבל: שבי, עשה לי טובה.

איתן כבל: אל תתחיל, אתה לא מכיר אותי.

איתן כבל: עשה לי טובה.

איתן כבל: אתה רוצה, תתקדם לפה אם יש לך בעיה לשמוע.

איתן כבל: בבקשה, לא איתי, בעיקר שאני בצד שלך לגמרי.

איתן כבל: אל תנהל לי את העניינים.

איתן כבל: אני לא רוצה להיות בצד שלך, אל תנהל לי את העניין פה.

תמר זנדברג: הדבר השני זה הפרסום והשיווק על החפיסות עצמן.

תמר זנדברג: אחד האמצעים הכי הכי אפקטיביים זה גם מה שנקרא החפיסה האחידה – כלומר, להוציא את המיתוג, שזה אחד הדברים שאמורים הכי למשוך ולהיות אטרקטיביים, מהחפיסה – והתמונות.

תמר זנדברג: שוב, אחד הדברים הכי הכי אפקטיביים הוא התמונות המבהילות והמפחידות האלה על החפיסות, שגורמים לכל מי שקונה להשליך את החפיסה מהיד.

תמר זנדברג: משום מה, אני לא יודעת למה, פה, בעיקר משרד הבריאות בראשות שר הבריאות - - -

איתן כבל: את צודקת, לפחות על-פי התחושה שלי – הייתי חלק מהמחוקקים את החוקים האלה והיה שלב שהיתה התקדמות עצומה ואז זה כאילו נעצר, העולם עקף אותנו.

איתן כבל: יש לך מושג, את יודעת להגיד, או אולי חבר הכנסת רוזנטל יוכל להגיד אחר כך.

תמר זנדברג: בלי ללכת להיסטוריה יותר מדי רחוקה, אני כן אגיד לך – ועוד מעט תיכנס לפה חברת הכנסת גרמן – שבכנסת הקודמת, לדעתי כאן בוועדה, היתה הצעת חוק ממשלתית שהתחילה להתקדם בהובלת משרד הבריאות שהיה בראשות השרה דאז, היום חברת הכנסת גרמן, וברגע האחרון, לפני הבחירות, באיזשהו מהלך פתאום היתה איזושהי קריסה, הידרדרות והעברת החוק טורפדה או רוקנה מאוד מהתוכן, עד שהשרה – ותקני אותי אם אני טועה – החליטה שאם ההצעה היא כל כך מדולדלת אז בעצם לא שווה שהיא תעבור.

יעל גרמן: ניסיתי לאיים ואמרתי שאני אמשוך אותה.

יעל גרמן: בסופו של דבר לא משכתי אותה והאיום גם לא עזר.

תמר זנדברג: זה קרה בכנסת הקודמת, כלומר זו לא היסטוריה עתיקה.

תמר זנדברג: אצלי בוועדה הוצגו המון המון "זרועות תמנון" שתעשיית הטבק שולחת להמון מקומות, בין אם זה דרך לוביזם, ולוביזם צולב, אני חייבת לומר את זה, כלומר שירות של אותה חברת לובי שיש לה לקוחה חברת טבק ויש לה עוד לקוחות ופשוט עושה עסקאות ביניהן – אני אומרת את זה בצורה הכי בוטה שאני יכולה – דרך חברות טבק שמממנות קרנות ומכוני מחקר באוניברסיטאות ומוסדות ציבור, שזה דבר מאוד מדאיג, כי אנחנו רוצים לדעת שמכוני המחקר ומוסדות ציבוריים הם אובייקטיביים.

תמר זנדברג: וכמובן עד לחץ פוליטי כאן בתוך הכנסת, מסוג הדברים שאנחנו מכירים והוועדה הזאת בטח רואה הרבה והיא הכי הכי מומחית בדברים האלה.

תמר זנדברג: אני חושבת שעכשיו, אחרי שהדברים נחשפו ועוד ייחשפו, ויושבים כאן חברים אולי עם יותר ניסיון משלי, מגיעים לרגע שבו אי אפשר יותר, מסכי הבערות האלה מורמים ואנחנו עומדים בפני המציאות שהיא הנתונים מצד אחד וכל מה שידוע לנו מצד שני.

תמר זנדברג: ולנו, ככנסת, אם נרצה או לא נרצה, אין לנו ברירה אלא להתחיל ולשרת את האינטרס הציבורי, שהוא מניעה מוחלטת של עישון.

תמר זנדברג: נקודה.

תמר זנדברג: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אנחנו נעשה את זה ככה – אני אאפשר לאורח, חבר כנסת, ואז בוודאי גברתי.

איתן כבל: ראשון הדוברים תהיה פרופ' דיאן לוין, משירותי בריאות כללית.

איתן כבל: ברשותך, אם תוכלי לומר לי – אם את יודעת לומר – למה המדינה משקיעה, לפחות על-פי מה שהציגה כאן חברת הכנסת תמר זנדברג, הפער הכל כך גדול בהשקעה באחד הנושאים, כפי ששבי ואחרים אמרו, שמביאים את המוות, אולי מספר אחד, בישראל.

איתן כבל: ההשקעה בו היא השקעה דלה מאוד, כאילו מישהו רוצה שאנשים ימותו.

מיקי רוזנטל: לא, הוא לא רוצה, אבל הוא אדיש.

איתן כבל: אני אומר את זה גם כמעשן ואני יודע איך הרגשתי.

איתן כבל: בסך הכל אני איש צעיר, ובסוף זה עובר את כולנו.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך הוא כמה אתם גם משקיעים במניעה, הרי בסוף ההוצאות שאתם צריכים להוציא בטיפול בחולים כתוצאה מעישון הן לאין שיעור יותר גדולות מאשר אילו לא היה לכם את המצב הזה.

איתן כבל: גברתי, בבקשה.

<פרופ' דיאן לוין: חבר כנסת מכובד, אני לא ממשרד הבריאות ואני מציעה שכשיגיע נציג משרד הבריאות הוא בוודאי יוכל לענות על זה.

<פרופ' דיאן לוין: רציתי לציין את הקשר בין הדברים שנאמרו פה על-ידי חברת הכנסת סביב הנושא של התקשורת והפרסום, שהוא חלק מהדיון היום, עד כמה זה רלוונטי עוד היום.

<פרופ' דיאן לוין: המחקרים שלנו מראים שבני הנוער של היום מושפעים מאוד מהפרסום של סיגריות ומוצרי טבק בתקשורת.

<פרופ' דיאן לוין: המחקרים נעשו מזמן וממשיכים עד היום, כולל מחקרים שעשינו במדינת ישראל.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו רואים שהנוער פגיע, הוא פגיע לפרסום, מושפע.

<פרופ' דיאן לוין: כלומר, הרגלי העישון שלו, התחלת העישון שלו מושפעת מהתקשורת.

<פרופ' דיאן לוין: הוא מושפע לא רק מהטלוויזיה, אלא גם מסרטי קולנוע והיום גם מהאינטרנט.

<פרופ' דיאן לוין: הפרסום – גם הגלוי וגם הסמוי.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו רואים את הסדרות בטלוויזיה שבהן ממשיכים לפרסם ורואים עד כמה הפרסום הגלוי, הפרסום באמצעי התקשורת, עדיין קיים ועדיין משפיע.

<פרופ' דיאן לוין: המחקר שערכנו בכללית בנושא עוינות הקשורה למדיה, נראה שבני נוער שיש להם פחות מודעות להבין את ההשפעה של התקשורת פגיעים יותר, מעשנים יותר, מושפעים יותר.

<פרופ' דיאן לוין: הם גם באים ממדרג חברתי ומצב סוציו-אקונומי נמוך יותר, יותר מצוקה, ושם אנחנו רואים יותר עישון.

<פרופ' דיאן לוין: לכן חשוב לנו לשים לב, כי הפתרון יבוא רק ממדיניות.

<פרופ' דיאן לוין: הפתרון יבוא מחקיקה, מאיסור הפרסום.

<פרופ' דיאן לוין: חשוב גם לומר שהפרסום מגיע לכולם וגם המבוגרים מושפעים.

<פרופ' דיאן לוין: כשהם מפסיקים לעשן, פחות פרסום שמסתובב בפועל גם לבני נוער.

איתן כבל: כמה משקיעים שירותי בריאות כללית במאבק בעישון?

<פרופ' דיאן לוין: כללית משקיעה הרבה.

איתן כבל: הרבה זה מושג יחסי.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו נציג את זה היום אחר הצהרים.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו משקיעים בהכשרה של אנשי מקצוע, אנחנו משקיעים בשירותי גמילה מעישון.

<פרופ' דיאן לוין: מאז שנכנס חוק ביטוח בריאות ממלכתי הנושא של גמילה מעישון - - -

מיקי רוזנטל: מה זה משקיעים?

מיקי רוזנטל: אם חברים בקופה שלכם, אתם משתתפים בעלות קורס הגמילה?

<פרופ' דיאן לוין: לא רק משתתפים, הם מקבלים את זה בחינם.

מיקי רוזנטל: זה חשוב, אנשים לא יודעים את זה.

<פרופ' דיאן לוין: מי שמשתתף גם זכאי לקבל תרופות.

תמר זנדברג: אתם נותנים רק מה שבסל או גם מעבר?

<פרופ' דיאן לוין: יש לנו גם יוזמה מיוחדת ועזרה חיצונית, גם קו ייעוץ גמילה מעישון לייעוץ אישי של אנשים - - -

תמר זנדברג: במוקד טלפוני שלכם?

תמר זנדברג: שאתם הקמתם?

<פרופ' דיאן לוין: כן.

נורית קורן: כמה אנשים יודעים על זה?

נורית קורן: אני לא יודעת על זה.

תמר זנדברג: באיזו עלות?

<פרופ' דיאן לוין: כמו שאמרתי, זה בפיילוט, כי זה עוד לא בסל השירותים.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו מבקשים שזה ייכנס.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו מגיעים לכ-2,500 אנשים בשנה והמספר הזה גדל כל הזמן.

נורית קורן: איך אתם מגיעים לאנשים?

נורית קורן: הרופא מבקש מהם להפסיק את העישון?

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו משקיעים גם בנושא של בני נוער.

<פרופ' דיאן לוין: אנחנו מגיעים לבני נוער סביב הנושא של הפרסום.

נורית קורן: איך אתם מגיעים לבני נוער?

<פרופ' דיאן לוין: דרך בתי-ספר ובשיתוף משרד החינוך, במטרה להעלות את המודעות של בני הנוער לנושא הזה של הפרסום, כי ככל שנעלה את המודעות נוכל לעזור, אבל זה לא במקום עבודה של מדיניות וחקיקה בנושא.

<פרופ' דיאן לוין: זה צריך להיות מרכז הדיון שלנו היום.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, חבר הכנסת רוזנטל.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מיקי רוזנטל: יש לי גם כובע קודם ואני מבין משהו בתקשורת.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להסביר על מה הקרב.

מיקי רוזנטל: הקרב הוא קרב הרבה יותר נרחב מפרסום, הוא קודם כל על תודעה.

מיקי רוזנטל: הרי מתי אדם מתחיל לעשן או צורך פתאום איזה סיגריה או סיגריה אלקטרונית או איזה בלוף אחר?

מיקי רוזנטל: כשהוא חושב שהוא יוכל בעתיד להיגמל או לחילופין להתגבר על הנזקים הבריאותיים שהדבר הזה יגרום לו.

מיקי רוזנטל: הוא אומר: מה, אני מתחיל עכשיו, בעוד עשר שנים אני אפסיק, בעוד שנה אני אפסיק, בלה, בלה, בלה.

תמר זנדברג: אני יכול להפסיק.

מיקי רוזנטל: אני יכול להפסיק, אין בעיה להפסיק.

מיקי רוזנטל: אף אחד, כולל האנשים הכי מנוסים פה, לא מודעים בכלל לשטיפת המוח שחברות הסיגריות מצליחות לייצר לנו, ואני אסביר ואדגים, עוד הרבה לפני הפרסום.

מיקי רוזנטל: קודם כל, בייצור תודעה כוזבת.

מיקי רוזנטל: ייצור תודעה כוזבת נעשה בין היתר על-ידי זה שכסף הוא כוח, וכוח מייצר את הידע.

מיקי רוזנטל: הכסף של חברות הסיגריות מייצר את רוב הידע שלנו על עולם הסיגריות.

מיקי רוזנטל: אני אספר לכם – תקשיב, איתן.

מיקי רוזנטל: אני כבר סיפרתי את הסיפור הזה לתמר פעם ואני אספר את זה עוד פעם:

מיקי רוזנטל: בשנות ה-30, בעיתון הכי חשוב בארצות הברית של המאה הקודמת, בניו-יורק טיימס הופיעה ידיעה שעישון בריא ומאריך את החיים, ורופאים מעשנים.

מיקי רוזנטל: ידיעה.

מיקי רוזנטל: כמובן שבדיעבד אנחנו יודעים שהיא מומנה על-ידי תאגידי טבק, הידיעה הזאת היתה כולה פייק ניוז, לפני עידן הפייק ניוז.

תמר זנדברג: אז סתם קראו לזה שקר.

מיקי רוזנטל: אז זה היה סתם שקר.

מיקי רוזנטל: אני יכול לספר לכם עשרות סיפורים כאלה, אבל אתם מבינים את העיקרון.

מיקי רוזנטל: גם היום, כשאנחנו עומדים במאבק אל מול הסיגריה האלקטרונית, מפרסמים מודעות על עמודים שלמים שהעניין הזה הוא בריא, וזה בכלל לא סיגריה וכל מיני קשקושים מהסוג הזה.

מיקי רוזנטל: לפי העיקרון של הזהירות המונעת, דהיינו האפשרות שהדבר הזה כן מזיק, היה צריך קודם כל להגיד שאם אחרי מחקרים נדע בוודאות שזה לא מזיק, אולי נאפשר לכם לפרסם, ולא ההפך.

מיקי רוזנטל: זה אולי כל הסיפור – הסיפור הוא שכשאתה רואה מודעות, בעידן הדיגיטלי היום אתה כבר לא קונה את הסיפור.

מיקי רוזנטל: חברות הטבק שילמו למה שנקרא אצלנו סלבריטיס, ידוענים, ושלחו אותם לסיורים במפעלים בגין הסיגריה האלקטרונית הזאת, כדי שיתרשמו לטובה.

מיקי רוזנטל: הם מימנו להם את ההוצאות, המלונות ועוד כסף כיס בכמויות מטורפות, כדי שיכתבו בטורים שלהם כמה הסיגריות האלקטרוניות זה דבר בריא או לא מזיק, או כמה זה טוב כדי להחליף את הסיגריות הישנות, שבוודאי מזיקות.

מיקי רוזנטל: עכשיו אתה קורא טור בעיתון או מסתכל באינטרנט, ואומר: מה, אם הוא – אז מה אני.

מיקי רוזנטל: מודל החיקוי של בני הנוער, של אנשים כאלה, הוא הרבה יותר אפקטיבי מכל פרסומת שיש.

מיקי רוזנטל: אני מספר לכם רק על דרך אחת נלוזה, איך שוטפים את המוח לציבור, במיוחד לציבור הצעיר, כדי לשכנע אותו שסיגריות זה לא נורא וסיגריות אלקטרוניות זה לא נורא וכו'.

מיקי רוזנטל: מה צריך, אדוני – אני לא רוצה להאריך, כי יש לי סיפורים מכאן ועד חיפה על הסוגיה הזאת.

איתן כבל: נעצור בבנימינה.

מיקי רוזנטל: נעצור בבנימינה, בדיוק, אפילו בחדרה אם אתה רוצה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להוסיף שני דברים: הראשון, המהלך בכנסת הקודמת לא צלח בגלל הקלאסיקה של הון-שלטון-עיתון.

מיקי רוזנטל: בואו לא נייפה את זה.

מיקי רוזנטל: תקרא את הפרוטוקול של הישיבה ותראה מי תמך בלא להעביר את החוק כמו שהוא, תראה מי ישב מאחור ומי דיבר עם מי, ואם אתה צריך הסברים – תבוא אלי, אני אסביר לך אחר כך.

יעל גרמן: ומי לחש באוזנו של מי.

מיקי רוזנטל: ומי לחש באוזנו של מי.

מיקי רוזנטל: ברור שלכלי התקשורת יש אינטרס שיהיו הרבה פרסומות, גם של סיגריות.

מיקי רוזנטל: זה ברור, זו הפרנסה שלהם.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לדאוג שיהיו כלי תקשורת חופשיים במדינת ישראל, אבל לא על חשבון הבריאות של הציבור.

תמר זנדברג: זה היה בוועדה הזאת - - -

מיקי רוזנטל: סליחה, זה היה פה, בוועדה הזאת.

מיקי רוזנטל: קראתי את הפרוטוקול וגם ראיתי את הפרוטוקול המצולם.

מיקי רוזנטל: זה היה מזעזע.

מיקי רוזנטל: זה אחד, לשאלתך למה זה לא קרה.

מיקי רוזנטל: עכשיו מה צריך לעשות: צריך איסור גורף, גורף, על כל פרסום סיגריות כלשהו בכל אמצעי תקשורת – אינטרנט, טלוויזיה, עיתון, רדיו, פייסבוק, שמייסבוק, בטטה, בנדורה.

איתן כבל: דרך אגב, איך זה בעולם?

מיקי רוזנטל: ברוב העולם זה מתקיים.

יעל גרמן: יש אמנה.

מיקי רוזנטל: ברוב העולם יש אמנה בין-לאומית בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: ישראל לא עומדת בהסכם שהיא חתומה עליו בהקשר הזה.

מיקי רוזנטל: ישראל לא עומדת בהקשר.

מיקי רוזנטל: לכן, אדוני, אני מציע לך שהוועדה בראשותך היא שתקדם את החוק הזה, שלא יגידו חבר כנסת אלמוני או פלוני.

מיקי רוזנטל: בוא נשמע את כולם, נחוקק חוק שיגן על בריאות הציבור במדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני מבקש לתת את זכות הדיבור לשבי גטניו, מנכ"ל העמותה לדמוקרטיה מתקדמת.

איתן כבל: לאחר מכן – יעל גרמן.

איתן כבל: בבקשה.

<שבי גטניו: בוקר טוב.

<שבי גטניו: אני רק אגיד שהיה לנו מסמך עמדה, אבל הסבירו לי למה זה לא הופץ ולא עלה.

<קריאה: זה הופץ בוועדה השנייה.

<שבי גטניו: ראשית, לנושא של השתתפות גורמי הטבק עצמם והסייענים שלהם.

<שבי גטניו: אני רוצה לפתוח בזה שמבחינתנו היום אנחנו מציינים את יום ציון לשואת הטבק בישראל, שואה שב-30 השנים האחרונות גבתה 200,000 נפשות.

<שבי גטניו: אני משתמש בכוונה במילה הזאת, כי אין שום דרך אחרת לתאר אותה.

<שבי גטניו: קשה לי לשבת פה, בוועדה הזאת דווקא, כי ישבתי פה גם לפני שלוש שנים וחצי, לפני 28,000 קורבנות, וראינו מה היה בוועדה הזאת, כאשר הנציגים של חברות הטבק והלוביסטים שלהם, וכן נציגים של העיתונות שעשו יד אחת איתם.

<שבי גטניו: לפעמים הלוביסטים היו משותפים, של העיתונים ושל חברות הטבק.

<שבי גטניו: אותם לוביסטים.

<שבי גטניו: הם טרפדו פה את החוק, חוק ממשלתי של שרת הבריאות יעל גרמן.

<שבי גטניו: אני חושבת שבהמשך היא תדבר על כך שהם עצמם נדהמו מהעוצמה של קשירת הקשר הזאת נגד אזרחי ישראל, שהתבצעה פה בוועדה הזאת.

<שבי גטניו: אני מסרב לדון בהקבלה של נושא הטבק לכל נושא אחר.

<שבי גטניו: לא לתאונות הדרכים, שזוכות לכותרות ענק על חלל – שלא נדע – אחד ביום, אבל 22 איש ביום במדינת ישראל אינם זוכים לכותרות מנוני מוזס.

<שבי גטניו: העברתי את מסמך העמדה, תיארנו בו מהמסמכים של פיליפ מוריס עצמה, שנמצאים באינטרנט, כיצד השיטה הזאת עובדת במשך עשרות שנים.

<שבי גטניו: אין פה שאלה אם יש שיטה או אין שיטה, פשוט יש כאן שיטה ויש התעלמות של הרבה מאוד גורמים מקיומה של השיטה, מקיומה של הבעיה, מקיומה של שואת הטבק.

<שבי גטניו: גם העיתונות ולצערי גם מוסדות השלטון במדינת ישראל פשוט עושים במשך הרבה מאוד שנים יד אחת נגד הציבור, נגד בריאות הציבור.

<שבי גטניו: הנושא של ההשתתפות שלהם פה – נתנו סולם לכל הוועדות לרדת בו, וסולם מאוד יציב.

<שבי גטניו: זה לא שאחת החוליות בסולם חלשה.

<שבי גטניו: יש לך את עמדת כל הגופים; יש לך את סעיף 5.3 באמנת המסגרת לפיו אם אתה לוחם בטבק, אתה מפרש אותו כמונו ולא כמוהם.

<שבי גטניו: אין להם זכות דיבור אחרי 200,000 קורבנות.

<שבי גטניו: לחיזבאללה יש זכות דיבור בוועדת החוץ והביטחון?

<שבי גטניו: לאיראן יש?

<שבי גטניו: הם לא שונים.

<שבי גטניו: הם לא הוגדרו כארגון טרור על אף התוצאות של השיווק של המוצר המפלצתי שלהם, כיוון שאין לו שום מטרה, איתן.

<שבי גטניו: זה לא רכב שמביא אותך מפה לפה ואז תוכל לדון אם שווה הזיהום שלו או התאונות, והוא מניע את הכלכלה; זה לא טלפון סלולרי שתדון אם הקרינה שממנו שווה את הקשר ואת העזרה שלו להנעת תהליכים כלכליים.

<שבי גטניו: זה מוצר שאין לו שום אח ורע מבחינת חוסר הפונקציונליות שלו לחברה.

<שבי גטניו: בחרתי בו ממקומי, כמנכ"ל העמותה לדמוקרטיה מתקדמת, דווקא בו, בנושא הזה, כבר לפני תשע שנים, כי אמרתי שאין לו אח ורע, ובואו נראה איך תחלואי קשרי הון-שלטון-עיתונות עובדים במה ששחור ולבן, עובדים במוצר שהוא כל כולו שחור ולבן.

<שבי גטניו: ואתה רואה כיצד חברי כנסת, כיצד שרים – תסלח לי, אבל היו כאן ישיבות ויש כאן את לאה שיכולה להעיד.

<שבי גטניו: היא בוודאי יכולה להעיד גם על דברים שקרו מאחורי הקלעים ושאני לא יודע ורק שמעתי עליהם, על הלחצים, על היושב-ראש שעזר לטרפד, אבישי ברוורמן שעזר לטרפד את ההתקדמות.

<שבי גטניו: אז אתם שואלים למה יש עלייה?

<שבי גטניו: כיוון שהוועדה הזאת, וקשה לי לשבת בה, היא ועדה שמטרפדת את ההתקדמות של החוקים האלה במשך עשורים.

<שבי גטניו: זו לא פעם ראשונה שהחוק הזה, הספציפי הזה, נפל פה.

<שבי גטניו: מבחינתי לשאלה הזאת יש תשובה מוחלטת.

<שבי גטניו: במסמך העמדות שלנו בנושא הזה קראתי לכמה צעדים, אחד מהם הוא שהוועדה הזאת, ודווקא היא, תפעל להקמה של ועדת חקירה פרלמנטרית כדי שתחקור את הקשר של תחלואי קשרי הון-שלטון-עיתונות שהפילו את החוקים במשכן הזה; להגיש ביחד עם הוועדה הזאת, והוועדה לבריאות והוועדה של תמר זנדברג, שעושה עבודה מדהימה, ויפנו למשרד האוצר ומשרד הבריאות בבקשה להגיש לכנסת תוך חצי שנה – האמינו לי, אפשרי – תוכנית כיצד אנחנו מוציאים מהחוק מכירה.

<שבי גטניו: אני אף פעם לא רודף מעשנים, בחיים לא, הם קורבנות.

<שבי גטניו: להוציא מהחוק מכירה סיטונאית של סיגריות תוך עשר.

<שבי גטניו: אם רוצים, אפשר לעשות את זה, האמינו לי.

איתן כבל: אוקיי, משפט אחרון, ברשותך.

<שבי גטניו: ולהעביר במהלך מזורז, עוד בפגרת הקיץ, את החוק הראשוני של איסור פרסום גורף.

<שבי גטניו: יש עוד הרבה דברים במסמך המסוים הזה, אבל באמת, איתן, תוציא אותם מפה.

<שבי גטניו: באמת, תשמע לתחינה של 200,000 קורבנות.

איתן כבל: שבי, תודה.

איתן כבל: נורית, בבקשה.

נורית קורן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נורית קורן: אני רוצה להודות לחברי הכנסת זנדברג, גליק וגרמן על היום החשוב הזה.

נורית קורן: זה יום חשוב ביותר בו אנחנו דנים בנושא העישון.

נורית קורן: אני מודה שאני לא מעשנת, אני נגד עישון.

נורית קורן: אני חושבת שזה באמת מפיל חללים רבים והבעיה העיקרית היא ההתמכרות.

נורית קורן: אנחנו צריכים לומר שהפרסום לא לעשן צריך להיות הרבה יותר אגרסיבי.

נורית קורן: זה מאוד חשוב.

נורית קורן: קופת חולים כללית, אם אתם עושים כאלה צעדים, אתם חייבים שהאנשים ידעו על זה ושיהיו פרסומות.

נורית קורן: אני חושבת שצריך לקחת את זה ולעשות קמפיין מאוד מאוד אגרסיבי, גם כדי לדעת שאכן יש טיפול כזה.

נורית קורן: אני לא ידעתי שיש טיפול כזה בסל שלכם.

נורית קורן: להתייחס גם לשאלה כמו אם נותנים פעם אחת, אם אפשר לתת את זה עוד פעם, לכמה זמן, כי יש הרבה טיפולים אחרים שתוחמים אותם בזמן והם לא נותנים מענה.

נורית קורן: חשוב מאוד, הרי המניעה חשובה יותר כי אחר כך כדי לטפל צריך להוציא הרבה מאוד כספים, והקופה מוציאה על כך הרבה מאוד כספים.

נורית קורן: לכן זה מאוד חשוב.

נורית קורן: אנחנו צריכים לצאת מפה, מהוועדה, ולקרוא ליוצרי סרטים שמשפיעים עלינו, הצופים, ולא משנה באיזה גיל, בעיקר בגיל ההתבגרות, אז יש עלייה מאוד חדה בעישון.

נורית קורן: מבחינתי זה נורא.

נורית קורן: כשאני רואה את הנערים שיושבים בגנים ומעשנים נרגילה, אני מתחלחלת ושואלת לאיזו תרבות הגענו.

נורית קורן: זה השיא של הבילוי זה לבוא ולשבת עם נרגילה, וזה נורא מבחינתי.

נורית קורן: אני חושבת שצריכה לצאת מפה קריאה שגם כשיוצאים סרט, לא לעשן בסרט, גם אם הדמות צריכה להיכנס לזה.

נורית קורן: חשוב מאוד שלא יהיו סיגריות גם בסרטים.

נורית קורן: היום יש כל כך הרבה מוצרים בשוק ולדעתי משרד הבריאות הוא המקור החשוב ביותר לקיים מחקר ולתת לנו אחת ולתמיד לדעת על הנזקים של סיגריות רגילות; על הנזקים של הטבק, שהיום יש שימוש נרחב בטבק עצמו, בגלגול; הסיגריות החשמליות.

תמר זנדברג: זה עלה במאות אחוזים אחרי שהעלו את המס על הסיגריות ועל הטבק לא.

נורית קורן: נכון.

נורית קורן: אנחנו לא יודעים באמת מה יותר טוב.

יהודה גליק: יודעים, יודעים.

יהודה גליק: אנחנו יודעים טוב מאוד.

תמר זנדברג: שניהם אותו דרעק.

יהודה גליק: לא לבזבז זמן על לחקור מה לא טוב, אלא להתחיל לעבוד.

נורית קורן: אבל אנחנו צריכים שמשרד הבריאות הוא זה שיעשה את המחקר ושיגיד לנו מה הנזקים של סיגריות, מה הנזקים של הטבק, של סיגריות חשמליות וגם נרגילה.

נורית קורן: זה כדי שגם להורים ולמחנכים יהיו כלים להגיד: הנה, משרד הבריאות יצא בקריאה ואמר א', ב', ג', ד'.

נורית קורן: אני חושבת שזה חלק מהמניעה שלנו.

נורית קורן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אאפשר ליעל גרמן, ולאחר מכן – אבו שעלי אחמד.

איתן כבל: מעניין אותי לשמוע על המגזר, שנראה לי ששם אחוז המעשנים מאוד גבוה.

יהודה גליק: מכה.

איתן כבל: יעל, בבקשה.

איתן כבל: קודם כל, אני רוצה להגיד לך כל הכבוד.

איתן כבל: גם כשהיית שרה הובלת מאבק שלם בעניין הזה.

איתן כבל: בסיכום של הדברים שלי נראה מה אנחנו עושים, כדי לקחת את מה שאת מביאה ולהוביל את זה.

יעל גרמן: בדיוק בכך רציתי להתחיל.

יעל גרמן: ראשית, תודה רבה לך, אדוני, על קיום הדיון, על האכפתיות.

יעל גרמן: אני יודעת שאם זה נמצא בידך, אז אתה לא תוותר.

יעל גרמן: מכיוון שלא משכתי את החוק והחוק עדיין קיים בוועדה, צריך לברר - - -

<לאה ורון: לא.

יעל גרמן: אז צריך לראות איך אנחנו מעלים אותו מחדש.

<לאה ורון: הוחל עליו דין רציפות בכנסת התשע-עשרה.

<לאה ורון: מאחר שהוחל דין רציפות בכנסת התשע-עשרה, החוק כבר איננו מונח בכנסת העשרים על שולחן ועדת הכלכלה.

<לאה ורון: ירצה השר – יציע לכנסת הצעת חוק זהה, דומה, משופרת.

יהודה גליק: רק שהשר לא ירצה.

תמר זנדברג: אז שהוועדה תציע - - -

<לאה ורון: חברי הכנסת יכולים להגיש הצעת חוק פרטית.

יעל גרמן: על השר הזה איני סומכת.

תמר זנדברג: אגב, יכולה להיות הצעת חוק של ועדה.

איתן כבל: זה מה שאני רוצה להציע.

<לאה ורון: לא ועדת כלכלה, כי לפי תקנון הכנסת לוועדה אין סמכות להציע דברי חקיקה כוועדה.

איתן כבל: חבר'ה, אחר כך.

איתן כבל: בואו לא נסכם את הדיון.

איתן כבל: בבקשה, יעל.

יעל גרמן: אני סומכת על דבריהם של כל חברי, אלה שדיברו ואלה שידברו, ואני רוצה לדבר על נושא חדש שמעולם לא עלה כאן, והוא נושא פרופר לוועדת הכלכלה.

יעל גרמן: כל מה שנאמר נכון, הנזקים הם נוראיים, אבל יש הצעת חוק שהיא למעשה העתקה של הצעת חוק בקנדה ובארצות הברית, שהיוזם שלה הוא מי שמוביל את המאבק נגד עישון כבר 20 שנה, עו"ד עמוס האוזנר, שיושב איתנו כאן - -

יהודה גליק: מגיע לו כל הכבוד, באמת.

יעל גרמן: - - שהגיש לי אותה כשרה, עוד הגיש למשרד הבריאות בשנת 2013, ועורכת-הדין שפנתה ליועצת המשפטית לחקיקה, לאורית קורן, שגם כן יושבת כאן.

יעל גרמן: ההצעה אומרת דבר מאוד מאוד פשוט: בואו נטיל על חברות העישון את כל העלות של הנזקים שנגרמים בשל העישון.

יעל גרמן: אדם פרטי לא יכול לתבוע את חברת העישון על נזק שנגרם לו, כי תבוא החברה, אולי אפילו בצדק, ותאמר: אתה, אדוני, ידעת את הנזקים, אתה לקחת את זה על אחריותך, זו היתה בחירה חופשית שלך, אז בבקשה תישא בנזקים.

יעל גרמן: קופות החולים - שישבנו כאן ושמענו ועוד נשמע כמה הן מוציאות – מוציאות באמת הון תועפות, גם המדינה ודרך אגב גם חברות הביטוח.

יעל גרמן: אבל קופת חולים לא יכולה לומר שהיא בחרה בזה.

יעל גרמן: למעשה הטילו על קופות החולים, הטילו על הממשלה, את כל העלות של מיליארדים בגין אותן מחלות שנגרמות בשל העישון.

יעל גרמן: מי שגורם לזה באופן ישיר הן חברות הטבק.

יעל גרמן: ב-2010 היה ניסיון של קופות החולים – של "מכבי" ושל "כללית" – לתבוע את חברות הטבק.

יעל גרמן: אבל השופטת פרוקצ'ה אמרה: אני לא יכולה לתת לכם את מבוקשכם, זה עומד לפתחו של המחוקק.

יעל גרמן: יואיל נא המחוקק לחוקק חוק שיאפשר לכן לתבוע.

יעל גרמן: אז באנו – כמו שאמרתי, ביוזמתו של עמוס – אני הרמתי את המקל, את היוזמה, וגם הגשתי בכנסת הצעת חוק פרטית, שתמר חתומה עליה עם עוד כ-20 חברי כנסת, שאומרת את הדבר הפשוט הזה: אפשר יהיה לבקש הטבה, השבה של הנזקים שנגרמים מאותן חברות טבק בגין העלויות האדירות שנגרמות למדינה, לקופות החולים ולעוד מוסדות, ולדעתי אולי גם לחברות הביטוח.

יעל גרמן: מדובר בעשרות מיליארדים.

יעל גרמן: חוק כזה למעשה נמצא גם בארצות הברית וגם בקנדה בגינו ובעטיו הגורמים הממשלתיים - - -

יהודה גליק: גם בית-המשפט הוציא פסק דין מאוד מאוד ארוך, אלפי עמודים של תמיכה חד-משמעית והשית עליהם תשלומים.

<עמוס האוזנר: 245 מיליארד דולר.

יעל גרמן: 245 מיליארד דולר.

מיקי רוזנטל: בארצות הברית.

מיקי רוזנטל: רק חסרה לנו חקיקה, וזה הכל.

יעל גרמן: נכון שזה לא בא כתוצאה ישירה דווקא מפסקי דין, הרבה מאוד בגין התפשרויות, אבל מה זה חשוב.

מיקי רוזנטל: זה הסתיים בפשרה, נכון.

מיקי רוזנטל: זו היתה תביעה ייצוגית.

יעל גרמן: שערו בנפשכם שאם אנחנו נקבל 40 מיליארד, 30 מיליארד, 20, 10 מיליארד, שילכו כמובן למערכת הבריאות, מה נוכל לעשות.

יעל גרמן: קודם כל, כדי לטפל בחולים.

יעל גרמן: שנית, כדי למנוע את המחלות בעתיד.

יעל גרמן: ושלישית, לכלל מערכת הבריאות.

יעל גרמן: פניתי, משרד האוצר בעד.

יעל גרמן: דיברתי עם בכירה במשרד האוצר שאמרה לי שהיא בעד.

יעל גרמן: היום זה נמצא לפתחו של משרד המשפטים.

יעל גרמן: כמו שאמרתי, יושבת כאן יועצת משפטית ממשרד הבריאות שפנתה בזמנו לאורית קורן.

יעל גרמן: היום אורית קורן לא נמצאת בתפקידה הרלוונטי.

יעל גרמן: אני קוראת גם למשרד הבריאות וגם למשרד המשפטים, משרד האוצר איתנו, להרים את הכפפה.

יעל גרמן: ולך, אדוני היושב-ראש, להירתם כוועדה כדי לקדם את החוק ולאפשר לנו לקבל את הכספים המגיעים לנו מהפשעים שעושות חברות הטבק.

איתן כבל: תודה לך, גברתי.

<שבי גטניו: אפשר עוד משהו בהקשר למה שהיא אמרה עכשיו?

<שבי גטניו: זה נתון לך ולוועדה.

<שבי גטניו: תבין נגד איזה כוחות אתה יוצא – כששר הבריאות לשעבר, שלמה בניזרי, ב-1998 ניסה גם כן משהו דומה.

<שבי גטניו: הוא ניסה שמשרד הבריאות יתבע אותם, ואיכשהו זה התמוסס, טורפד.

<שבי גטניו: יש כמובן מסמכים שמראים אותם מטרפדים את זה.

<שבי גטניו: אם תצאו, אתם יוצאים נגד כוחות מאוד משמעותיים ותתכוננו לכל מה שהם עושים.

מיקי רוזנטל: איתן, בגלל שאתה איש אמיץ - - -

איתן כבל: חברים, בואו נגיד את זה ככה – אני לא מכיר סביב השולחן הזה אנשים יותר אמיצים ממני.

איתן כבל: לפחות במערכות הפוליטיות ובכלל.

מיקי רוזנטל: רציתי להחמיא לך.

מיקי רוזנטל: בגלל שאתה איש אמיץ ובגלל שאתה מבין מהר מה קורה ומי נגד מי, אני אומר לך שאם אתה תיקח את זה, והוועדה תיקח את זה, יש סיכוי טוב שהפעם נצליח להטות לפחות אחד מתי כפות המאזניים – או את הפרסום או את הפיצוי.

<שבי גטניו: תציל הרבה נפשות, איתן.

איתן כבל: אני אתייחס לזה בסיכום.

איתן כבל: אבו שעלי אחמד, בבקשה.

איתן כבל: ולאחריו – יהודה גליק.

יהודה גליק: אין בעיה, פשוט אחר כך יגידו שהימין רוצה להרוג את הערבים ולכן מוכרים סיגריות רק אצל הערבים.

מיקי רוזנטל: בחברה הערבית מעשנים הרבה יותר, וזו רעה בפני עצמה.

איתן כבל: זה לא רק בחברה הערבית.

מיקי רוזנטל: אבל שם זה יותר.

מיקי רוזנטל: הם מעשנים יותר.

איתן כבל: זה אצל קבוצות מוחלשות בישראל ובעולם בכלל.

איתן כבל: העובדה הזאת מתקיימת, למרות שעישון חוצה את כל המגזרים וזה לא רק עניין לקבוצה כזאת או אחרת, אבל יש מצבים שבקבוצות מסוימות, בעיקר המוחלשות, ששם זה הרבה יותר.

<שבי גטניו: ולא רק בישראל.

איתן כבל: כן, אמרתי.

איתן כבל: אני רואה את זה בסיבובנו בעולם.

<עמוס האוזנר: אני הרציתי בתחנת הרדיו של המאורים בניו-זילנד על הנושא הזה של עישון, שם שיעור העישון הרבה יותר גבוה מאשר באוכלוסיה הרגילה.

<אחמד אבו שעלי: שלום לכולם, אני מברך על הוועדה הזאת ועל העבודה הנהדרת.

<אחמד אבו שעלי: אני מסתכל פה ואני רואה את מיטב הגורמים בארץ - את עמוס, את החברה הישראלית למניעה וגמילה מעישון – אנשים שנלחמים בעישון כבר הרבה מאוד שנים, אבל כשאני מסתכל היום ורואה את הדוח של שר הבריאות, אני עומד ושואל את עצמי: איפה טעינו?

<אחמד אבו שעלי: אנחנו עושים עבודה נהדרת, ומ-5,000 אנשים שהשתתפו בסדנאות ב-2010-2009 עלינו ל-27,000 אנשים שהשתתפו בסדנאות בשנה האחרונה.

<אחמד אבו שעלי: זה מספר מדהים, מעודד, אבל אנחנו מגרדים את ה-2.2% מסך כל המעשנים בארץ.

<אחמד אבו שעלי: זה סימן שעם כל ההשקעה שאנחנו משקיעים, איפשהו פספסנו את הדרך.

<אחמד אבו שעלי: הכל מבורך, אבל אנחנו צריכים לעשות חשיבה מחודשת, איפה טעינו ואיך אנחנו יכולים להגיע לכלל המעשנים.

<אחמד אבו שעלי: כשאנחנו רואים במחקרים ש-70% מהמעשנים היו רוצים להיות לא מעשנים, אז איפה הם?

<אחמד אבו שעלי: למה אנחנו מגרדים רק את ה-2.2?

<אחמד אבו שעלי: אם יש לנו 50% הצלחה בסדנאות, אז אנחנו מדברים על רק אחוז אחד.

<אחמד אבו שעלי: יש כאן איזושהי בעיה שמצריכה שרוב המוחות - שהם הרבה יותר ותיקים ממני והרבה יותר טובים ממני – צריכים לחשוב על הנושא הזה.

<אחמד אבו שעלי: לגבי המגזר – כולכם ראיתם את הדוח שמדבר על 44% מהגברים שמעשנים.

<אחמד אבו שעלי: אלה נתונים מדהימים.

<אחמד אבו שעלי: שוב, אין איזשהו קסם שאפשר להגיד שהוא יפתור את הבעיה הזאת.

<אחמד אבו שעלי: להטיל את האחריות רק על הממשלה ורק על החוקים ורק קופות החולים, אני לא חושב שזה הפתרון.

<אחמד אבו שעלי: אנחנו צריכים לחשוב מחוץ לקופסה ולנסות להגיע לכלל המעשנים.

<אחמד אבו שעלי: כל אחד ואחד צריך לקחת את האחריות ופשוט להתחיל לעבוד ולעשות מעשה.

<אחמד אבו שעלי: למרות שאנחנו, בעמותה הערבית למניעה ולגמילה מעישון, עוסקים בדברים האלה ומנסים להבין את הבעיה, אין אף אחד שיכול לשים את האצבע ולהגיד: כאן הבעיה.

<אחמד אבו שעלי: זו בעיה כלל ארצית ובגלל שזו אוכלוסיה מוחלשת הבעיה היא הרבה הרבה יותר גדולה.

<אחמד אבו שעלי: עושים חוקים – בסדר גמור, אבל האכיפה – אפס.

<אחמד אבו שעלי: אין אכיפה, אז מה זה שווה להגיד שאסור לעשן במקומות ציבוריים, אם אתה מסתובב בבית-ספר אתה רואה שהמורים מעשנים בפינה והילדים מעשנים בפינה השנייה של חצר בית-הספר.

<אחמד אבו שעלי: אתה מסתובב מסביב בית-הספר ויש לך כל כך הרבה מוקדים – אצלנו, רק ביישוב שלי, יש שישה מוקדים שמוכרים מוצרי טבק, נרגילות וסיגריות בבודדים.

<אחמד אבו שעלי: זה רק מסביב לקרית החינוך, חמישה מטרים מהכניסה, עשרה מטרים מהכניסה לבית-הספר.

<אחמד אבו שעלי: ואתה, כילד, רואה את הקריסטלים של הנרגילות, כל מיני צבעים, כל מיני גדלים וכל מיני צורות, וזה באמת מושך את העין.

<אחמד אבו שעלי: ילדים מתפתים מזה.

<אחמד אבו שעלי: לכן כצעד ראשון צריך לפחות למנוע מכירת סיגריות במרחק מסוים מבתי-ספר ומהמקומות בהם נמצאים ילדים.

<אחמד אבו שעלי: מערכת החינוך – אתה רואה אנשים בלבן יוצאים החוצה ומעשנים.

<אחמד אבו שעלי: זה צורם, זה צובט בלב.

<אחמד אבו שעלי: יש דברים שצריך לחשוב עליהם ולראות איך אנחנו מקדמים אותם.

<אחמד אבו שעלי: יש אוכלוסיה שמתאשפזת בגלל סיבות הקשורות לעישון – למה שלא יתחילו את טיפול הגמילה מעישון כבר בבית-החולים?

<אחמד אבו שעלי: הם נכנסים עם מחלה שנקראת "מחלת העישון".

<אחמד אבו שעלי: לא יעלה על הדעת שאדם ייכנס עם דלקת ריאות או יתר לחץ דם או סוכרת והוא לא יצא עם טיפול מבית החולים.

<אחמד אבו שעלי: אבל עם מחלת העישון הוא יוצא מבית-החולים ובמקרה הטוב אולי יכתבו בסיכום המכתב שצריך גמילה מעישון, כאשר אף אחד לא רואה ולא מתייחס לזה.

<אחמד אבו שעלי: לכן צריך להתחיל את הגמילה מעישון כבר בבית-החולים.

<אחמד אבו שעלי: כל מי שנכנס לבית-החולים, צריך להתחיל איתו את הגמילה מעישון, כמו כל מחלה אחרת.

<אחמד אבו שעלי: יש עוד הרבה מחשבות, הרבה דברים שאפשר לעשות, אבל צריך שתקום ועדת-על ותחשוב על הדברים, איפה פספסנו, איפה טעינו בדרך, ורק אז אפשר למצוא את הפתרון.

<אחמד אבו שעלי: כפי שזה, אנחנו מגששים באפילה.

<אחמד אבו שעלי: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

איתן כבל: ולאחר מכן – אם דניאל ירצה לדבר.

יהודה גליק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יהודה גליק: קודם כל, צריך להזכיר פה כמה אנשים שמוסרים את נפשם על הנושא הזה – עמוס, לאה רוזן, שבי, ההסתדרות הרפואית – ומשקיעים את כל חייהם.

יהודה גליק: אחמד, אתה אדם נחמד מדי.

יהודה גליק: משמך שומעים את זה, אתה נחמד.

יהודה גליק: זה לא נכון, הממשלה כן אשמה, אל תנסה לחפף פה.

יהודה גליק: הממשלה היא זו שאשמה.

יהודה גליק: אם היה כביש דמים ליד הכפר שלך, שכל מי שהיה נוסע בו היה נופל, היית אומר למה שר התחבורה לא בונה.

יהודה גליק: אם היה הבוקר פיגוע שבו היו נהרגים 20 איש, כל אחד היה פותח ואומר: אני משתתף בצער על ההרוגים.

יהודה גליק: כל יום 20, 30 הרוגים בישראל על העישון וממשלת ישראל לא עושה דבר.

יהודה גליק: כשהנחנו על שולחן הכנסת את דוח שר הבריאות, שר הבריאות אמר: רבותי, צריך לחקור.

יהודה גליק: אתם יודעים את מה?

יהודה גליק: מי הפיץ את הדוח.

יהודה גליק: צריך לחקור מי הפיץ את הדוח.

יעל גרמן: השקרי.

יהודה גליק: השקרי.

יהודה גליק: זה מה שהיה לו להגיד.

יהודה גליק: חברים, אז אני מציע - - - אמר שבי כל כך יפה, מדובר במוצר שאין לו תועלת.

יהודה גליק: אבל לא רק שזה מוצר שאין לו תועלת, זה מוצר שהוא בילט-אין ממכר אותך.

יהודה גליק: חברות הטבק מגלגלות מיליונים - - -

מיקי רוזנטל: מיליארדים.

יהודה גליק: רק תקציב השיווק עומד על קרוב ל-100 מיליון שקל בשנה.

יהודה גליק: ואיפה?

יהודה גליק: לאוכלוסיות החלשות; איפה?

יהודה גליק: באתר האינטרנט.

יהודה גליק: כל ילד בן שנתיים חשוף לאתר האינטרנט.

יהודה גליק: אם לא נאסור את הפרסום – אומר שר הבריאות רעיון גאוני:

יהודה גליק: אנחנו לא נאסור לפרסם בעיתונים, נחייב אותם לפרסם גם מודעה שאסור.

יהודה גליק: כלומר, בואו נגלגל את הכספים שיפרסמו זה ויפרסמו זה.

יהודה גליק: חברים, חייבים לעצור את השרשרת המתגלגלת הזאת.

יהודה גליק: ביוזמתו ובסיועו של עמוס הגשתי יחד עם יואל חסון דרישה ליועץ המשפטי להפליל את אותן חברות.

יהודה גליק: מוכרים פה מוצר, מוכרים רעל, ומשכנעים את הילדים שכדאי להם.

יהודה גליק: ברגע שהם טעמו את הטעם בפעם הראשונה, זה ממשיך לעבוד.

יהודה גליק: צריך לעשות את הדבר הזה.

יהודה גליק: יש גם הצעת חוק, שאני מגיש עכשיו, על איסור מכירת סיגריות לילד מתחת לגיל 21.

יהודה גליק: רבותי, 100,000 ילדים שלומדים היום במערכת החינוך, אם אנחנו נמשיך בקצב הזה, לא יחיו עד גיל 50.

יהודה גליק: 100,000 ילדים שהיום לומדים במערכת החינוך.

יהודה גליק: חייבים להפסיק את הדבר הזה.

יהודה גליק: ביום רביעי אני אשב עם ראש הממשלה ואני אדרוש ממנו להקים צוות ממשלתי.

יהודה גליק: משרד הבריאות לא עושה את מה שהוא צריך לעשות ולכן צריך להקים צוות, פרויקט לאומי, כדי להיאבק בדבר הזה, להילחם בעישון הזה.

יהודה גליק: לא היינו מאפשרים את זה אם היה פה טרור שהיו נהרגים 20 אנשים.

יהודה גליק: ממשלות היו נופלות.

יהודה גליק: ממשלות היו נופלות, ואנחנו לא עושים שום דבר למען הדבר הזה.

יהודה גליק: על 14 נשים שנהרגו בחודש שעבר עשו, בצדק, רעש בכנסת.

יהודה גליק: כל יום 30 איש נהרגים מהדבר הזה.

יהודה גליק: חברים, אי אפשר יותר לצחוק על זה, זו לא בדיחה, זה לא מאצ'ואיזם לעשן.

יהודה גליק: זה רעל ואנחנו מאפשרים לגורמים עסקיים לנצל את הילדים שלנו ולהמר בחיים שלנו ושל הילדים שלנו, למכור להם בכסף מוצר שכל כולו משעבד אותם כל חייהם.

יהודה גליק: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דניאל, אתה מעוניין לדבר עכשיו?

<שבי גטניו: אני מבקש ממך לא לתת לו לדבר.

איתן כבל: שבי, אני מתנצל - - -

<שבי גטניו: אני מבקש ממך.

<שבי גטניו: אם אתה נלחם באמת בטבק, אתה לא יכול לתת לו לדבר.

איתן כבל: שבי, תודה.

<שבי גטניו: אתה לא יכול לתת לו לדבר, איתן.

איתן כבל: אני יכול, אני מנהל את הדיון.

<שבי גטניו: בבקשה, אני מתחנן בפניך, אל תיתן לדבר הזה לדבר פה.

איתן כבל: אני לא מקבל את עמדתך, שבי.

<שבי גטניו: אנחנו יודעים מה יש לו, כל מילה שלו זה מתים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אפשרתי לך, שבי, אתה כנראה לא מכיר אותי.

<שבי גטניו: אני מבקש.

איתן כבל: אני לא מקבל, שבי.

איתן כבל: די.

<שבי גטניו: אני מוסיף להתעקש.

<שבי גטניו: אני לא יכול לתת לו לדבר.

<שבי גטניו: בשם הציבור הישראלי, אני לא יכול לתת לדבר הזה לדבר.

איתן כבל: שבי, זה ההבדל בינינו.

איתן כבל: אתה עושה את תפקידך - - -

<שבי גטניו: לא, אני לא יכול לתת לו להמשיך לדבר.

<שבי גטניו: הוא טרפד - - -

איתן כבל: שבי, אני אוציא אותך.

<שבי גטניו: הם טרפדו פה את החוק מלפני שלוש שנים וחצי.

איתן כבל: שבי, אני אוציא אותך.

<שבי גטניו: תוציא אותי ותשאיר אותו.

<שבי גטניו: אין בעיה, אני לא יכול לתת לו לדבר.

איתן כבל: תוציא אותו.

<שבי גטניו: אני מאוד מתנצל, אני לא יכול לתת לו לדבר.

איתן כבל: זה בסדר, אני מבין - - -

<שבי גטניו: אני מבקש לא לתת לו, אל תתנו לו לדבר.

<שבי גטניו: שיוציאו גם אתכם.

איתן כבל: חברים, אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: זה לא יקרה אצלי בוועדה.

<קריאה: אני נשארת כי אני מכבדת אותך - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני לא מזלזל באף מילה שנאמרת על-ידו, אבל אם הייתי נענה כאן או בוועדה הזאת, בבית הדמוקרטי הזה, שכל אחד עם הסופרלטיב, חשוב ככל שיהיה – ואני לא זקוק להטפות.

איתן כבל: חברים שלי מתו מעישון, הכי קרובים אלי.

איתן כבל: אני לא צריך כל היום להסתובב ולהוכיח את עצמי שאני במאבק הזה.

איתן כבל: פשוט מאוד.

איתן כבל: אני אכנס בכל הכוח לעניין הזה - - -

מיקי רוזנטל: אתה צודק, איתן, אתה אפילו לא צריך להתנצל.

מיקי רוזנטל: לאף אחד אין מונופול לא על האמת ולא על החכמה וראוי שנשמע את כולם, גם אם זה מקומם.

איתן כבל: נכון.

מיקי רוזנטל: אתה לא צריך להצטדק.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דניאל, בבקשה.

<דניאל אלפן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום הסימולטני): בוקר טוב לך, יושב-ראש הוועדה, בוקר טוב לכולם.

<דניאל אלפן: שמי דניאל אלפן, אני מנכ"ל פיליפ מוריס ישראל.

<דניאל אלפן: אני מבקש את סליחת

<דניאל אלפן: כם על כך שאני מדבר אנגלית.

<דניאל אלפן: אני שוקל לעשות עלייה ואני עובד כדי לשפר את העברית שלי, אבל היא עדיין לא מספיקה.

<דניאל אלפן: הבאתי לכאן את המתורגמנית כדי שנוכל להבין זה את זה.

<דניאל אלפן: אני יוצא מתוך הנחה שאמירותי ונוכחותי כאן היום ייפגשו בציניות ובספקנות, אבל אנחנו כאן היום כדי לדבר על פרסום מוצרי טבק, ואני כאן לומר שפיליפ מוריס ישראל תומכת בהקשחת הרגולציה על פרסום טבק לעישון.

<דניאל אלפן: זה עשוי לסייע בהתמודדות עם הנזק שנגרם מעישון וזה עשוי לעזור בהתמודדות עם נזקי העישון.

<דניאל אלפן: אבל לא די בכך, אני רוצה להיות ברור שהדרך הטובה ביותר להפחית כל נזק מעישון הוא הימנעות מעישון או הפסקה מעישון.

<דניאל אלפן: תוכניות למניעת עישון והפסקת עישון הן חשובות מאוד, אבל יש עדיין היום למעלה ממיליון מעשנים והמציאות היא שרובם אינם מפסיקים לעשן, ולכן מה שצריך לעשות, לדעתנו, זה להציע להם אלטרנטיבות פחות מזיקות ואז הם יפסיקו.

מיקי רוזנטל: הוא מציע שאנחנו נחליף את סרטן הריאות בסרטן הצוואר.

מיקי רוזנטל: זה מה שהוא מציע לנו.

מיקי רוזנטל: זאת ההצעה אם אומרים אותה במילים פשוטות.

<דניאל אלפן: מתן חלופות פחות מזיקות לעישון היא הצורה המתבקשת כרגע לענות לצרכי בריאות הציבור.

<דניאל אלפן: אנחנו מבינים שהפחתת הרכיבים המזיקים הקיימים בעישון סיגריות, שהם הגורם העיקרי למחלות העישון, הוא החלופה הטובה ביותר כעת.

<שוש גן-נוי: זה לא הנושא, זה פרסומת.

איתן כבל: תסלחו לי, בסדר.

איתן כבל: נו, באמת, תתקדמו.

יהודה גליק: חבר'ה, כל פעם שמפריעים לו לדבר, רק מאריכים את הדיון.

איתן כבל: זה רק מאריך את הדיון.

איתן כבל: תנו לו להגיד את הדברים ונגמור את העניין.

איתן כבל: חברים, אני לא נופל מהכיסא, אבל זכותו להגיד את זה.

איתן כבל: די.

יעל גרמן: תעמולה, תעמולה, תעמולה.

איתן כבל: נכון, אנחנו יודעים את זה.

איתן כבל: מי שנמצא פה לא מתרגש מהעניין הזה.

איתן כבל: אנחנו פה כדי למנוע את זה, אבל צריך גם לדעת למול מה אתה נמצא.

<פרופ' דיאן לוין: - - -

איתן כבל: שום דבר לא קרה, עכשיו אנחנו לא בתור אצל הרופא.

איתן כבל: בבקשה.

<דניאל אלפן: - - - מתן חלופות - - - לעישון היא הצורה המבוקשת כרגע לענות לצורכי בריאות הציבור.

<דניאל אלפן: אנחנו מבינים שהפחתת הרכיבים המזיקים - - - בעישון סיגריות, שהם הגורם העיקרי למחלות עישון, היא החלופה הטובה - - - העובדות הן שצרכנים שממשיכים לעשן – אותם מבוגרים מעשנים – מחפשים אלטרנטיבות פחות מזיקות.

<דניאל אלפן: והיום אנו רואים התפתחות גלובלית של קטגוריה חדשה של מוצרים נטולי-עישון, שיש להם פוטנציאל להפחית את הסיכון לנזק בהשוואה לעישון מתמשך.

<דניאל אלפן: וזוהי ההזדמנות האמיתית, ואין להתעלם ממנה.

קריאות: - - -

<דניאל אלפן: כיום אנחנו רואים בעולם התפתחותה של קטגוריה חדשה של מוצרים ללא עישון עם פוטנציאל להפחית את הנזק בהשוואה להמשך עישון.

<דניאל אלפן: אני מאמין שזכותם של אנשים בוגרים, שמתכוונים להמשיך לעשן, לקבל מידע גם בנוגע לחלופות הללו.

<דניאל אלפן: כדי להפוך זאת למציאות יש צורך לערוך מחקר מדעי ועצמאי על מוצרים אלה וגם לספק רגולציה ייעודית דיפרנציאלית לאותם מוצרים - -

יעל גרמן: אז בוא קודם נבקר ונעשה את המחקרים - - -

מיקי רוזנטל: נו, באמת.

מיקי רוזנטל: בארצות הברית לא נתנו להם.

איתן כבל: תרגמי, בבקשה.

איתן כבל: אני אאפשר לכם אחר כך.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להילחם בפרסומת ואנחנו נותנים לו לעשות בכנסת פרסומת לסיגריות המקוללות שלו?

מיקי רוזנטל: באמת, להרעיל את האנשים ועוד בחסות הכנסת?

מיקי רוזנטל: אולי ניתן לו גם מודעה.

מיקי רוזנטל: אם הייתי בא עכשיו לקדם חברה פרטית, לא היו נותנים לי.

איתן כבל: חבר'ה, באמת.

מיקי רוזנטל: בסדר, מותר להתקומם.

איתן כבל: אבל בוא נעצור גם את ההתקוממות.

מיקי רוזנטל: אולי ניקח סיגריה, נרגע.

איתן כבל: תצא להירגע עם סיגריה.

איתן כבל: פעם היינו עושים את זה.

מיקי רוזנטל: במקום סרטן ריאות זה סרטן חשמלי.

<דניאל אלפן: כיום אנחנו רואים בעולם התפתחותה של קטגוריה חדשה של מוצרים ללא עישון עם פוטנציאל להפחית את הסיכון לנזק בהשוואה להמשך עישון.

<דניאל אלפן: אני מאמין שזכותם של אנשים בוגרים, שמתכוונים להמשיך לעשן, לקבל מידע גם בנוגע לחלופות הללו.

<דניאל אלפן: כדי להפוך זאת למציאות יש צורך לערוך מחקר מדעי ועצמאי על מוצרים אלה וגם לספק רגולציה ייעודית דיפרנציאלית לאותם מוצרים - -

יעל גרמן: למה אתם מספקים את זה לפני המחקר?

<קריאה: ולנוער.

מיקי רוזנטל: המחקר צריך להקדים את הסיגריה ולא ההפך.

יעל גרמן: למה אתם משווקים לפני המחקר?

<קריאה: לנוער שעוד לא מעשן.

<דניאל אלפן: - - וברגולציה ייעודית שנוגעת למוצרים אלה שיש להם פחות סיכון, ובמיוחד לדבר גם על האופן שבו מתקשרים את הדוחות האלה לצרכנים ואת האופן שבו מפרסמים - - -

יעל גרמן: מתקשרים.

יעל גרמן: איזו מילה מכובסת.

<דניאל אלפן: פיליפ מוריס נטלה על עצמה מחויבות ליצירת עתיד ללא עישון.

<דניאל אלפן: המטרה שלנו לראות את סוף עידן הסיגריות ולהחליף את הסיגריות בחלופות טובות ובריאות יותר.

<דניאל אלפן: אני מקווה שנוכל להפוך זאת למציאות לא רק בעתיד הרחוק, אלא בעתיד הקרוב מאוד.

<דניאל אלפן: יש לנו את המוצר, יש לנו את המדע, יש לנו את האנשים ואת המשאבים, אבל אנחנו לא יכולים לעשות זאת לבד.

<דניאל אלפן: יש כאן הזדמנות למחוקק ולרגולטור הישראלי לקבוע איך ומתי אפשר לנצל את ההזדמנות.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשאול אותו שתי שאלות.

מיקי רוזנטל: ברשותך, אמרת פה, בין היתר, שאתם בעד החמרה איסור הפרסום של הסיגריות הישנות.

מיקי רוזנטל: מי גרם להתמכרות של האנשים לסיגריות הישנות?

מיקי רוזנטל: הפרסום שלכם.

מיקי רוזנטל: איך אתם יכולים להיות כאלה ציניים?

מיקי רוזנטל: דבר שני, גם אתה יודע מהו עיקרון הזהירות המונעת.

מיקי רוזנטל: עיקרון הזהירות המונעת אומר שאם יש ספק, אין ספק.

מיקי רוזנטל: אם יש משהו שאולי הוא מסוכן, קודם כל נחקור אותו ורק אחר כך ניתן לפרסם.

מיקי רוזנטל: אתם אומרים: קודם כל נרוויח מיליארדים ואחר כך נגיד אוי-וויי.

מיקי רוזנטל: נוציא סיגריה חדשה ובעוד שלושים שנה נגיד שזאת היתה מסוכנת.

מיקי רוזנטל: אתה מציע לנו להחליף את סרטן הגרון בסרטן הריאות?

מיקי רוזנטל: חצופים.

איתן כבל: תודה.

יהודה גליק: מר דניאל, למה אתה סבור שאחרי כל כך הרבה שנים, שבהן אתם מפיצים רעל כל-כך מסוכן, אנו נבטח בכם שעכשיו תתנגדו לסיגריות, ושאתם רוצים לפעול למען החברה?

יהודה גליק: למה שנבטח בכם, אחרי שצריך להאשים אתכם במוות של מאות מיליוני אנשים בעולם, במהלך שתי המאות האחרונות?

יהודה גליק: >

יעל גרמן: אין צורך בתשובה לכך.

<דניאל אלפן: האם אוכל להשיב?

איתן כבל: כן, כמובן.

<דניאל אלפן: הנקודה שאתה מעלה היא אכן נקודה תקפה ונפוצה מאד.

<דניאל אלפן: העובדות הן שדברים משתנים.

<דניאל אלפן: צרכנים מבקשים אלטרנטיבות טובות יותר.

<דניאל אלפן: כולם מכירים בכך שסיגריות גורמות נזק ויוצרות מחלות.

<דניאל אלפן: אבל אנחנו החלטנו לעשות משהו בנוגע לכך, משום שמדובר בצרכנים שלנו.

<דניאל אלפן: והחלטנו, לפני יותר מעשור, להשקיע במדע, במחקר, בחדשנות – כדי להבין האם נוכל לספק אלטרנטיבות טובות יותר - - ->

יעל גרמן: כן, בכך שתסגרו את הייצור שלכם.

תמר זנדברג: יושב-ראש הוועדה שואל האם בכוונת

תמר זנדברג: כם להתחיל לטעת עצי תפוחים, כדי לעשות משהו לטובת כדור הארץ - - -

יעל גרמן: אולי אפשר לעשן תפוחים.

יעל גרמן: ..

תמר זנדברג: לא צריך לעשן אותם, אפשר לאכול אותם.

<דניאל אלפן: אינני מבקש מאיש להאמין לנו.

<דניאל אלפן: אינני מבקש מאיש לבטוח בנו.

<דניאל אלפן: אך מה שכן תוכלו לעשות - - -

יהודה גליק: אתה כן מבקש מאתנו להאמין לך.

יהודה גליק: זה בדיוק מה שאתה עושה.

<דניאל אלפן: <לא, עיינו בנתונים שלנו.

<דניאל אלפן: עיינו במדע שלנו.

<דניאל אלפן: יש לנו ספרות מחקרית בת למעלה מעשור, של הוכחות מדעיות המוכיחות - - ->

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה רבה לכולכם.

איתן כבל: >

תמר זנדברג: האם המחקרים ממומנים על-ידכם?

<דניאל אלפן: הם זמינים לציבור, וזמינים עבורכם לבדיקה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: עו"ד עמוס האוזנר, בבקשה.

<עמוס האוזנר: אני יושב-ראש המועצה הישראלית למניעת עישון.

<עמוס האוזנר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, צפיתי בדיון בטלוויזיה המצרית על נושא אשור אותה אמנה שהוזכרה כאן, שישראל אשררה בשנת 2015.

<עמוס האוזנר: אמר אחד מחברי הפרלמנט המצרי, איש דתי, מוסלמי קיצוני: כשיש לנו ברז מטפטף, אנחנו לא יכולים לשים סחבה מתחת לברז, אנחנו צריכים לסגור את הברז.

<עמוס האוזנר: זה המצב בקשר לעישון.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים איכשהו לגרום לזה שהדבר הזה לא יהיה יותר.

<עמוס האוזנר: בקשר למה שנאמר כאן לגבי מוצרים חדשים וכו' – בשנת 1999 הגיש ממשל קלינטון תביעה נגד חברות הסיגריות בארצות הברית.

<עמוס האוזנר: התביעה התבססה על עקרון ה-RICO, שמדברים על חוקי המאפיה, מניעת מאפיה – Corrupt Organization Act .

<עמוס האוזנר: אחת הנתבעות היתה חברת הסיגריות "פיליפ מוריס".

<עמוס האוזנר: אחד הנושאים בתביעה הזאת היה טענתן של חברות הסיגריות כי ישנן סיגריות לייט.

<עמוס האוזנר: הציבור מתפתה להאמין שסיגריות הלייט האלה, שכל כך הרבה פרסומת עשו להן – רופאים אמרו: תעברו לסיגריות לייט.

<עמוס האוזנר: מציעים לכם אלטרנטיבה, תיקחו את האלטרנטיבה, כדאי לכם.

<עמוס האוזנר: טוב, הרבה לקחו את האלטרנטיבה והיום לפחות מחצית מהסיגריות הנמכרות הן סיגריות לייט או דלות ניקוטין וכו'.

<עמוס האוזנר: שיעור הסרטן לא ירד, הוא עלה.

<עמוס האוזנר: דרך אגב, פסק הדין ניתן ב-2006 על-ידי השופטת הפדרלית כסלר בארצות-הברית, בוושינגטון הבירה.

<עמוס האוזנר: פסק הדין הזה עמד בכל הערכאות בארצות הברית.

<עמוס האוזנר: חברות הסיגריות חויבו לפרסם מודעות ענק של התנצלות על התנהגותן ועל הפרסומים שהן פרסמו.

<עמוס האוזנר: אז עכשיו באים ואומרים לנו: קודם אמרנו שיש פילטר.

<עמוס האוזנר: אה, פתרון קסמים, הפילטר הזה יספוג את כל הרעלים.

<עמוס האוזנר: טוב, לא עבד הפילטר; סיגריות לייט הן הפתרון, הן יפתרו הכל.

<עמוס האוזנר: לא עבד; אז עכשיו אנחנו מציעים משהו חדש.

<עמוס האוזנר: אמרו כאן מה שאמרו, גמרנו את העניין הזה.

<עמוס האוזנר: עכשיו לגבי הצעות פעולה בעתיד – הוזכר נושא העישון בסרטים.

<עמוס האוזנר: קיימת הצעת חוק שסרט שממומן בכספי קרנות של מדינת ישראל לא יהיו בו סיגריות ולא יהיו בו פרסומות לסיגריות, שזה הדבר החשוב באמת.

<עמוס האוזנר: לא יהיו פרסומות לסיגריות בסרטים שממומנים מקרנות שממשלת ישראל מממנת.

<עמוס האוזנר: יש לנו הרבה קרנות כאלה, התעשייה די קשורה בקרנות האלה, אנחנו לא צריכים לממן את הסרטים האלה.

<עמוס האוזנר: נאמר כאן, ובצדק, שבני נוער צופים בסרטים, צופים בתוכניות האלה, זה לא התפקיד שלנו לעשות את זה.

<עמוס האוזנר: לגבי הפרסומת לסיגריות – החשוב כאן, בעיני לפחות, זה הנושא שהעיתונים מתמכרים לפרסומות ועושים צנזורה עצמית.

<עמוס האוזנר: אם תחפשו, אתם תגלו שמידת הכיסוי של נושא העישון בתקשורת קשורה באופן הפוך למידת הפרסומת לסיגריות שהם מקבלים.

<עמוס האוזנר: ככל שרמת הפרסומת גבוהה יותר, כך כיסוי נזקי העישון נמוך יותר.

<עמוס האוזנר: מכאן החשיבות האמיתית, בעיני לפחות, של נושא איסור הפרסומת בתקשורת.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: יישר כוח על הדבקות.

איתן כבל: אני ותיק פה, אנחנו מכירים איזה תקופה, ועל זה מגיע לך יישר כוח גדול.

מיקי רוזנטל: "פיליפ מוריס" ייתנו לך בונוס.

<עמוס האוזנר: יש מסמך שנתנו לי גם מחמאות.

מיקי רוזנטל: הם היו מוכנים לממן לך הכל.

איתן כבל: אברהם יעקובי, גומל מעישון, בבקשה.

<אברהם יעקובי: שלום רב לכל הנמצאים פה.

<אברהם יעקובי: אני רוצה לומר כך, למרות שאני איך שאומרים בסלנג "תרח זקן", אני טוען שיש לי את היכולת לגמול מעישון יותר טוב מכל אחד אחר, הייתי אומר אפילו בכל העולם.

<אברהם יעקובי: אני אתן לכם דוגמה של סיסמה.

<אברהם יעקובי: לתת סיסמאות זה קל, אז הנה הסיסמה שלי: בזמן שאתה מעשן הסיגריה מעשנת אותך.

<אברהם יעקובי: יכולה להיות סיסמה יותר טובה מזאת?

<אברהם יעקובי: אם מישהו חושב כך, שירים את היד.

<אברהם יעקובי: אני רוצה לראות.

<אברהם יעקובי: "בזמן שאתה מעשן, הסיגריה מעשנת אותך".

<אברהם יעקובי: זו סיסמה אחת.

<אברהם יעקובי: יש עוד הרבה סיסמאות אחרות שגם הן יפות.

<אברהם יעקובי: למשל, בזמן שאת אומרת כן, למה את מתכוונת?

<אברהם יעקובי: אני מתכוונת כן, רק אם אתה לא מעשן.

<אברהם יעקובי: זה מדבר; סיסמה שגורמת להשתתפות חזקה: סיגריה ארורה, תצאי מהחיים שלי.

איתן כבל: תודה, אברהם.

איתן כבל: תזכה לחיים ארוכים.

איתן כבל: חברים, אנחנו מתקרבים לסיום ואני רוצה גם לסכם.

איתן כבל: יש כאן נציג של משרד הבריאות?

איתן כבל: חיים, נציג משרד הבריאות, בבקשה.

איתן כבל: חיים, אני יודע שאתה לא יודע לתת לי תשובות על הכל, בעיקר על השאלות – אני לא אגיד הפוליטיות, אבל שאתה לא יכול לענות עליהן.

איתן כבל: אני מנסה להבין איך משרד הבריאות, ואני יוצא מנקודת הנחה שכל הנתונים שהוצגו כאן הם נתונים מטורפים לגמרי, לא מסתער על העניין הזה בחמת זעם, קודם כל כמניעה.

איתן כבל: אין ספק שמניעה של התהליך תייצר מצב אחר לגמרי, כי נזקי עישון הם נזקים שהם גם סביבתיים והם הקטלן מספר אחד.

איתן כבל: בבקשה.

<חיים גבע הספיל: רצתי מלמטה, מהוועדה - - -

איתן כבל: לא נורא.

איתן כבל: אם היית מעשן, לא היית מצליח להגיע לפה.

<חיים גבע הספיל: לגבי חוק הגבלת הפרסומת – היה תזכיר חקיקה ממשלתי שהסתמך על הוועדה הציבורית לצמצום העישון ונזקיו.

<חיים גבע הספיל: הוא עשה את המסלול שלו בכנסת ונפל.

<חיים גבע הספיל: נכון לעכשיו, תוך שלושה חודשים, שר הבריאות מתכוון להניח על שולחן ועדת השרים תזכיר חוק חדש שיישם לפחות חלק מתזכיר החוק הקודם, אותה הצעת חוק שנפלה, עם אותם מרכיבים שהשר מעונין לקדם.

<עמוס האוזנר: בלי אזהרות ותמונות.

<חיים גבע הספיל: נכון לעכשיו, אזהרות ותמונות לא ייכללו.

יהודה גליק: איסור פרסום גורף יהיה?

איתן כבל: ברשותך, יש לי שאלה.

איתן כבל: העולם מתקדם, אפילו לא צריך להמציא את הגלגל.

איתן כבל: אין ויכוח ואין חולק לגבי הסכנות הכרוכות בעישון.

איתן כבל: לא משנה אם אתה מגלגל או שאתה מעשן את זה – זה מסוכן והורג.

איתן כבל: בשורה התחתונה, למה בכלל צריך להסס בכל הנוגע להצעת החוק?

איתן כבל: למה לא לעשות העתק-הדבק כמו שזה קיים בכל העולם, כמו בקנדה, מדינות מפותחות?

<שוש גן-נוי: וגם במדינות לא מפותחות.

<שוש גן-נוי: יש מדינות עולם שלישי שיש כבר איסור טוטלי.

<חיים גבע הספיל: מה שאני יכול לומר זה שהדרג המקצועי במשרד הבריאות הגיש לשר שורה של המלצות בהסתמך על הוועדה הציבורית, בהסתמך על האמנה הבין-לאומית שאנחנו חתומים ומחויבות אליה, בהסתמך על המיטב שקיים בעולם ומוכח ויעיל.

<חיים גבע הספיל: לנו אין ספקות לגבי מה נכון.

איתן כבל: האם בדוח שמסרתם לשר נאמרו בו דברים לגבי איסור פרסום בצורה גורפת?

<חיים גבע הספיל: איסור פרסום גורף היה חלק מההצעה הממשלתית שסגן השר הגיש עוד ב-2012 והשרה לשעבר גרמן - - -

יעל גרמן: והתנגד לה בוועדה הזאת ב-2013.

<חיים גבע הספיל: עכשיו יש כוונה להגיש הצעת חוק מחודשת, שלא תכלול את כל הסעיפים.

<חיים גבע הספיל: הכוונה היא להניח את זה תוך שלושה חודשים על שולחן ועדת שרים.

<חיים גבע הספיל: כאמור, לא יהיו בה את כל המרכיבים שהיו, לא בתקופת השרה גרמן - -

יהודה גליק: למה אתם לא רוצים לעשות חוק גורף נגד פרסום?

<חיים גבע הספיל: - - וגם לא המרכיבים שסגן השר הצהיר עליהם ב-2012.

תמר זנדברג: בואו נבין מה משרד הבריאות מתכוון לעשות, כי זה הדבר החשוב.

תמר זנדברג: לפני כמה חודשים מנכ"ל המשרד הצהיר על שורה של צעדים, לפני שבוע או שבועיים אתה דיווחת בשם המשרד אצלי בוועדה.

תמר זנדברג: הדבר היחיד הקונקרטי שדיווחת עליו היה הנושא של הרחבת החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים.

תמר זנדברג: בין זה לבין מה שהמנכ"ל – אנחנו פה בעד איסור פרסום והחפיסות והתמונות באופן גורף.

תמר זנדברג: אנחנו נחוקק – ואיתן, כיושב-ראש הוועדה יתייצב וכו' – אבל בכל זאת, אתם כמשרד, מבחינת ההצעה שלכם, חוץ מהרחבת המקומות הציבוריים, מה כוללת ההצעה?

<חיים גבע הספיל: לנושא של המקומות הציבוריים - יש טיוטה של צו שנמצא עכשיו בשלבים מתקדמים.

תמר זנדברג: אוקיי, סבבה.

תמר זנדברג: מה עוד?

<חיים גבע הספיל: המקומות הציבוריים זה צו ולכן זה רק באישור ועדת הבריאות ולא מחייב ועדת שרים.

<חיים גבע הספיל: הנושא של תיקון חוק הגבלת הפרסומת, שהוא המשמעותי מבחינה זו – הכוונה של השר להניח את זה תוך שלושה חודשים על שולחן ועדת שרים לחקיקה.

תמר זנדברג: שמה זה יכיל?

מיקי רוזנטל: אם זה יהיה חוק מעוקר, לא עשינו כלום.

<חיים גבע הספיל: כל הפרטים עוד לא סגורים.

<חיים גבע הספיל: אני יכול להגיד שזה לא יהיה חפיסות, גם לא תמונות ולא יהיה פרסום משמעותי מעבר למה שקיים היום.

מיקי רוזנטל: משרד הבריאות מגן על זכותם של האנשים למות מסיגריות.

יהודה גליק: דובר השר דיבר פה באנגלית - - -

איתן כבל: כמו שאמרתי לכם בהתחלה, לא סתם הוא נע באי-נוחות מוחלטת.

איתן כבל: כלומר, אם כאן היה אחד שיודע לקרוא שפת גוף - - -

<חיים גבע הספיל: אמרתי במפורש, הדרג המקצועי הגיש את המיטב שיש - - -

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: חברים, העניין ברור.

תמר זנדברג: חיים מוביל את הנושא במשרד, העמדות שלו ידועות.

איתן כבל: למה להביך את חיים?

מיקי רוזנטל: שר הבריאות מגן על תאגידי הטבק.

מיקי רוזנטל: הוא שותף של תאגידי הטבק.

<ד"ר רחל דהן: אני מההסתדרות הרפואית, החטיבה לגמילה מעישון ושירותי בריאות כללית.

<ד"ר רחל דהן: בתוך מערכות הבריאות אנחנו נתקלים במצוקה כספית אדירה כדי להציל חיים.

<ד"ר רחל דהן: כל מכשיר MRI וכל מיטת אשפוז – ממש קשה לנו לגייס כספים.

<ד"ר רחל דהן: פה יש לנו הצעת חוק שתחסוך חיים באופן מיידי ותחסוך מיטות אשפוז וימי אשפוז.

<ד"ר רחל דהן: 270,000 ימי אשפוז בשנה במיידי.

<ד"ר רחל דהן: קשה לי להבין למה אם למחוקק יש משהו בחינם, שלא עולה לו כסף ויקדם את בריאות עם ישראל, הוא לא בוחר בו.

<ד"ר רחל דהן: אני יכולה להבין שהוא לא מחוקק חוקים שעולים הרבה מאוד כסף ומקדמים את הבריאות, כי התקציב מוגבל ויש סדר עדיפות, אבל החוק פה לא יעלה גרוש למשלם המסים בישראל.

<ד"ר רחל דהן: להפך, הוא יחסוך כסף.

<ד"ר רחל דהן: אני חושבת, כרופאה וכהסתדרות רפואית, שבמדינה שהתחלואה הכרונית הולכת ועולה המשאבים לבריאות הולכים ויורדים, גמילה מעישון היא הכרח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ד"ר בן-ארי, בבקשה.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: שלום לכולם, אני מקדמת את הבריאות של האגודה למלחמה בסרטן, אבל אני מייצגת את הארגונים העוסקים במניעה וגמילה מעישון.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: כתבנו את דף העמדה שמונח כרגע מולכם.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: את רוב הדברים פה כבר הזכרנו במהלך הדיון ואני רוצה להתייחס רק לכמה נקודות שעלו בדיון בהקשר לזה.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: הנתון הראשון שהזכרתם הוא דוח שר הבריאות שמראה את העלייה בשיעורי העישון.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: בתחילת הדיון אמרתם שזה מפתיע.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: זה מאוד עצוב, אבל אותנו זה לא מפתיע בכלל.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: נשאלה כאן השאלה איפה טעינו.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: אני לא חושבת שטעינו.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו מייצגים כאן, אם אתם מסתכלים על הארגונים העוסקים במניעה וגמילה מעישון – אתם רואים כאן את ההסתדרות הרפואית הישראלית, והאגודה למלחמה בסרטן, ארגון ערים בריאות, קופות-חולים – כולם עושים המון, כל אחד בתחומו, כל אחד תורם ככל שהוא יכול למניעה וגמילה מעישון בישראל, אבל אנחנו לא יכולים בלי המחוקק.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: יש דברים שאנחנו חייבים את המחוקק ואנחנו חייבים את הרגולטור.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: כמו שאמרת, אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל מחדש.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו יודעים בדיוק מה צריך לעשות.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: מדינת ישראל חתמה על האמנה בין-לאומית ב-2003, אשררה אותה ב-2005.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: יש תוכנית ממשלתית מ-2011 שאומרת לנו בדיוק מה אנחנו צריכים לעשות, וזה לא כל כך מסובך.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: אנחנו רק צריכים לעקוב אחרי הצעדים שהממשלה כבר קיבלה על עצמה לעקוב אחריהם.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: אחד מהם זה איסור פרסום גורף.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: הנקודה השנייה שהוזכרה כאן בקצרה ואני רוצה טיפה להרחיב עליה, זה איסור פרסום בנקודות המכירה.

<ד"ר אביטל פאטו בן-ארי: כשילד הולך לסופרמרקט לקנות ארטיק, הוא לא צריך לראות מול העיניים חפיסות סיגריות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יקירה, המנהלת שלי – והיא המנהלת שלי – כבר דוחקת בי ובצדק.

איתן כבל: אז ברשותכם, תרשו לי לסכם.

איתן כבל: האמוציות סביב העניין הזה ברורות.

איתן כבל: גם על הדברים ששבי גטניו אמר, אין לי כלפיו חס וחלילה – ואני אומר את זה בכנות רבה – איזה תחושה.

איתן כבל: אני מבין, גם אם אני לא מסכים עם הדרך שבה הוא אומר את הדברים.

איתן כבל: יחד עם זאת, כדי שנהיה פרקטיים, אני אוביל את המהלך הזה בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני אקח על עצמי להוביל אותו.

יהודה גליק: יחד עם הוועדה של תמר, כי היא עושה פה עבודה מדהימה.

יהודה גליק: באמת, מגיע לה יישר כוח.

תמר זנדברג: תודה רבה.

איתן כבל: אין לי שום בעיה, תמר ואני יודעים לעבוד בשיתוף פעולה מלא.

איתן כבל: אני רוצה, וזו הנקודה שאני מבקש לחדד, אולי ליצור את ההבדל בין מה שהיה עד היום, שוועדת הכלכלה, כוועדה המובילה בעניין הזה, בוודאי כשזה נוגע לענייני פרסום – ותכף גם נצטרך להחליט מה נכון יותר להוביל בעת הזה, אם את נושא הפרסום או את ההצעה שהציע עמוס – אני חושב שזה תפסת מרובה לא תפסת, בוודאי כשהשר הנוכחי לא נותן את הרוח הגבית הנדרשת לעניין.

איתן כבל: לכן נראה שבשלב הזה כדאי ללכת על ההצעה שאוסרת פרסום גורף.

יהודה גליק: גורף, בעיקר באינטרנט.

מיקי רוזנטל: פרסום ושיווק.

איתן כבל: כן, פרסום ושיווק.

יהודה גליק: אבל הוא מתנגד.

מיקי רוזנטל: אז מה אם הוא מתנגד?

מיקי רוזנטל: יש פה חוק בתמיכה של 60 חברי כנסת, זה לא תקציבי.

מיקי רוזנטל: זה לא תקציבי, לא צריך אישור ממשלה.

מיקי רוזנטל: אנחנו נגייס 61 חברי כנסת ונעביר את זה בניגוד לעמדת השר.

איתן כבל: אני אומר עוד נקודה, הרוב המכריע של חברי הכנסת – דרך אגב, זה די מדהים – לא מעשן.

<קריאה: גם רוב הישראלים - - -

איתן כבל: חברים יקרים, אני יודע.

איתן כבל: אבל מתוך 120 זה לא רוב, זה כמעט כולם.

איתן כבל: אם באוכלוסיה המספר היה כמו מספר האחוזים מקרב חברי הכנסת, כנראה שהדיון הזה לא היה מתקיים.

איתן כבל: יש אולי עשרה.

יהודה גליק: לדעתי ברשימה המשותפת יש עשרה.

איתן כבל: לא, לא נכון.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: חברים יקרים, ממש ממש לא.

יהודה גליק: אחד מהמעשנים נמצא היום בבית-חולים.

איתן כבל: חברים, בואו לא ניקח את זה למקומות האלה.

איתן כבל: כיו"ר ועדת הכלכלה, אנחנו נחתים את ועדת הכלכלה.

איתן כבל: לא שיש לנו מעמד מיוחד, אבל יש כאן אמירה.

איתן כבל: אנחנו ננסה להחתים כמה שיותר חברי כנסת, כי אני חושב שאפשר כן לגייס.

איתן כבל: גם החתמה של מספר גדול מחברי הכנסת מכל סיעות הבית על העניין הזה, זו אמירה.

איתן כבל: זו אמירה משמעותית.

איתן כבל: אני מתחייב להמשיך ולפעול ולעשות הכל במלחמה החשובה הזאת.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.