ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 454, 2017-07-18 09:35

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 18 ביולי 2017, כ"ד בתמוז תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, קיצור מסלול הלימודים לאחת עשרה שנים, ביוזמתה של חברת הכנסת חנין זועבי.

יעקב מרגי: הבוקר קיימתי איתה שיחה.

יעקב מרגי: היא התנצלה כי צץ משהו דחוף.

יעקב מרגי: אני הבטחתי לה שאני לא מבטל את הדיון כי אני חושב שהנושא חשוב מאוד.

יעקב מרגי: אני בכל זאת כיו"ר ועדת החינוך נחשפתי לרעיון הזה אם הוא קיים ולפיילוט הזה אם הוא קיים אחרי הפניה של חברת הכנסת חנין זועבי.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקבוע מסמרות לפני שאני שומע מה היוזמה, מה הרציונל, מי האוכלוסיה, אם זה עשוי להועיל ובמי זה עלול לפגוע.

יעקב מרגי: אני חושב שלכן במקרה הזה אנחנו לא נאמר דברי פתיחה כי באמת הנושא הוא פרסום שיצא ככה בחטף.

יעקב מרגי: כולנו מכירים את חוק חינוך חובה שמחייב את המדינה ואת האזרח לחוק חינוך חובה חינם מגיל 3 עד סוף כיתה י"ב והנה יש פה יוזמה שר של החינוך, ככה כתוב, ורשת אורט לעשות איזה דיל כזה של קיצור חופשות וקיצור שנות הלימודים.

יעקב מרגי: מאחר ואני לא מכיר את זה וחבל שסתם נשפוך מלל, אני הייתי מציע במקרה הזה לשמוע את משרד החינוך, מה עומד אחרי היוזמה הזו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<דסי בארי: טוב, אז בוקר טוב.

<דסי בארי: שמי דסי בארי, אני מנהלת האגף לחינוך על יסודי במשרד החינוך.

<דסי בארי: במדינת ישראל יש חוק חינוך חובה, חוק לימוד חובה של שתיים עשרה שנות לימוד וכרגע במסגרת החוק תלמידי ישראל לומדים שתיים עשרה שנים והחוק הזה תקף.

<דסי בארי: אי אפשר לעבור אותו.

<דסי בארי: יש כל מיני תכניות קיימות כבר כמה וכמה שנים שמייצרות, למשל תכנית טו"ב שקיימת אצלנו במשרד החינוך, שבה תלמידים מסיימים את הבגרות עד סוף כיתה י"א וממשיכים ללמוד עד י"ג כדי להשלים טכנאים והנדסאים.

<דסי בארי: תכניות כאלה קיימות.

<דסי בארי: ישנם כל מיני מסגרות שכאלה.

<דסי בארי: אמנם רשת אורט הגישה לשר החינוך את ההצעה שלה, יוזמה שהיא יזמה לגבי אפשרות לחשוב מחדש על ארגון הלמידה.

<דסי בארי: שר החינוך ראה את ההצעה ובהחלט הביע עניין בה.

<דסי בארי: אגב, הצעות רבות מוגשות אלינו לא רק בנושא זה וכמדיניות אנחנו אוהבים שהשטח מגיש הצעות ושאנחנו אהובים לבחון אותם ולבדוק אותם.

<דסי בארי: בשלב זה עדיין לא יוצאים לפיילוט מעשי.

<דסי בארי: זה רק ברמת הצעה שהוגשה.

<דסי בארי: החוק הוא חוק קובע ומלבד המסגרות כפי שתיארתי אותן, שבהן מסיימים באחת עשרה שנות לימוד וממשיכים ללמוד הרבה פעמים י"ב וי"ג בעיקר במסגרת תכנית טו"ב, אין בפועל פיילוט אחר.

יעקב מרגי: אין בפועל שום ניסיון לסיים את תקופת לימודיו של תלמיד לאחר אחד עשרה שנות לימוד?

<דסי בארי: יש הצעה שהוגשה על ידי רשת אורט.

<דסי בארי: היא בהחלט מעניינת.

יעקב מרגי: מאחר והדיון מתכנס לאותה יוזמה, מה ההצעה אומרת?

<דסי בארי: ההצעה, כולנו נחשפנו לפרטיה בתוך התקשורת.

<דסי בארי: היא הציעה אפשרות לארגן מחדש את ימי הלמידה, לא לבטל ימי למידה ולא להפסיד ולא להפחית אותם עבור הלומד.

<דסי בארי: לארגן מחדש את ימי הלמידה ואולי לנצל אחרת את שנת י"ב.

<דסי בארי: ההצעה עצמה ביקשה לבטל אותה.

<דסי בארי: יש הצעות אחרות שאומרות אולי להשאיר.

יעקב מרגי: לארגן את ימי הלמידה אך ורק בי"ב, בשנה השמינית?

<דסי בארי: ההצעה המקורית שהגישה רשת אורט היתה לארגן את ימי הלמידה מחדש במסגרת אחת עשרה שנים.

<דסי בארי: ישנן הצעות אחרות שאומרות, בואו נארגן את ימי הלמידה וניתן תוכן נוסף לשנת הי"ב.

<דסי בארי: לא נבטל אותה אלא ניתן תוכן נוסף.

<דסי בארי: כל ההצעות האלה הן מאוד מעניינות.

<דסי בארי: אגב, אנחנו בעד הצעות ויוזמות.

<דסי בארי: כרגע במבחן המעשה אין שום כוונה מיידית לשנות שום דבר לפני שיהיה תהליך מוסדר ומסודר כראוי ואם בכלל זה יצא באופן, אז זה אולי באופן אחר אל הפועל, אבל נכון להיום זה בעיקר ברמת הצעה.

<דסי בארי: רשת אורט הציעה אותה.

<דסי בארי: יש לנו תכנית יזמות בתוך מערכת החינוך שמאפשרת לבתי ספר ליזום יוזמות עצמיות.

<דסי בארי: יש בית ספר שלפני כמה שנים יזם כבר יוזמה של לנסות ולעשות את שנת י"ב יותר לשנת התנדבות ולנסות לתת בה רק את ההשלמה של הבגרויות.

<דסי בארי: זה לגיטימי כל עוד זה במסגרת.

יעקב מרגי: לגיטימי כל עוד זה במסגרת.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים רבות על כך שיש פזרנות, נאמר, בימי החופשה וימי הלימודים של התלמידים בפרט בשכבת הגיל של כיתות י"ב, אבל אף אחד לא חשב שנייעל את המערכת ונשחרר אותם כבר בגיל 17 לחברה הישראלית, להכנה, לכן זה הקפיץ את כל המערכת ובמיוחד שאנחנו, מה לעשות, רגישים.

יעקב מרגי: חלקנו לפחות רגישים לאותן אוכלוסיות שמאכלסות, נאמר, לצורך העניין את החינוך הטכנולוגי או את הרשתות.

יעקב מרגי: איפה שאורט פועלת זה לרוב בפריפריה ואנחנו חוששים שמא מישהו מצא לו דרך קלה ליישם חינוך טכנולוגי שאנחנו תומכים להחיות אותו מחדש, שוב, לא כמו שמשרד החינוך מגדיר.

יעקב מרגי: מרכזי חינוך טכנולוגיים זה מס שפתיים בלבד, שהמשק משווע לחינוך טכנולוגי.

יעקב מרגי: זה ודאי לא כפי שמשרד החינוך מגדיר.

יעקב מרגי: אין ספק שי"ג, י"ד זה דבר מבורך.

יעקב מרגי: בתפיסת העולם שלי, אם נייעל, שיתחילו מ-י וי"א וי"ב וי"ג וי"ד וימשיכו לתארים מתקדמים כל עוד זה בתוך מסגרת.

יעקב מרגי: לשם לא חששנו.

יעקב מרגי: זה לא דומה בכלל ליוזמה.

יעקב מרגי: אני אתן לחבר הכנסת אבו מערוף לומר דברו ונמשיך לשמוע.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה, בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב ראש, זה לא עניין של יוזמה.

עבדאללה אבו מערוף: המחשבה והיוזמה, אכן זה טוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שנראה שזה דבר קשה, יש הרבה פרדוקסים, עניין סוציאלי, עניין חברתי, עניין כלכלי, תרבותי, אבל אם נסתכל בעולם, הרי יש הרבה מדינות שהן אחת עשרה שנות לימוד ואני מכיר את זה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: חיים שם שבעים שנה והם מוצלחים מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: יש תכניות בהתאם.

עבדאללה אבו מערוף: לא קשור לצמצם את ימי החופשות או לא.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא העניין.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו נדבר על לצמצם או לפצות מכאן ומכאן, אז אנחנו נחטיא את המטרה.

עבדאללה אבו מערוף: המחשבה והעניין הוא חשוב מאוד והוא טוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: יכול להיות שיש לו השלכות נגדיות אבל בגדול לפי מה שאני רואה וחשבתי על זה יותר משנתיים אפילו, לפני עשר שנים, אני רופא במקצוע, עניין החינוך מעניין אותי מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה דברים.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא במערכת החינוך בישראל, מתאים לה.

עבדאללה אבו מערוף: אני רואה תלמידי י"ב.

עבדאללה אבו מערוף: כמעט ואת הבגרות שלהם מסיימים בי"א והם כמעט לא עושים כלום.

עבדאללה אבו מערוף: זה בכל בתי הספר, נכון?

<קריאה: אני חושבת שיש בתי ספר שעובדים בהם קשה מאוד גם בכיתה י"ב.

יעקב מרגי: היה דיון על זה בפריסה של זה.

יעקב מרגי: מנהלי בתי ספר מושכים את זה לאזורי הנוחות.

יעקב מרגי: י"ב לא מנוצלת במלואה, זה ידוע.

עבדאללה אבו מערוף: הנושא חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: הוא כבד מאוד וצריך התייחסות לעומק.

יעקב מרגי: אם הוא מוטה אקדמיה אנחנו תומכים אבל אם זה מוטה להוציא אותם למוסכים, למפעלי התעשייה וזה בגיל מוקדם, זה צריך להדליק נורה אדומה.

<דסי בארי: כרגע המשרד תומך רק במה שנותן לימודים המשכיים בהמשך כי הוא רואה בזה ערך.

יעקב מרגי: אם יש המשך.

<דסי בארי: בדיוק.

יעקב מרגי: אני חושב שגם היוזמת, חברת הכנסת חנין זועבי, כל זה מוטה המשך לימודים ומסגרות כאלה ואחרות, תכניות.

יעקב מרגי: כמובן שצריך לחשוב על הקטע הזה של חיבור בין מוסדות חינוך למוסדות אקדמיים כדי לתת להם את האווירה האקדמית.

יעקב מרגי: החשש הגדול נובע מכך שאורט, פריפריה, אחת עשרה שנות לימוד זה יכול ליצור מצב שהתפטרו ממנו ולא רוצים לחזור - - -

עבדאללה אבו מערוף: זו לא צריכה להיות יוזמה של אורט.

עבדאללה אבו מערוף: לא חשוב מי יזם.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להתייחס לזה ברצינות.

עבדאללה אבו מערוף: זה צריך דיון מעמיק, זה לא ככה ברגל אחת.

עבדאללה אבו מערוף: בגדול, זה טוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: יש לו השלכות טובות על החברה בכלל, על הלימודים, על האקדמיה, על הכלכלה.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר עוד פעם, פיילוט, לא פיילוט, אני חושב שזה יעזור.

עבדאללה אבו מערוף: עוד פעם אני אומר ושלא תיבהלו מזה.

עבדאללה אבו מערוף: אפשר לבדוק את זה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: ברית המועצות עד עכשיו אפילו, למרות שאין עכשיו ברית המועצות ואין משטר סוציאליסטי, הם ראו שזה היה נכון ואני יודע, אפשר לדבר עם סוציולוגים, עם אנשי חינוך ולראות את הניסיון ואני חושב שזה ראוי.

עבדאללה אבו מערוף: לא רק לשקול את זה, אכן להתחיל לראות איך זה יתבצע.

עבדאללה אבו מערוף: זה יכול להיות ראיה אסטרטגית אכן איך בישראל יהיו אחת עשרה שנות לימוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זאב גולדבלט, בבקשה.

<זאב גולדבלט: זאב גולדבלט, מנכ"ל פורום ועדי ההורים היישובים.

<זאב גולדבלט: המטרה כפי שהוצגה כאן על ידי דסי, אני רואה אותה מאוד בוסרית, אנסח את זה בצורה כזאת מעודכנת.

יעקב מרגי: גם היא אמרה שהיא בוסרית.

יעקב מרגי: היא בשלבי אפילו טרום בוסרית.

<זאב גולדבלט: אי אפשר להגדיר כמטרה את צמצום שנות הלימוד.

<זאב גולדבלט: אני חושב שצריכים להגדיר יעדים ברי השגה שיעצימו את בוגרי מערכת החינוך.

<זאב גולדבלט: אם מערכת החינוך תגדיר כיעד השלמת תואר ראשון לפני יציאה לשירות צבאי או אזרחי, אני בכוונה אומר או זה או זה כי שתי החלופות הן לגיטימיות, אנחנו בעד.

<זאב גולדבלט: אני חושב שהדיון כפי שהוא חייב לעבור עוד הרבה עבודת הכנה, מחקר.

יעקב מרגי: בהומור אני אומר, מי שצריך לעשות שיעורי בית כאן זו התקשורת שלקחה ביצה שלא נולדה ורצה קדימה והקפיצה את כולנו.

<זאב גולדבלט: אנחנו הרמנו את זה והתייחסנו אליה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: זה מראה רגישות של הכנסת.

<זאב גולדבלט: כן.

<זאב גולדבלט: בקיצור, שווה באמת לעשות עבודת מחקר רצינית לראות את המשמעויות ואת ההשלכות של זה.

<זאב גולדבלט: למשל, אולי התוצאה של זה תהיה באמת הרחבת תקופת הלימוד וגיוס מאוחר יותר, אז יש לזה השלכה גם על הגיוס לצבא וכן הלאה וכן הלאה.

<זאב גולדבלט: מצד שני הצבא יקבל אנשים הרבה יותר משכילים והרבה יותר רחבי אופקים, כך שיש בזה הרבה מאוד יתרונות בראייתי.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להתייחס?

יעקב מרגי: צה"ל.

<אנה לביא: אני אשמח להתייחסות.

<אנה לביא: אני אנה, אני ראש מדור תכנון כוח אדם באגף כוח אדם בצה"ל.

<אנה לביא: לפני כשלושה שבועות הגיעו אלינו מרשת אורט נציגים עם ההצעה הזו, אכן מאוד בוסרית.

<אנה לביא: הם רוצים לסמן תיכון בצפון שבמסגרתו הם יעשו את התכנית הזאת אכן לתכנית טו"ב, טכנאי ובגרות כפי שמתקיימת היום.

<אנה לביא: יש לנו כמה דברים שהבהרנו להם, האחד, שחוק גיוס במדינת ישראל הוא חוק גיוס בגיל 18.

<אנה לביא: זו גם אמנה בין לאומית ואי אפשר להקדים את הגיוס.

<אנה לביא: אם הילד אכן ירצה להמשיך לימודי עתודה טכנולוגית שאנחנו מעודדים אותה מאוד, זה צריך להיעשות במסגרת המכסות הקיימות היום, זאת אומרת אני לא יכולה לתת לכל ילד שיחפוץ בכך, ללמוד, הרי שאני לא יכולה לעשות פיצוי לכולם ואני לא רוצה לעשות עוול לילד שלמד הנדסאי בניין ולבסוף אני לא צריכה את כולם הנדסאי בניין.

<אנה לביא: אני צריכה קודם כל לוחמים ובוודאי מקצועות אחרים.

<אנה לביא: כיום צה"ל מעניק 4,600 מכסות לדחיית גיוס עבור י"ג-י"ד ללימודים טכנולוגיים, גם במשרד הכלכלה וגם במשרד החינוך.

<אנה לביא: האופציה השנייה היא שיש לנו כ-5,700 מכסות למכינות לשנות שירות שגם אותן ניתן לעשות בגיל 18 אם והיוזמה הזאת אי פעם תצא לפועל.

יעקב מרגי: עם מכסות לעתודות.

<אנה לביא: בוודאי.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להתייחס סביב השולחן?

יעקב מרגי: חבר הכנסת דב חנין רוצה להתבטא.

דב חנין: תודה אדוני.

דב חנין: אני רוצה לומר ברמה הכללית שאנחנו צריכים לחשוב על צורתה של מערכת החינוך שלנו בעין יותר פתוחה לשינויים.

דב חנין: אני מתכוון לא רק ליוזמה של הבדיקה.

דב חנין: אני חושב שחשוב שתיעשה, של קיצור משך שנות הלימוד במוסדות חינוך פורמליים, אלא גם לצורתה ולדמותה של שנת הלימודים עצמה.

דב חנין: יש תחושה שמערכת החינוך שלנו נראית מבחינת הזמנים שלה כפי שהיא נראית, לא מתוך איזשהו ניתוח הגיוני אלא רק מתוך הסיבה שזה מה שהיה נהוג תמיד, ארגוני המורים רגילים, ההורים רגילים.

דב חנין: ההורים רגילים ולפעמים סובלים, הילדים רגילים, כולם רגילים ולכן המערכת בנויה בצורה הזו.

דב חנין: לכן אני חושב שלמרות שאולי הדיון הזה הוא דיון ראשוני ואולי הוא עדיין לא בשל עד הסוף, אני חושב שעצם הדיון הוא דיון חשוב, כי חשוב לבחון מה אנחנו בעצם רוצים ממערכת החינוך ולמה באמת אנחנו צריכים את הילדים ולכמה זמן, האם אנחנו באמת צריכים אותם לכל השנים האלה?

דב חנין: האם אנחנו צריכים אותם לכל הימים ולכל החודשים האלה?

דב חנין: האם לא נכון לחשוב מחדש על מערכת החינוך לא רק מבחינת לוח החופשות שאני יודע שזו עבודה שנעשית היום במשרד החינוך, אלא מבחינת בכלל דמותה של המערכת, כמה שנים אנחנו רוצים וכדומה.

דב חנין: אני רק רוצה לומר בהקשר הזה שבארצות אחרות אנחנו יודעים על הסדרים אחרים.

דב חנין: אנחנו יודעים על מדינות שבהן מתחילים ללמוד לא בגיל 6 אלא בגיל 7.

דב חנין: אפשר לבחון את הדברים באופן השוואתי.

דב חנין: אולי גם אנחנו בכנסת נבקש מחקר השוואתי ממרכז המחקר והמידע על מנגנונים וצורות שונות בארצות שונות מבחינת שנות הלימוד כדי שבאמת בנושא הזה תתקבל החלטה מושכלת שאיננה רק היסטורית אלא היא גם לוגית.

יעקב מרגי: גברת דסי, תראי, אמנם הדיון בעטיו של כפי שאמרתי ביצה שלא נולדה, כתבה שכנראה הקדימה את זמנה.

יעקב מרגי: אין ספק שזו יוזמה של אורט, הצעה של אורט שלא קרמה עור וגידים במשרד החינוך אבל לפי הכתבה כאילו זה כבר יצא בפיילוט.

יעקב מרגי: סביב השולחן הזה לא אחת עולה התחושה מאנשי מקצוע וגם קביעה, לא רק תחושה, שמשהו לא מנוצל כמו שצריך במערכת החינוך הישראלית.

יעקב מרגי: יש השקעה רבה והתחושה היא שניתן להפיק יותר למרות כל ההישגים והשיפורים וההתקדמות, הרפורמות שנעשות והכל, שלא נעשתה עבודה, חשיבה מעמיקה לראות היכן אנחנו מנצלים את שתיים עשרה שנות הלימוד של התלמיד באופן מיטבי, לתת לו יותר, להכין אותו יותר, אם זה לאקדמיה, לתת לו אפילו כפי שאמרנו, אם אנחנו יודעים בשנים האחרונות לפחות ששנת י"ב, בעדינות אני אומר, שליש ממנה מנוצל והשאר זה מתפזר - - -

עבדאללה אבו מערוף: פחות מרבע מנוצל.

יעל כהן-פארן: לא נכון.

יעקב מרגי: בסדר, זו דעתך.

יעקב מרגי: אני אסיים, תוכלי לומר את דעתך.

יעל כהן-פארן: הכל בסדר.

יעל כהן-פארן: לא, כי הוא אמר רבע.

יעקב מרגי: בסדר, לא משנה.

יעקב מרגי: גם אם הוא אמר, זה לא רק אם אני.

יעקב מרגי: כדאי להקשיב אחד לשני.

יעל כהן-פארן: סליחה.

יעקב מרגי: אולי צריך לחשוב על איזה קורסים בתאום עם המל"ג, בתאום עם ההשכלה הגבוהה שלעתיד לבוא יתנו קרדיטציה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את העומס הרב שיש על הסטודנטים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: חלקם הגדול בא אחרי שירות צבאי עם נטל כלכלי כבד, משלבים עבודה.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את הלחץ ואת העומס.

יעקב מרגי: הרוב לא רוצים לשחרר בגיל 17.

יעקב מרגי: יש דעות לכאן ולכאן אבל לפחות שבשנה הזו יהיה ניצול מרבי, תהיה דחיפה.

יעקב מרגי: אני יודע שיש יוזמות ויש שיתופי פעולה בין האקדמיה למערכת החינוך בתיכונים.

יעקב מרגי: יש תיכונים ספציפיים להרחיב את זה.

יעקב מרגי: אני חושב שסביבה אקדמית בתיכונים, מדברים על זה רבות ואנחנו שואפים להרחבה בקטע הזה.

יעקב מרגי: זה נחיתה רכה של הבוגר לתוך המוסדות האקדמיים.

יעקב מרגי: השאלה אם נעשתה חשיבה, אם יש תכנית חשיבה, תכנית שמתגבשת, כי זה חוזר על עצמו כמעט כל דיון ודיון.

<דסי בארי: אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש על השאלה.

<דסי בארי: כמי שמלווה את העשייה במערכת החינוך אני חושבת שגם אתה מכיר הרבה מאוד עבודה שאנחנו עושים בתחום הזה.

<דסי בארי: אני מסכימה איתך, גם עם הדברים שאמר חבר הכנסת חנין, שהחשיבה התמידית על העובדה שהילדים נמצאים ברשותנו כמערכת החינוך עומדת לנגד עינינו איך אנחנו נותנים להם את הזמן היעיל ביותר, הטוב ביותר, המצמיח ביותר, גם את ההיבטים הפנימיים שלהם, המוסריים, הערכיים וגם את היבטי ההשכלה שלהם.

<דסי בארי: אני חושבת שכל היציאה לתכנית הלמידה המשמעותית הגיעה מתוך מקום שצריך לייצר תהליכים יותר מעמיקים בתוך תהליכי הלמידה ולא רק לגשת לקראת בחינה ולסיים אותה.

<דסי בארי: באמת כדי לנצל נכון יותר את הזמן ולתת אפשרות עמוקה יותר גם להתבוננות בחומר הנלמד ולהרחבת ההשכלה, אבל גם לפיתוח האדם הלומד תוך כדי תהליך הלמידה, גם הכנסת כל סוגיית המעורבות החברתית שהיא באמת הצלחה מאוד גדולה שהתרחשה בשלוש השנים האחרונות, נותנת נופך נוסף לזמן הלמידה ואומרת לתלמיד, אתה לא רק יושב כלומד, בוודאי שלא כלומד פאסיבי אלא גם עושה ותורם.

<דסי בארי: כל סוגיית האקדמיה שהעלית אותה כאן מאוד מאוד התרחבה בשנים האחרונות.

<דסי בארי: היום כל בית ספר בארץ שמעוניין יכול להיכנס לקורסים ממירי בגרות במסגרת הערכה החלופית שלו.

<דסי בארי: יש לנו הסכם עם חלק מן האוניברסיטאות על כך וילדים יכולים לצבור קרדיט בשנתיים האחרונות הרחבנו משמעותית את כמות התלמידים שיוכלו לעשות עבודת גמר בהיקף של 5 יחידות לימוד, שהיא ברמה אקדמאית מונחית על ידי איש אקדמיה ונותנת להם התנסות אקדמאית שהיא ממש מיטבית.

<דסי בארי: יש עוד תכניות רבות, אני לא אמנה אותן כאן כרוכל שמונה את סחורתו, אבל אני מסכימה ואני גם רוצה להעיד בזאת שמשרד החינוך לא יושב לרגע בלי לחשוב איך אני הופך את הזמן הזה גם פדגוגית מבחינת תכניות הלימודים ותהליכי הלמידה, גם חברתית וגם ערכית.

<דסי בארי: יש לנו גם חובה לעסוק בשאלות של החברה ומדינת ישראל ושאלות של ערכים והתנגשויות ערכיות וכו'.

יעקב מרגי: יעל, רוצה לומר?

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אני מתנצלת על ההערה שלי מקודם.

יעל כהן-פארן: תראו, אני הגעתי לדיון בהפתעה מוחלטת של שאלה מי העלה בכלל את השאלה הזאת של לעבור לאחת עשרה שנות לימוד.

יעל כהן-פארן: תמיד מעניין לאתגר ולחשוב מחוץ לקופסה ולאתגר רעיונית את המערכת, אבל אני באמת תוהה אם יש פה איזשהו בסיס בכלל של עבודה שנעשתה, של בחינה.

יעל כהן-פארן: אנחנו רוצים ללכת לכיוון של מערכת חינוך טובה יותר שעבירה ערכים, אפשרות חברות חברתית וכמובן יכולת לימוד והכנה לחיים.

יעל כהן-פארן: האם אחת עשרה שנות לימוד זאת אחת התשובות?

יעל כהן-פארן: אז אני באמת באתי לשמוע.

יעל כהן-פארן: אני חווה את מערכת החינוך גם כאם לשלוש בנות במערכת החינוך, גם כאישה לאיש שהוא במערכת החינוך, מורה, מחנך, מרכז מקצוע.

יעל כהן-פארן: יש לי המון מה להגיד.

יעל כהן-פארן: לא נתחיל עכשיו אבל אני חושבת שקודם כל מה שצריך להיות נר לרגלנו זה איך משפרים את מערכת החינוך.

יעל כהן-פארן: אם אחת עשרה שנות לימוד?

יעל כהן-פארן: אני באמת באתי לשמוע אם זה בא מתוך איזו חשיבה של חסכון כספי, להוריד שנה ממערכת שהיא מאוד עמוסה ואולי ככה נעשה אותה יותר טובה כי יהיו יותר משאבים לחלק לאחת עשרה שנים במקום לשתיים עשרה?

יעל כהן-פארן: אולי, אבל שוב, אני באמת תוהה ורוצה לשמוע איפה עבודת המטה כאן.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעקב מרגי: חבל באמת שרשת אורט לא נמצאת בדיון כאן כי היא יוזמת הרעיון.

יעל כהן-פארן: היא יוזמת הרעיון?

<קריאה: הם הטילו את הפצצה והלכו.

יעקב מרגי: כנראה הם זרקו את זה על התקשורת ובזה הסתיימה העבודה.

יעל כהן-פארן: האם הכוונה היא להתחיל בגיל 7 ולסיים בגיל 18 או לסיים בגיל 17?

יעל כהן-פארן: זאת השאלה.

יעקב מרגי: יש כל מיני דעות.

יעקב מרגי: אנחנו כמדינה חייבים לדאוג לכך שלפחות בזמן שהילד שוהה במערכת החינוך הוא צריך לקבל את המוצר הטוב ביותר, לנצל את הזמן מבחינה ערכית, חברתית, חינוכית.

יעקב מרגי: שוב, אני זהיר בלשוני ואני אומר, התחושות כשאתה רואה שהבן לא הולך ללמוד וי"ב נמרחת ועוד יום ועוד יום ועוד יום והשכנים והחברים ואתה רואה שזה לא אחד, זה כמעט כל השכבה, וקיימנו דיון כאן.

יעקב מרגי: קיימנו דיון והתאחרה אצלנו גברת דסי בארי.

יעקב מרגי: הדיון נסב על עומס הבחינות בי"א.

יעקב מרגי: משרד החינוך הציג את הרפורמה בנושא הזה והוכיח לנו שבאמת, א', צומצמו בחינות.

יעקב מרגי: ב', הוא נתן אפשרות.

יעקב מרגי: אחת המסקנות היתה שגם מנהלי בתי ספר לא מנצלים את הרפורמה שמשרד החינוך נתן להם ועדיין דוחסים בשנה אחת.

יעקב מרגי: הם יכולים לפרוס את זה.

יעקב מרגי: יש שיקולים חיוביים לתת אפשרויות גם לתלמידים לעתיד אבל צריך לחשוב.

יעקב מרגי: האמת לא נמצאת בגישה אחת.

יעקב מרגי: צריך לראות איך עושים את הכל בצורה מיטבית.

יעקב מרגי: אני תמיד אומר את זה ואני אחזור על זה.

יעקב מרגי: אני במרחק ארבעים שנה מהשנה שהייתי בה תלמיד י"א והיום הבן שלי גמר י"א ואני רואה את מערכת השעות שלו ואני זוכר את מערכת השעות שלי.

יעקב מרגי: כמעט אפשר לשים אותה אחת על השנייה, כמעט זהות.

יעקב מרגי: אני אומר, ארבעים שנה.

יעקב מרגי: יכול להיות שהיינו צריכים לייצר משהו אחר.

יעקב מרגי: נכון, יש שינויים, יש כיוונים, יש שיטות אחרות, אבל עדיין זה אותו מבנה.

יעקב מרגי: אנחנו לא חדשניים.

יעקב מרגי: 5 יחידות זה מבורך.

יעקב מרגי: אנחנו לא חדשניים ואני אומר לך למה.

יעקב מרגי: זו התחושה.

יעקב מרגי: יכול להיות שאני טועה.

יעקב מרגי: אני לא מומחה לחינוך.

<דסי בארי: אולי תזמין אותנו אם אני אוכל לבקש, יום אחד, להציג את כל המודלים החדשניים לדעתי בחלקם - - -

יעקב מרגי: אני אסביר לך למה התכוונתי כשאמרתי חדשניים.

יעקב מרגי: המדינה מובילה, מתפארת שאנחנו חדשניים.

יעקב מרגי: אותם פיתוחים שאנחנו יודעים לעשות אותם בדברים אחרים, אנחנו צריכים גם לייצר אותם במערכת החינוך.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים להפיק דברים באיכות גבוהה יותר.

יעקב מרגי: אני אומר לך, הכלה שלי לומדת עכשיו להוראה ואני מלווה בן שהוא תלמיד ואני שומע פה תלמידים.

יעקב מרגי: לא אחת החברים פה שומעים, אל תתפלא, אנחנו בולעים, בולעים, מקיאים, שוכחים.

יעקב מרגי: איך שבאקדמיה צריכים לחזור על הכל כמעט מחדש.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אני שמח על התהליכים שהצגתם, למידה משמעות, חווייתית יותר.

יעקב מרגי: אנחנו בכל זאת אופן לא מרגישים את החדשנות במערכת החינוך.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף לפני שאני מסכם את הדיון?

יעקב מרגי: ברוך הבא אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: לא שמעתי את כולם.

יעקב מרגי: אבל תאמר.

יעקב מרגי: אנחנו נהיה סלחניים אם תחזור על הדברים.

מסעוד גנאים: אני לא אחזור כי אני לא שמעתי.

מסעוד גנאים: אני חושב שהעניין לא עניין של השנים אלא עניין מה טיב החינוך הזה וזה קשור איזה בוגר אנחנו רוצים למה אנחנו מכינים אותו, אז העניין של השנים הוא כלי לפי דעתי שהוא בא כדי להקנות לתלמיד או לבוגר את מה שהוא צריך שיהיה מצויד בו.

מסעוד גנאים: למה אנחנו מכינים אותו?

מסעוד גנאים: אם מכינים אותו רק לבגרות, אני חושב והוא צריך יותר אולי שנים משום שיש מורים לא מספיקים את כל החומר, אבל אם מכינים אותו לחיים ורוצים איכות של חינוך, אני חושב שכן יכולים לקצר את שנות הלימוד אבל השאלה במה?

מסעוד גנאים: מה התכניות?

מסעוד גנאים: זה קשור בהרבה דברים אבל לתת לתלמיד או לבוגר את המטרה הנכונה של החינוך שזה לפי דעתי כאיש חינוך לשעבר וכמורה לשעבר שזה לא הבחינות ולא כל העניינים האלה הם מטרה אלא הם רק אמצעי וכלי כדי למדוד מה יש לו.

מסעוד גנאים: אנחנו צריכים לבנות אותו כאדם ולהכין אותו לחיים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: אני אסכם אבל משפט אחרון שאני רוצה לומר אלא אם כן מישהו רוצה להוסיף.

יעקב מרגי: גם אם הנושא הזה יבחן וגם אם נגיע למסקנה שאפשר, ואני חושב שאפשר לייעל את מערכת סך שנות הלמוד, אני חושב היתרה צריכה להיות מופנית לתגבורים לאותם בוגרים כי לא חכמה להוציא אותם עם תעודה, אבל עם תגבורים שהיו חסרים להם והמערכת יודעת שהיא לוקחת תלמיד באופן אינדיבידואלי, לקחת אותו, לתגבר אותו, לתת לו את הלימוד המשמעותי, האישי, לכן אני אומר, זה לא יבוא על זה שאנחנו נצמצם את שנות הלימוד, המדינה תייעל את עצמה ואנחנו נשחרר את הבוגר.

יעקב מרגי: זה יכול להיות או לאקדמיה או ללימודי תעודה אבל איכותיים, לתת לו את המשמעויות של החיים, להכין אותו מכל הבחינות לאזרחות סביב כל הנושאים שדנה הוועדה הזו, והכנה לחיים.

יעקב מרגי: לא ליצור עוד פעם התייעלות שהיא לטובת המערכת ולא לטובת התלמיד והבוגר.

יעקב מרגי: תודה רבה, אני אסכם בקצרה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברת הכנסת חנין זועבי על יוזמתה על קיום דיון סביב הצעת רשת אורט לקיצור שנות הלימודים משתיים עשרה לאחת עשרה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להכין תכנית שתרחיב את שיתופי הפעולה של בתי הספר העל יסודיים עם האקדמיה הישראלית.

יעקב מרגי: הוועדה שמחה לדעת שיוזמתה של רשת אורט נבחנת על ידי משרד החינוך והיא עדיין בשלבי בחינה ראשוניים ולא הגיעה לבשלות, לא לביצוע ולא למצב של פיילוט.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך במידה וההצעה הזו תגיע לשלב בשלות או לפיילוט או ליישום כלשהו בישובים, להביא את זה לדיון בוועדה כי אני חושב שיש פה השלכות פריפריאליות, חברתיות שצריך לדון בהן.

עבדאללה אבו מערוף: אז הוועדה רואה בחיוב את הרעיון בכלל.

יעקב מרגי: אם זה יביא לייעול ולטובת התלמיד, ודאי שהוועדה רואה את זה.

יעקב מרגי: את רוצה משהו?

<רומיה גבריאל: אני רוצה לשאול שאלה.

יעקב מרגי: תאמרי מי את לפני שאני נועל.

<רומיה גבריאל: אני מורה.

<רומיה גבריאל: אני רוצה לשאול למה תמיד בפריפריות עושים את כל הניסיונות האלה?

<רומיה גבריאל: אנחנו חושבים על הילדים שהולכים לאקדמיה ואנחנו צופים שרובם ילכו לאקדמיה.

<רומיה גבריאל: מה עושים עם הילדים שיגמרו נניח בכיתה י"א, לפני הצבא?

<רומיה גבריאל: תהיה להם שנה.

<רומיה גבריאל: כל הילדים האלה, המוחלשים יותר, החלשים יותר - - -

יעקב מרגי: בדברים שלי אמרתי, גם אם זה ייבחן וגם לאלה שלא הולכים לאקדמיה תיוותר שנה, בשנה הזו צריך להפנות את כל כולה לטובת הבוגר, בהעצמתו, בתגבורים שהוא יקבל והכנתו לחיים.

יעקב מרגי: זה לא יהיה ואקום שהמדינה תרוויח אותו.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.