ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 431, 2017-07-10 12:00

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים, חברתי חברת הכנסת, אנשי הממלכה, נציגי לשכת רואי חשבון ומי שעוד יצטרף אלינו.

ניסן סלומינסקי: מי מציג את זה?

<אסף נועם: אנחנו מביאים לוועדה לאישור צו לפי חוק המרכז לגביית קנסות שמבקש להחיל את הוראות חוק המרכז לגביית קנסות על אגרות שנקבעות בהתאם לחוק רואי חשבון.

<אסף נועם: אלה אגרות שנתיות שמשלמים רואי חשבון בישראל.

<אסף נועם: בהתאם לבדיקה שנעשתה בידי משרד האוצר, יש חובות בסך מיליוני שקלים למועצת רואי חשבון, ובעצם למועצה אין כיום כלים אפקטיביים - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שרואי חשבון חייבים או אנשים חיצוניים?

<אסף נועם: רואי חשבון שחייבים באגרות שנתיות, בין אם הם עוסקים בראיית חשבון או לא עוסקים ופשוט לא הצהירו על כך, ובעצם לא משלמים, ולמועצה, פרט לעניין אישור התמחות, שאז הם נדרשים לקבל את אישור המועצה, אין לה כלים לגבייה פסיבית והם נדרשים לבצע גבייה אקטיבית.

<אסף נועם: ולכן מוצע להוציא צו של שרת המשפטים שהוא באישור הוועדה שמחיל את הוראות חוק המרכז לגביית קנסות - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שזה יעבור למרכז לגביית קנסות, שהוא יגבה את זה במקומם?

<אסף נועם: נכון.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאתם הייתם רוצים, במקום זה, שייתנו לכם את הסמכות שיש ללשכת עורכי-הדין לאשר או לא לאשר מישהו כעורך-דין או כרואה חשבון ואז כולם היו משלמים ועוד איך.

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: הייתם מעדיפים את זה, אני חושב.

<יזהר קנה: אנחנו מאוד היינו רוצים שנהפוך כמו לשכת עורכי-הדין לאיזשהו מעמד סטטוטורי ואז זה יקל גם עלינו בגבייה.

ניסן סלומינסקי: אז כולם ישלמו.

ניסן סלומינסקי: מי שלא ישלם, אתם יכולים לבטל אותו מלהיות רואה חשבון.

אלעזר שטרן: לא הם.

אלעזר שטרן: אבל מועצת רואי חשבון יכולה לפי החוק לפי סעיף 5(א)(1) - - -

ניסן סלומינסקי: מי זה מועצת רואי חשבון?

ניסן סלומינסקי: זה הם או שזה משרד ממשלתי?

אלעזר שטרן: זה גוף ממשלתי.

ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו מדברים כמו לשכת עורכי הדין, הכול בלשכה, מה שנקרא, של לשכת עורכי-הדין, והם שואפים - - -

אלעזר שטרן: אבל המועצה יכולה עקרונית - - -

ניסן סלומינסקי: הם שואפים לזה, ואז היה פותר לנו את כל הבעיה.

ניסן סלומינסקי: אז אני מניח שזו היתה הבקשה הראשונה, העדיפה.

ניסן סלומינסקי: אם היה אפשר זה היה פותר את הכול.

ניסן סלומינסקי: אבל בינתיים, עד שזה יגיע, אז נלך על הצו.

<אסף נועם: בהקשר לשאלה של אלעזר, החזרנו את - - - לגבי סעיף 5(א)(1) לחוק רואי חשבון.

<אסף נועם: צריך להבהיר שכיום העניין הזה לא מהווה כלי של המועצה.

<אסף נועם: עיסוק בראיית חשבון ללא רישיון בר תוקף מהווה עבירה פלילית לפי החוק.

<אסף נועם: כיום זה לא עבירה, זה בבחינת אות מתה, אבל זה עדיין עבירה פלילית.

<אסף נועם: יכולה להיות גם עבירה משמעתית.

<אסף נועם: ההצעה לתיקון חוק רואי חשבון הופכת את זה במפורש לעבירה משמעתית.

<אסף נועם: אבל אנחנו רואים את זה בנפרד, את שתי הסוגיות האלה, של החובות לבין העיסוק הבלתי מוסמך.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל גם כל הנושא של העבירות וכולי, זה מועצת רואי חשבון, שזה משהו ממשלתי, זה לא הם.

<אסף נועם: נכון.

<אסף נועם: צריך להבדיל בין הלשכה, שהיא גוף פרטי, לבין המועצה - - -

ניסן סלומינסקי: כמה חובות יש?

ניסן סלומינסקי: יש הרבה חובות?

ניסן סלומינסקי: יזהר, יש אצלכם הרבה חובות?

ניסן סלומינסקי: אנשים לא משלמים?

<יזהר קנה: אצלנו אין הרבה.

<יזהר קנה: במועצה יש הרבה.

<יזהר קנה: אצלי יש שני מיליון שקל.

<יזהר קנה: להם יותר.

<קריאות: - - -

ענת ברקו: אני רוצה להבין משהו.

ענת ברקו: ואז משלמים אגרה כל שנה, ובעצם האנשים לא משלמים.

ענת ברקו: ויחד עם זה ממשיכים לתפקד כרואי חשבון, שום דבר לא עוצר אותם - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: נא לדבר בכבוד לרואי חשבון.

ענת ברקו: כמה אנשים לא משלמים באמת?

ענת ברקו: באחוזים?

<קריאה: בערך 19%.

<אסף נועם: אנשים שלא שילמו או לא הצהירו שהם לא עוסקים, כי יש אפשרות להצהיר על אי עיסוק – 20% מהאנשים לא משלמים או מצהירים.

ניסן סלומינסקי: כמה זה בכסף?

<אסף נועם: בהערכה ראשונית, זה 12 מיליון שקלים.

ענת ברקו: ומתוך ה-20% מהי ההערכה שלכם עם כאלה שאינם עוסקים במקצוע?

<אסף נועם: נמצאת כאן מזכירת המועצה.

<ורד הראל: שמי ורד הראל, אני מזכירת מועצת רואי חשבון.

<ורד הראל: לפני שהתחלנו בכל ההליכים יצאנו במבצע של הזדמנות אחרונה להסדרת חובות אגרה, ונתנּו מספר חודשים לרואי חשבון שגם לא עסקו בעבר, להצהיר רטרואקטיבית.

<ורד הראל: קיבלנו בסביבות 4,000 הצהרות מרואי חשבון כאשר הנתונים שאני הבאתי לוועדה זה כבר אחרי ההצהרות.

<ורד הראל: כלומר, זה אנשים שגם לא טרחו בכל המבצע זה שפרסמנו אותו גם בעיתונות, בתפוצה רחבה - - -

ניסן סלומינסקי: במבצע עשיתם הנחות?

<ורד הראל: לא, נתנו אפשרות להצהיר שאתה לא עוסק, ואז אתה פטור מהאגרה.

ענת ברקו: ושלחתם שמית לכל אחד ואחד מהם?

<ורד הראל: וגם שלחנו מכתבים, 8,000 מכתבים יצאו במועצה, לגבי כל אלה שיש חובות, גם עם האפשרות הזאת להצהיר.

<ורד הראל: אז בעקבות זה, ראינו ש-4,000 הצהירו שהם לא עסקו במקצוע.

ניסן סלומינסקי: אבל אין כאלה שהצהירו שהם כן עוסקים ושילמו?

<ורד הראל: היו מעט ששילמו, אבל ממש מעט.

<ורד הראל: הרוב הצהירו שהם לא - - -

ניסן סלומינסקי: יוצא מתוך הנחה שאלה שלא שילמו, רובם הגדול באמת הספיקו לעסוק במקצוע?

<ורד הראל: לא, אי אפשר להסיק את זה.

<ורד הראל: אני חושבת שלפחות 50% מתוך ה-20%, 10%, מדי שנה, עוסקים ופשוט לא משלמים.

ניסן סלומינסקי: הצו הזה הופך את זה לפלילי?

<מיכל אלבז: בוקר טוב.

<מיכל אלבז: הצו הזה מוצא מכוח סעיף 1, פרט 14, לחוק המרכז לגביית קנסות.

<מיכל אלבז: הוא מאפשר לשר המשפטים, באישור ועדת החוקה להחיל את חוק המרכז, שהוא לא חוק פלילי, הוא רק נותן כלי גבייה.

<מיכל אלבז: לגבי חובות, לגבי מס, אגרה, היטל או תשלום חובה אחר שיש לשלמו למדינה על-פי דין, ושפקודת המסים (גבייה) לא חלה עליו.

<מיכל אלבז: עכשיו בעצם מה שאנחנו מבקשים מהוועדה לעשות זה להחיל את חוק המרכז על חוב שכרגע - - -

ניסן סלומינסקי: רק על החוב או כבר על הכול?

<מיכל אלבז: על האגרה הזאת.

ניסן סלומינסקי: הרי יש כאלה שמשלמים.

ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות, אם אנחנו נאשר את זה, מכאן ולהבא, המרכז לגביית חובות הוא זה שיטפל ויוודא שאנשים משלמים?

<מיכל אלבז: לא.

<מיכל אלבז: המרכז לגביית קנסות מקבל לטיפולו רק חובות שהגיע מועד הפירעון שלהם.

<מיכל אלבז: כל מי שמשלם בזמן ורגיל לא צריך - - -

ניסן סלומינסקי: כן, אבל מכאן ולהבא, כל מי שלא משלם, הם יעשו את זה, ולא צריכים לפנות למאכערים באמצע או לכל מיני גופים כאלה שעושים.

<מיכל אלבז: נכון.

<מיכל אלבז: המרכז יטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: יש למועצה הזאת סמכות גם לשלול רישיון?

<קריאה: כן.

ניסן סלומינסקי: גם בגין אי תשלום אגרה?

<קריאה: זה לא נעשה עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא שאלתי אם נעשה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אם יש סמכות.

ענת ברקו: להתלות רישיון, יש לכם סמכות?

<פיאד טמיש: תיאורטית, כן קיימת הסמכות הזאת.

<פיאד טמיש: צריך לזכור שאנחנו מתקנים את חוק רואי חשבון.

<פיאד טמיש: הצעת החוק שלנו כבר מונחת על שולחן הוועדה, ואנחנו אומרים שם במפורש שאי תשלום אגרה היא עבירה משמעתית שבגינה המועצה יכולה לנהל הליך משמעתי, שבסופו גם יכולים לשלול אגרה.

<פיאד טמיש: השאלה היא של מידתיות, אם מועצה כן תחליט לשלול רישיון בגין אי תשלום או לא.

<פיאד טמיש: אבל תיאורטית, האפשרות קיימת.

ניסן סלומינסקי: ברגע שזה קיים ותעשו את זה לאחד או שניים, כאלה סוררים, מה שנקרא.

<פיאד טמיש: זה יכול להרתיע.

ניסן סלומינסקי: ועוד איך, זה ירתיע.

ניסן סלומינסקי: מה זה, אדם ילך לאבד את פרנסתו?

ניסן סלומינסקי: ודאי שהם ירוצו לשלם את האגרה.

<פיאד טמיש: כן, אבל אנחנו עדיין מעדיפים לנתק בין השלילה של תוקף הרישיון לבין תשלום האגרה.

<פיאד טמיש: אם יש לנו כלי אחר, שזה מה שאנחנו מבקשים עכשיו, הכלי הזה של גבייה, אז בעצם אנחנו נעשה את הגבייה בלי להידרש לשלילת הרישיון, וככה לא נפגע - - -

ענת ברקו: רק התליה יכולה להיות.

ענת ברקו: לא שלילה.

ניסן סלומינסקי: מה הכוח של הגוף הזה?

ניסן סלומינסקי: זה יד שמאל של תומר מוסקוביץ, נכון?

<פיאד טמיש: נכון.

ניסן סלומינסקי: אז מה הכוח שלו?

ניסן סלומינסקי: שהוא יפנה אליהם, ואם הם לא ישלמו, מה יהיה?

<פיאד טמיש: ישתמש בכלים שעומדים לרשותו כדי - - -

ניסן סלומינסקי: איזה כלים עומדים לרשותו?

<אושרת דיין אליהו: אני אושרה דיין אליהו, אני ממונה על הייעוץ המשפטי במרכז לגביית קנסות.

<אושרת דיין אליהו: בחוק המרכז יש אפשרות לנקוט בהליכים שונים לפי מדרג שמנהל המרכז קבע אותם, הליכי עיקול, עיקול משכורת, עיקולי צד ג' בנק, עיקולי רכב, עיקולי מיטלטלין.

<אושרת דיין אליהו: בסופו של התהליך יש הליך של הטלת הגבלות, זה לפי שיקול דעת מנהל המרכז.

<אושרת דיין אליהו: הליך של הטלת הגבלות זה הגבלות שונות עד לרישיון נהיגה, עיכוב יציאה מן הארץ וכולי.

ניסן סלומינסקי: עליכם זה מקובל, מכובדי?

<יזהר קנה: כן.

<יזהר קנה: אל"ף, אין לנו התנגדות.

<יזהר קנה: היינו חלק מהתהליך הזה.

<יזהר קנה: כפי שנאמר פה קודם, בשנים האחרונות נעשה תהליך מואץ של טיפול באגרות, גם הפנייה לאנשים שיצהירו, וגם מצד שני בגבייה, וכנראה שיש אחוז מאוד גבוה שלא הצליחו להגיע אליהם מכל מיני סיבות, ולכן כנראה נדרשת עליית המדרגה.

<יזהר קנה: אני רק אציין, דרך אגב, כחבר מועצה, שאנחנו נתקלים במועצת רואי חשבון מעת לעת במקרים שמגיע אלינו אדם בכלל בנושא אחר ופתאום מתברר שהוא עסק בראיית חשבון מבלי לשלם את ההוצאה.

ענת ברקו: אתם לא מעודכנים מי אנשי המקצוע שעוסקים בראיית חשבון?

<יזהר קנה: יכול פלוני-אלמוני לחתום, כמו שיכול פלוני-אלמוני לחתום כעורך-דין ולהתחזות, קל וחומר הוא רואה חשבון, לא שילם את הרישיון, הוא חותם כרואה חשבון.

<יזהר קנה: המערכת המשפטית במדינת ישראל לא יודעת לגלות את זה ביום-יום.

<יזהר קנה: הגיעו כמה מקרים למועצה, וכשזה הגיע למועצה, המועצה טיפלה בהם.

<יזהר קנה: את זה אני אומר כמי שיושב עם החברים פה במועצת רואי חשבון.

ניסן סלומינסקי: אבל תן לי להבין, מה מקורות ההכנסה שלכם?

<יזהר קנה: שלנו, של הלשכה?

ניסן סלומינסקי: אני מניח שללשכה יש הוצאות.

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: בדרך-כלל מקור ההכנסה – אני רואה את זה לפחות בלשכת עורכי-הדין, זה אותן האגרות האלה שמשלמים.

ניסן סלומינסקי: זה מקור ההכנסה.

<יזהר קנה: בלשכת רואי חשבון יש כמה מקורות הכנסה.

<יזהר קנה: המקור העיקרי הוא קודם כל ההכנסות מדמי חבר.

ניסן סלומינסקי: רגע, יש דמי חבר, וחוץ מזה יש אגרות?

<פיאד טמיש: זה ההסבר שרציתי לתת לאדוני.

ניסן סלומינסקי: זה גבייה כפולה?

<פיאד טמיש: אולי אני אסביר קצת.

<פיאד טמיש: שמי פיאד טמיש, מייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<פיאד טמיש: סליחה שאני קוטע אותך, יזהר.

<פיאד טמיש: המקצוע של ראיית חשבון מוסדר - - - במשרד המשפטים.

<פיאד טמיש: הגורם המרשה שנותן את רישיון העיסוק במשרד המשפטים הוא מועצת רואי חשבון, ויש איגוד מקצועי, וזה השוני בין רואי חשבון לעורכי-דין, שיש לנו שני גופים שמטפלים ברואי חשבון בניגוד לעניין של עורכי-הדין.

<פיאד טמיש: אז יש את הגוף המקצועי, האיגוד המקצועי של רואי חשבון, שגם הוא מספק שירותים לרואי חשבון והוא גובה דמי חבר.

<פיאד טמיש: הגוף הזה הוא וולונטרי, אין חובה על כלל רואי חשבון - - -

ענת ברקו: איזה שירותים, למשל?

<פיאד טמיש: יזהר יכול לפרט יותר.

<פיאד טמיש: אבל יש בעיקר שני גופים, שאחד מהם הוא הגוף הממשלתי, שממנו מקבלים את הרישיון, לא צריך לשלם את האגרה, ועל זה אנחנו מדברים.

<פיאד טמיש: הצו עוסק רק זה.

<פיאד טמיש: ויש את האיגוד המקצועי שיזהר ידבר עליו יותר.

ניסן סלומינסקי: למה יש אינטרס למישהו לשלם את דמי החבר?

ניסן סלומינסקי: מה זה נותן לו?

<פיאד טמיש: אולי יזהר ידבר יותר על מה הם מספקים ולמה אנשים חפצים להיות חברים אצלם, אבל צריך להפריד בין שני הדברים.

ניסן סלומינסקי: עשיתם קורלציה, נניח מי שלא שילם אצלכם, בדקתם אם הוא שילם דמי חבר שם?

ניסן סלומינסקי: עשיתם קורלציה לראות?

<פיאד טמיש: אין לנו כלים לעשות את זה - - -

ניסן סלומינסקי: אין לכם כלים לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: ! מה פירוש?

<פיאד טמיש: זה מידע פרטי שלהם.

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: אבל תראו לפחות, כי אם אדם נניח כאן לא שילם ואצלם הוא שילם דמי חבר, אז אתם יכולים לדעת שהאיש כן רואה את עצמו כרואה חשבון.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, במצב הפוך חשוב שהוא יידע, אבל הקורלציה הזאת חשובה וזה להערכתי לחיצה על כפתור של מחשב.

ניסן סלומינסקי: לא?

ניסן סלומינסקי: יש רשימות ואפשר לראות מה - - -

<פיאד טמיש: השאלה הזאת מעוררת כל מיני שאלות, גם מבחינת דיני פרטיות, כי מדובר בגוף פרטי שאנשים מוסרים לו את המידע, ואז שגוף ממשלתי יפנה לגוף פרטי ויקבל ממנו את המידע הזה כדי להצליב נתונים, זה קצת בעייתי.

ניסן סלומינסקי: אתן מבינים כמה זה מסובך?

ניסן סלומינסקי: במקום לעשות את זה גוף אחד, לגמור את הסיפור הזה - - -

<פיאד טמיש: יש רואי חשבון שעדיין מאמינים שהם לא צריכים להיות חברי לשכה, והם לא עושים את זה, אז לחייב אותם אחרי זה, להגיד שזה גוף אחד, ואז להעלות אגרה ולעשות דברים אחרים, זה לא משהו שהוא יותר - - -

ניסן סלומינסקי: הרי אצל עורכי-דין אתה גם יכול להגיד ככה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, ראו שזו מערכת מסורבלת.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד, יש את משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, הם גוף פרטי.

ניסן סלומינסקי: זה מסובך.

ניסן סלומינסקי: צריכים לאחד את זה.

ענת ברקו: למה זה צריך להיות במשרד המשפטים, אני לא מבינה.

אלעזר שטרן: הצד שכנגד הוא שיש הרבה ביקורות על איך שהדברים מתנהלים בלשכת עורכי-הדין.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, אחרי החוק החדש?

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת.

אלעזר שטרן: לא, בלי קשר.

אלעזר שטרן: זה שאותו גוף הוא מצד אחד גם איגוד מקצועי שיש לו אינטרסים של גילדה ומצד שני הוא הרגולטור, זה מעורר קשיים אינהרנטיים.

ענת ברקו: כמו למשל, עם הבחינות שהיו.

<פיאד טמיש: המבנה של לשכת עורכי הדין הוא מבנה מאוד ייחודי ויש בו המון בעיות שאנחנו לא בהכרח רוצים לחזור עליהם במקצועות אחרים.

<פיאד טמיש: אני אסתפק בלהגיד את זה ככה.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך מה היה בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: ביסוד המדינה ראו את עורכי הדין כאחד מהיסודות של הדמוקרטיה, כשאתה אומר, יש רשות כזאת ורשות כזאת, ראו אותם גם, ולכן נתנו להם את כל המכובדות הזאת.

אלעזר שטרן: זה אגב לא היה בקום המדינה.

אלעזר שטרן: זה היה בשנת 1961, 13 שנה אחרי.

אלעזר שטרן: דווקא בקום המדינה ועוד לפני כן, אם אני זוכר נכון, היה משהו מקביל למועצת רואי חשבון היה גם אצל עורכי-הדין, ודווקא שם הרגולטור היה כן המדינה, ורק אחרי כמות מסוימת של זמן, 13 שנה, נתנו להם אוטונומיה.

אלעזר שטרן: אבל לשכת עורכי-הדין זה באמת חריג.

<פיאד טמיש: אולי אני אנצל את הבמה לבקש – כי יש לנו המון כלים שאנחנו לא באמת מצליחים להשתמש בהם, כמו השאלה של חברת הכנסת ששאלה אם יש לנו מידע כמה רואי חשבון כן עוסקים וכמה לא.

<פיאד טמיש: אז בגלל שאין לנו מרשם, זאת אומרת, אין לנו סמכות לנהל מרשם בחוק רואי חשבון, הוא חוק מאוד דל ומאוד ישן, מ-1955 - - -

ניסן סלומינסקי: אתם לא יכולים לבקש מהפקולטות?

ניסן סלומינסקי: אסור לכם לעשות את זה?

<פיאד טמיש: אין לנו מרשם מסודר.

ניסן סלומינסקי: אסור לכם לעשות את זה?

<פיאד טמיש: זה אחד הדברים שאנחנו מבקשים בתזכיר חוק שעומד על שולחן הכנסת, וזאת הבקשה שאני רוצה לבקש, אולי לזרז את הטיפול בהצעת החוק, ולקדם אותה, היא כדי להסדיר את נושא רואי חשבון שהוא נושא מוזנח.

<פיאד טמיש: מ-1955 עד היום כמעט ולא נעשו תיקונים בחוק רואי חשבון.

ניסן סלומינסקי: מי עושה את הבחינות?

<פיאד טמיש: המועצה.

ניסן סלומינסקי: את כל ההכשרה ואת ההתמחות?

ניסן סלומינסקי: אתם עושים הכול?

<פיאד טמיש: נכון.

ניסן סלומינסקי: ואצלכם זה שנתיים.

ניסן סלומינסקי: שם לא בוכים להוריד לשנה או משהו?

<פיאד טמיש: מבינים שהמקצוע כן דורש התמקצעות.

ניסן סלומינסקי: תלוי מי.

ניסן סלומינסקי: כמה אחוז עוברים את הבחינות?

<ורד הראל: היום בין 70% ל-80%.

ניסן סלומינסקי: עוברים או נכשלים?

<ורד הראל: עוברים.

<ורד הראל: יש שתי בחינות שהרוב נבחנים.

<ורד הראל: בחשבונאות פיננסית מתקדמת עוברים קצת יותר, 75%, ובבחינה בביקורת בסביבות 65%.

ניסן סלומינסקי: אם ככה, אני מבין שיש ביקוש לרואי חשבון, אין עודף גדול, כי אם היה עודף גדול בטח הבחינות היו קצת יותר קשות.

<ורד הראל: לא.

<ורד הראל: בשביל זה יש את ההפרדה כי בעצם המועצה היא גוף סטטוטורי, היא לא גילדה, הורמה של הבחינות - - -

ניסן סלומינסקי: מה המצב אצלכם?

ניסן סלומינסקי: יש ביקוש לרואי חשבון או שכמו עורכי דין יש בלי סוף?

<יזהר קנה: אני אתן ברשותך כמה נתונים בקצרה.

<יזהר קנה: הנתון הסטטיסטי הכי טוב שממנו אפשר ללמוד על המקצוע הוא הנתון של הניגשים לבחינות הסופיות בראיית חשבון.

<יזהר קנה: הנתון הזה מעלה כמה דברים מאוד-מאוד ברורים.

<יזהר קנה: אל"ף, מעל 95%, 96% מבין אלה שניגשים לבחינות, הם כאלה שסיימו את שנת ההשלמה במוסדות להשכלה גבוהה, הווי אומר, גם תואר ראשון מלא וגם עוד שנת השלמה.

<יזהר קנה: כלומר, המערכות האקסטרניות שקיימות ברמות כאלה ואחרות, ההיקף שלהם מ אוד-מאוד נמוך, פחות מ-3%, 4%.

<יזהר קנה: כאשר אנחנו מסתכלים על הנתונים של בוגרי האוניברסיטאות לפי המוסדות להשכלה גבוהה שניגשים כל שנה, וזה נתון שהוא מפורסם, קשה לאסוף אותו כי הוא נמחק מתוך הרשומות מעת לעת, אבל כאשר אתה אוסף אותו ועוקב אחריו, אתה רואה שבשנת 2004 סיימו בין 650 ל-700 איש.

<יזהר קנה: זה הלך וגדל משנה לשנה, עד שזה הגיע לשיא פחות או יותר, בשנת 2013, 2014, זה הגיע לכ-1,700 איש בשנה שסיימו את המוסדות להשכלה גבוהה וניגשו לבחינות, ומאז זה נמצא באיזושהי ירידה והיום פחות או יותר סביב 1,500, ואני מניח שזה ירד ל-1,400 ו-1,300.

ניסן סלומינסקי: שניגשים?

<יזהר קנה: שניגשים, כן.

ניסן סלומינסקי: מתוכם אתם אומרים אחוז - - -

<יזהר קנה: אחוז המעבר הוא מאוד גבוה.

<יזהר קנה: והאחוז שוורד נתנה הוא האחוז המלא.

<יזהר קנה: כאשר אתה מזקק את האחוז ואתה בודק את מה שלדעתי צריך להיבחן, וזה בוגרי מוסדות להשכלה גבוהה שניגשים בפעם הראשונה, זה אחוז אפילו קצת יותר גבוה, כאשר ישנם מוסדות שבאופן קונסיסטנטי אחוז המעבר שלהם הוא בסביבות 90%.

<יזהר קנה: כלומר, במפורש, אנחנו אומרים שמי שעובר את הוויה דולורוזה עד לסיום שנת ההשלמה במוסדות להשכלה גבוהה, אז הסבירות הגבוהה היא שבאמת יעבור את בחינות המועצה, את אותן שתי בחינות.

<יזהר קנה: אני מאמין שבזמן הקרוב אנחנו כן נראה חוסר בשוק רואי חשבון.

<יזהר קנה: ההיסטוריה של הרבה מאוד שנים של מעקב אחרי העניין הזה מראה שהגלים מגיעים בכיוונים ניגודיים.

<יזהר קנה: זאת אומרת, יש גידול בביקוש ואז אין סטודנטים, אחרי זה יש ביקוש בהיצע ולהיפך, כי מה שקורה שמעת לעת נוצר מצב שבו יש ביקוש זמני בשוק עקב חידושים, כמו לדוגמה, הכניסה של ה-IFRS בזמנו או הכניסה של ה-SOX, גרמה לכך שהיה ביקוש מאוד גדול לאנשים בשוק.

<יזהר קנה: מכיוון שלא היו מספיק אנשים, המשכורות עלו, ברגע שהמשכורות עלו, החבר'ה שסיימו את הצבא שמעו מהחברים שלהם שהנה יש ביקוש מאוד-מאוד גדול ומשכורות גבוהות, רצו ללמוד באוניברסיטאות, עד שהם סיימו, זה ארבע שנים אחרי זה, השוק התהפך.

<יזהר קנה: ולכן אנחנו רואים את הגלים האלה.

<יזהר קנה: אני חושב שמצד אחד אנחנו רואים את בצורה ברורה, כפי שאמרתי, ירידה בשנים האחרונות במספר המתמחים.

<יזהר קנה: מצד שני, אני מאמין שיהיה עכשיו קצת גידול עקב העלייה של הבורסה.

<יזהר קנה: אנחנו רואים בחצי השנה האחרונה איזושהי חזרה מסוימת, כשכמובן החזרה של הבורסה, יש לה השפעה חד-חד-ערכית על שוק רואי חשבון.

<יזהר קנה: אני מניח שבשנה הבאה יהיה לנו - - -

ניסן סלומינסקי: הבורסה הולכת ומתמוטטת, הולכת ומתמעטת כל הזמן.

<יזהר קנה: בחצי השנה האחרונה היו הרבה הנפקות יחסית לתקופות קודמות.

<יזהר קנה: זה נראה כאילו זה קצת נעצר.

ניסן סלומינסקי: נראה לי שחברות גם עוזבות יותר ויותר.

<יזהר קנה: הדואליות, כן.

<יזהר קנה: אבל החברות הדואליות שעזבו, הן לא משנות לשוק כי אנחנו ממשיכים לעשות - - - עבודה עבור המערכת הדואלית האמריקאית.

<יזהר קנה: והשאלה היא, החברות החדשות שנכנסות, ה-IPO בבורסה הישראלית, לפחות נראה שבחודשים האחרונים יש עלייה.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה פשיטות רגל, ויכול להיות ששם צריכים אתכם.

<יזהר קנה: שם יש הרבה עבודה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: בזה יש הרבה, לצערי, וזה הולך ומתגבר.

<יזהר קנה: יש כמה חודשים שזה מנטרל אותך לגמרי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקריא את הצו, בבקשה.

<פיאד טמיש: "צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תחולה לגבי אגרות רישיון שנתיות של רואי חשבון שמוטלות מכוח חוק רואי חשבון, תשט"ו-1955), התשע"ו-2016"

אלעזר שטרן: נצטרך לתקן.

<פיאד טמיש: כן, התשע"ז-2017.

ניסן סלומינסקי: הממשלה בדרך-כלל כשהיא צריכה לגבות בכל מיני דברים, חוץ מרשות המסים, עוברת כן לאט-לאט למרכז לגביית קנסות?

<מיכל אלבז: זה הפרויקט שלנו.

<מיכל אלבז: אנחנו מאוד משתדלים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: הרי דיברנו גם אולי להעביר אליכם את החובות של העיריות וכל זה, אבל לפחות קודם כל שהממשלה תעביר אליכם.

<מיכל אלבז: אז הנה, במסגרת המגמה הזאת אנחנו מעבירים למרכז ולא עושים תיקון חקיקה ומחילים את פקודת המסים (גבייה).

ניסן סלומינסקי: יש מחשבה בממשלה לעשות קצת סדר בפקודת מסים (גבייה)?

ניסן סלומינסקי: יש היום לפחות 150 גופים שפועלים בדרך הזאת, אם זה מד"א, ואם זה כל גוף היום, והמבוכה גדולה.

<מיכל אלבז: זו שאלה שמסובך לי לענות עליה, כיוון שחוק המרכז הוא באחריות שרת המשפטים, ופקודת המסים (גבייה) היא באחריות שר האוצר.

<מיכל אלבז: אז אני לא יודעת מהן המחשבות של שר האוצר, אני יודעת שאצלנו, מבחינתנו, ככל שמשרד המשפטים יכול להשפיע ולבקש שחוב ייגבה לפי חוק המרכז, אנחנו מעדיפים את זה, אנחנו חושבים שזה הדבר הנכון.

<מיכל אלבז: כמובן שיש שיקולים לגבי כל מיני רשויות, למשל, רשות המסים, שאולי הם קצת אחרים, אבל מבחינתנו, זה ההסדר הנכון.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הצו?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד צו המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (תחולה לגבי אגרות רישיון שנתיות של רואי חשבון שמוטלות מכוח חוק רואי חשבון, תשט"ו-1955), התשע"ו-2016, אושר.

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה, צריך יום אחד לחשוב איך מסדרים את זה יותר.

<יזהר קנה: אנחנו בוחנים את העניין.

<יזהר קנה: נזקקים לו.

<יזהר קנה: אין ספק.

<יזהר קנה: זה משהו שצריך לראות איך מתקדמים אתו.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה גדולה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.