ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 567, 2017-07-05 08:50

אלי אלאלוף: חברים, בוקר טוב לקהל המכובד, היום ה-5 ביולי 2017, י"א בתמוז תשע"ז והשעה 9:52 דקות.

אלי אלאלוף: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 195) (הרחבת הגדרת "ילד" לעניין ביטוח נפגעי עבודה), התשע"ז–2017.

אלי אלאלוף: הצעת חוק של חברי הכנסת גפני, מקלב, אשר, אלאלוף, פורר, איציק שמולי, אילן גילאון, מאיר כהן, בצלאל סמוטריץ, יגאל גואטה, אחמד טיבי ודוד ביטן.

אלי אלאלוף: איזה שילוב.

טלי פלוסקוב: אף אישה לא נמצאת ברשימה.

טלי פלוסקוב: איך זה יכול להיות?

אורי מקלב: אבל יש נציג מכל הסיעות.

טלי פלוסקוב: כנראה עשיתם משהו שאנחנו לא נראה ולא נדע.

אלי אלאלוף: לא רצו את העוצמה הנשית.

אורי מקלב: זה דווקא בא לעזור על פי רוב לאלמנות.

אורי מקלב: גם אם יתומים, ויש גם מאבא וגם מאימא – כאן מדובר ביתומים מנפגעי עבודה – סטטיסטית נפגעי עבודה הם גברים.

אורי מקלב: לכן, אם אנחנו מסתכלים על העזרה הישירה, זה לאלמנות וליתומים בוודאי.

טלי פלוסקוב: למרות שאני מאוד מצטערת שאני לא ברשימה, אבל אני כאן.

אלי אלאלוף: תודה לנציג ביטוח לאומי ולנציגת משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: אתה רוצה לתת מילות פתיחה, חבר הכנסת מקלב, או שאפשר לבקש מהביטוח הלאומי?

אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף גם לא בישיבה אבל הוא תמיד נוכח.

אלי אלאלוף: מי רוצה להסביר?

אלי אלאלוף: ביטוח לאומי, יש לכם מה להגיד?

<רועי קרת: אני המשנה ליועץ המשפטי, המוסד לביטוח לאומי.

<רועי קרת: אני אחזור על מה שנאמר בהכנה לקריאה הראשונה.

<רועי קרת: ההצעה הזאת מבקשת להסדיר את המשך הגדרתו כילד של מי שלומד במוסדות מסוימים והיום לא מוגדר כילד לצורך פגיעה בעבודה וגם לצורך שארים.

אלי אלאלוף: לתאונות עבודה.

<רועי קרת: כשנותרת אלמנה מאחור – זאת בדרך כלל אלמנה – ויש לה ילד, היא זכאית לתוספת קצבתה בעד הילד, גם בתלויים, שאלה נפגעי עבודה, וגם בשארים, שזה פטירה שלא מסיבות של פגיעה בעבודה.

<רועי קרת: הילד מוגדר בחוק במגבלה של גיל, אבל את מגבלת הגיל הזאת אפשר להאריך כשלומדים במוסדות מסוימים.

<רועי קרת: ההצעה הזאת בעצם מאפשרת את ההארכה הזאת לגבי מוסדות נוספים לעומת המוסדות הקיימים היום, גם בתלויים וגם בשארים.

<רועי קרת: הנוסח שלה מתואם אתנו ואין לנו מה להעיר עליו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים.

<הדיל יונס: אין לנו הערות.

אלי אלאלוף: תמיד את נותנת הערות לעניין.

<הדיל יונס: לפעמים אנחנו לא עושים בעיות ואומרים שהכול בסדר.

אלי אלאלוף: נעבור לקריאה.

<יעל סלנט: "תיקון סעיף 130.

<יעל סלנט: 1.

<יעל סלנט: בחוק הביטוח הלאומי, התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 130א – (1).

<יעל סלנט: בפסקה (2), בסופה יבוא "או 252(ג1)"; (2) בפסקה (5), אחרי "שבסעיף 238" יבוא: "או התנאים שבסעיף 252(ג1)", ואחריהם "מהתנאים האמורים" יבוא "בסעיף 238 או שנתקיימו בו התנאים האמורים בסעיף 252(ג1)".

<יעל סלנט: סעיף 130 בעצם נמצא בפרק של נפגעי עבודה ומרחיבים פה את הגדרת ילד, כמו שאמר רועי, לכל אותם ילדים שהם מעל גיל 18 ומתחת לגיל 20, ולומדים במוסדות מסוימים כמו מוסדות להשכלה גבוהה, מוסדות על-תיכוניים להכשרה מקצועית, טכנית, תורנית, כל הישיבות, ישיבות הסדר, ישיבות גבוהות, מוסדות ללימודים תורניים לבנות או מכינות קדם-אקדמיות.

<יעל סלנט: בעצם מרחיבים את כל הגדרת ילד.

אלי אלאלוף: סליחה על הבורות שלי, יש מוסדות ללימודי דת מוסלמים, שהם מוכרים?

<הדיל יונס: לא, הם לא מקבילים לישיבה גדולה.

אלי אלאלוף: אין דבר כזה בעולם המוסלמי?

עבדאללה אבו מערוף: עד כמה שידוע לי, אין מוסד כזה.

<יעל סלנט: תיקון סעיף 133.

<יעל סלנט: סעיף 133 עוסק באלמנה בפרק של נפגעי עבודה, שלא זכאית לקצבה אלא למענק.

<יעל סלנט: פסקה 2 שבו מתייחסת לכך שאלמנה שהייתה זכאית לקצבה והתנאים של הגדרת ילד לא התקיימו בילד שאתה, כשהמבוטח נפטר, ואחרי זה התנאים כן מתקיימים, היא כן תקבל קצבה במקום המענק והמענק ייזקף על חשבון הקצבה.

<יעל סלנט: גם פה אנחנו בעצם נדרשים להתאים את הגדרת ילד.

<יעל סלנט: בסעיף 113(ב)(2) לחוק העיקרי, במקום הקטע החל במילים "האמורים בפסקאות" עד המילים "שבסעיף 238", יבוא: "האמורים בפסקאות משנה (א) או (ב) שלהן", ובמקום "המגיעה לה" יבוא "המגיעה לה: אחד התנאים האמורים בפסקאות (2) ו-(3) להגדרה "ילד" שבסעיף 238; התנאים שבסעיף 252(ג1).

<יעל סלנט: " סעיף 144 שאנחנו מתקנים מסמיך את השר לקבוע תקנות שנוגעות לדמי מחייה והוצאות אבחון.

<יעל סלנט: אנחנו מרחיבים את הסמכות כך שהשר יוכל לקבוע הוראות גם לגבי הרחבת הגדרת ילד, למעשה הילדים שהם בני 18 עד 20 ולומדים במוסדות אחרים מהמוסדות שמצוינים היום.

אלי אלאלוף: ולא כותבים לוח זמנים לתקנות האלה?

<יעל סלנט: לא נקבנו בחוק בלוח זמנים.

אלי אלאלוף: אנחנו בתקופה שאנחנו סובלים מתקנות לא מושלמות.

<רועי קרת: אדוני היושב-ראש, עד שיהיו תקנות אנחנו נפתור את זה בדרך של פרשנות.

<רועי קרת: לזה אני יכול להתחייב כאן.

<רועי קרת: לא יהיה מצב שלא יקבלו בגלל שאין תקנות.

<רועי קרת: נכון שהחוק קצת בעייתי, אבל ברגע שהחוק מסמיך לעשות את זה ויש כבר תקנות שמסדירות את העניין, הן רק לא מתייחסות לאותה קבוצת לומדים משום שנכנסת עכשיו קבוצה חדשה לחוק, יש דרך לפתור את זה בצורה פרשנית לפני שהתקנות הותקנו.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, יהיה יום הכרזה על החוק.

<רועי קרת: לא יהיה מצב שדמי המחייה לא ישולמו בגלל שהתקנות לא תוקנו.

אלי אלאלוף: אבל זה בכל מקרה עם פרסום החוק.

<רועי קרת: אם אני זוכר נכון, הגמלה הראשונה לא משתלמת מיד.

<יעל סלנט: בנוסח כרגע כתוב שתחילתו של חוק זה ב-1 ביולי, אבל כמובן שנצטרך להתאים את זה.

אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר 1 ביולי.

<רועי קרת: אבל תשלומים ראשונים לפי החוק יתחילו רק ב-1 בינואר 2018.

אלי אלאלוף: בסדר, אבל בהתחשב בהחלטה מה-1 ביולי.

אלי אלאלוף: זאת אומרת שבינואר תשלמו אחורה.

<רועי קרת: אני צריך לדבר בזהירות.

<רועי קרת: המוסד לביטוח לאומי נמצא כרגע בסכסוך ארגוני שמתייחס ספציפית לעבודה של העובדים שנובעת מתיקוני חקיקה.

<רועי קרת: אני יכול לדבר על המצב החוקי.

<רועי קרת: ב-1 בינואר אפשר יהיה לשלם את הגמלאות מבחינה חוקית.

<רועי קרת: אני לא יכול להתחייב למה שיקרה בפועל, אני לא מפעיל את כל המוסד.

אלי אלאלוף: בוא נשאיר את הטכניקות, עד שתפתרו את בעיות הטכניקות.

<רועי קרת: אני מקווה שעד 1 בינואר 2018 הבעיות ייפתרו.

אלי אלאלוף: העיקרון הוא להתחשב בהחלטה שהחוק מופעל מה-1 ביולי 2017.

<רועי קרת: אני אדייק.

<רועי קרת: הוא מופעל מה-1 בינואר 2018, רטרואקטיבית ל-1 ביולי.

אלי אלאלוף: אבל שיהיה ברור כי אנחנו רוצים שהאנשים האלה, שכל כך זקוקים לכל עזרה, שיקבלו את זה בהקדם האפשרי.

<רועי קרת: אין על זה מחלוקת, פשוט יש זמן היערכות.

אלי אלאלוף: המחוקק עוד לא אחראי בינתיים על משא ומתן.

<יעל סלנט: תיקון סעיף 144.

<יעל סלנט: בסעיף 144 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א)(2) בסופו יבוא: "או שהוא לומד במוסד חינוכי כהגדרתו בסעיף 252(ג1) ומתקיימים בו התנאים האמורים באותו סעיף".

<יעל סלנט: בסעיף קטן (ב), המילים" "ילד, כמשמעותו בסעיף 238 והוא בבחינת" – יימחקו.

<יעל סלנט: תיקון סעיף 260.

<יעל סלנט: סעיף 260 נמצא בפרק של שארים.

<יעל סלנט: לפני כמה שנים תיקנו את הגדרת ילד בפרק של השארים, אבל לא עשינו את אותן התאמות נדרשות.

אלי אלאלוף: בגיל צעיר כזה כבר תיקנת?

<יעל סלנט: כן, עשינו את זה פה בוועדה.

<יעל סלנט: אז לא עשינו את ההתאמות שהיו נדרשות בסעיפים 260 ו-265.

<יעל סלנט: אנחנו נעשה אותן במסגרת ההצעה הזאת.

<יעל סלנט: בסעיף 260(2) לחוק העיקרי, במקום הקטע החל במילים: "האמורים בפסקאות" עד המילים "שבסעיף 238", יבוא "האמורים בפסקאות משנה (א) ו-(ב) שלהלן" ובמקום "המגיעה להם" יבוא "המגיעה להם: תנאי מהתנאים האמורים בפסקאות (2) ו-(3) להגדרה "ילד" שבסעיף 238.

<יעל סלנט: התנאים שבסעיף 252(ג1).

<יעל סלנט: תיקון סעיף 265.

<יעל סלנט: זאת ההסמכה לקבוע דמי מחייה בפרק של שארים.

<יעל סלנט: בסעיף 265 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א)(2), בסופו יבוא "או שהוא לומד במוסד חינוכי, כהגדרתו בסעיף 252(ג1) ומתקיימים בו התנאים האמורים באותו סעיף.

<יעל סלנט: בסעיף קטן (ב), המילים "והוא בבחינת תלוי לפי סעיף 247(2) – יימחקו".

<יעל סלנט: תחילה, תחולה והוראות מעבר.

<יעל סלנט: תחילתו של חוק זה ביום ז' בתמוז התשע"ז, 1 ביולי, להלן – יום התחילה.

<יעל סלנט: " האם אתם רוצים שזה יחול מה-1 ביולי או מה-1 באוגוסט או מיום הפרסום?

<רועי קרת: אין לנו עמדה בעניין הזה.

<רועי קרת: מכיוון שבכל מקרה לא משולם אלא רטרואקטיבית, המשמעות היא עוד כמה - - -

אלי אלאלוף: ישולם ב-1 בינואר 2018, רטרואקטיבית מיולי 2017.

<יעל סלנט: "והוא יחול על תשלומים המשתלמים לפי סימן ח' לפרק ה' ולפי סעיף 260 וגם 265, כנוסחם בחוק זה, ועד לתקופה שמיום התחילה".

<יעל סלנט: בגלל שקיבלנו את ההבהרה שגם התשלום של דמי המחייה יהיה מאותו תאריך.

<יעל סלנט: (ב) תשלומים כאמור בסעיף קטן (א) ישולמו ביום י"ד בטבת התשע"ח, 1 בינואר 2018.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בהקשר למה ששאלת קודם, אם מדובר בבית-ספר מקצועי, זה לא חל?

<יעל סלנט: בסעיף 252(ג1) יש לנו מוסד על-תיכוני, כלומר כל מה שהוא מעבר לתיכון, להכשרה או להשכלה מקצועית, טכנית, תורנית, דתית, לרבות מסלול הכשרה להשכלה כאמור במוסד על-תיכוני, המכשיר את תלמידיו לבחינות ממשלתיות ומעניק השכלה מוכרת על ידי משרד ממשלתי או לפי כל דין.

<יעל סלנט: כמובן, זה כפוף לראש שאומר שתוכנית הלימודים היא לא פחות מ-20 שעות.

אורי מקלב: לשאלת היושב-ראש לגבי המגזר הערבי, אומנם אין שם לימודים תורניים אבל יש לימודים מהתיכון עד האקדמיה.

אורי מקלב: יכולים להיות גם בתי-ספר שבהחלט קיימים במגזר הערבי.

אלי אלאלוף: כן, זאת לא בעיה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, כל המגזרים נכנסים.

אלי אלאלוף: אני שאלתי לגבי מוסד תורני, האם יש במקביל מוסד קוראני.

אורי מקלב: בהחלט יכול להיות יתום שגמר את התיכון והוא לא לומד עדיין בבית-ספר אקדמי, שהוא בהחלט ייכנס וייכלל בחוק הזה, אם, נניח, הלך ללמוד בבית-ספר מקצועי.

אלי אלאלוף: כן, ודאי.

אלי אלאלוף: זה חוק לכל אזרחי מדינת ישראל.

אורי מקלב: היה לי חשוב לציין.

אלי אלאלוף: הם ציינו, ובצדק, את התורני.

אלי אלאלוף: אם יש קוראני, שיהיה גם הוא.

אלי אלאלוף: זה חלק מהמשחק.

אלי אלאלוף: אפשר לעבור להצבעה?

אלי אלאלוף: מי בעד, מי נגד.

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: ההצעה נתקבלה פה אחד.

אלי אלאלוף: תודה רבה, בבקשה, מי שרוצה להתייחס החוק עבר ואושר לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, בראשית הדברים אני באמת רוצה להודות לך על שני דברים.

אורי מקלב: דבר ראשון, על עצם קיום הדיונים והבאת את זה לידי גמר כפי שמאוד רצינו שזה יהיה במושב הזה.

אורי מקלב: הצלחת להביא את זה והשכלת לנווט את זה נכון יחד עם היועצת המשפטית, עורכת הדין סלנט, שבאמת עשתה את עבודתה נאמנה ומכול הלב.

טלי פלוסקוב: תמיד, תמיד.

אלי אלאלוף: אנחנו רצינו שהיא תשלים את המלאכה שהתחילה כשהייתה בתיכון.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שליועצים המשפטיים יש הרבה השקעה ורואים את זה.

אורי מקלב: הדברים שנכנסו פה, אפילו התוספת שנקראת דמי לימוד או דמי מחייה, ולא רק לגבי נפגעי עבודה אלא גם לגבי שאר היתומים שמשום מה אז לא נכנסו ולא היה ברור שנכנסו.

אורי מקלב: אנחנו מביאים היום דבר שלם, דבר שמאחד את המציעים, בראשותו של חבר הכנסת גפני שהוביל.

אורי מקלב: כפי שידוע, זה לא בגלל שהוא חלם בלילה שצריך איזה חוק אלא בעקבות פנייה, במקרה זה פנייה של אלמנת נפגע עבודה שהשאיר שמונה ילדים, שכולם צעירים.

אורי מקלב: עכשיו רק הילדה האחרונה שלה תזכה גם בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו רואים את ההתמודדות של אנשים וגם היושב-ראש העשיר אותנו בעניין האישי שלו.

אורי מקלב: נחשפנו לכך שהיושב-ראש היה ילד שאביו נפטר בגיל צעיר.

אורי מקלב: אתה היית בגיל צעיר, אביך נפטר בגיל צעיר, משפחה עם עשרה ילדים, אדוני היושב-ראש, ואתה היית הקטן שבהם.

אורי מקלב: ידעת לחוש מה זה נקרא אלמנה.

אורי מקלב: אם יש לנו ערך חברתי, מוסרי שמאחד אותנו, זה עזרה ליתומים ועזרה לאלמנות כערך הכי עליון.

אורי מקלב: אנחנו שותפים עכשיו לקחת את האחר, להעצים אותו ולתת מענה יותר טוב ואמיתי לאותם אנשים שמאוד מאוד נזקקים.

אורי מקלב: אני רואה בזה זכות שעשינו את זה בצורה מאוד יפה ומאוחדת.

אורי מקלב: גם שיתוף הפעולה עם המשרדים הממשלתיים היה גם מיוחד ומאחד.

אורי מקלב: זאת אולי זכות קיומנו כעם וכחברה שחיים בארץ אחת.

אורי מקלב: הדברים האלה הם הדברים המאחדים, שמחזקים את זכות הקיום שלנו.

אורי מקלב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לדבריך, אני מצטרף לכל מילה.

אלי אלאלוף: תודה לכם, הישיבה נעולה.