ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 361, 2017-02-13 10:30

עודד פורר: היום י"ז בשבט התשע"ז, 13 בפברואר 2017.

עודד פורר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך התרבות והספורט, השנייה להיום, בנושא פרויקט "קידומטיקה".

עודד פורר: בוקר טוב לכולם.

עודד פורר: נמצאת איתנו פרופ' מרים עמית ואני אבקש ממך לפתוח ולהציג את הפרויקט לפני שנתחיל את הדיון.

עודד פורר: תצטרף אלינו גם גב' כץ ממשרד החינוך.

<מרים מירי עמית: אני אציג את עצמי.

<מרים מירי עמית: קודם כל, בוקר טוב, תודה רבה.

<מרים מירי עמית: כבר אני אומרת, חבר הכנסת אלאלוף לא פה אבל יש לו - - -

עודד פורר: אני מניח שהוא יצטרף אלינו בהמשך.

<מרים מירי עמית: יש לו היסטוריה ארוכה עם "קידומטיקה".

<מרים מירי עמית: אני אציג קודם את עצמי ואחר כך החברים שבאו איתי, הצעירים והבוגרים יותר, יציגו את עצמם.

<מרים מירי עמית: אני פרופ' למתמטיקה, אני בוגרת הטכניון, אחר כך אוניברסיטת בן גוריון במחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב, אבל מזמן עברתי לחינוך מתמטי.

<מרים מירי עמית: ואם עסקינן במשרד החינוך, אני גם הייתי במשך 11 שנה מפמ"רית מתמטיקה.

<מרים מירי עמית: בדקתי גם את אחוזי חמש יחידות אצלנו, היו 17%, 18%, זה היה לפני הרבה זמן ואז חזרתי לאוניברסיטת בן גוריון.

<מרים מירי עמית: מה שאני רוצה להציג בפניכם היום הוא פרויקט שנקרא פרויקט "קידומטיקה לנוער – המועדון המתמטי בדרום לקידום מצוינות ויצירתיות", אבל זה לא פרויקט, זה אורח חיים בדרום, כי זה משהו שקיים כבר 19 שנה.

<מרים מירי עמית: אין פרויקט בארץ שקיים 19 שנה.

<מרים מירי עמית: פרויקט הוא לשנתיים שלוש והוא ממשיך הלאה.

<מרים מירי עמית: זה מה שאני רוצה להציג.

<מרים מירי עמית: אני רוצה להציג שאפשר לשנות את המשוואה ולעשות אחרת, לפתח חשיבה ולהרחיב אופקים ולהתחשב בדבר אחד שאני מיד אציג.

<מרים מירי עמית: אנחנו מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית.

<מרים מירי עמית: ראיתי בתכנית של הוועדה שמחר יש פה ישיבה על השונות, ואצלנו זו השונות.

<מרים מירי עמית: יש מחר ישיבה על האתגר, כאן זה האתגר ממש.

<מרים מירי עמית: עוד מעט אתן לחברים שאיתי להציג את עצמם ובאמצע אני עושה את זה מאוד קצר ומאוד ממוקד, כדי להשאיר מקום לשאלות.

<מרים מירי עמית: קודם כל, תודה לבעלי שהביא אותי וסובל את "קידומטיקה" כל כך הרבה שנים.

<מרים מירי עמית: תודה רבה בעלי, דני עמית.

<מרים מירי עמית: "קידומטיקה" היא קידום פלוס מתמטיקה.

<מרים מירי עמית: המטרה היא לא לקדם את המתמטיקה, אלא אנחנו יודעים, היום בפרט, כשזה בשיח הציבורי, כמה זה חשוב, כמה זה מרכזי ואנחנו מקדמים תלמידים בעזרת המתמטיקה ולכיוונים רבים מאוד.

<מרים מירי עמית: קודם כל, "קידומטיקה", מהו הדבר הזה?

<מרים מירי עמית: זה מופעל 19 שנה באוניברסיטת בן גוריון בנגב וזה המקום היחיד בארץ שיש בו פרויקט מסוג זה.

<מרים מירי עמית: בכל מקום יש משהו קטן, אבל זה פרויקט ארוך ורב שנים.

<מרים מירי עמית: הוא קודם כל מאתר מאות תלמידים ותלמידות מכל רחבי הנגב, בעלי פוטנציאל, מכל הקשת החברתית והפוליטית, ובו הם מפתחים יכולות חשיבה לוגיות, יצירתיות, ביטחון עצמי שהוא מאוד חשוב בנגב ועמדות חיוביות כלפי המתמטיקה והמדע.

<מרים מירי עמית: עוד מעט אדבר על התוצאות, יש תוצאות.

<מרים מירי עמית: מה החזון?

<מרים מירי עמית: ברמה הלאומית, פיתוח המשאב האנושי בכלל ובנגב בפרט.

<מרים מירי עמית: ברמה האישית, אני מאמינה שלכל אחד מהילדים האלה ולעוד רבים אחרים, כי יש יותר מ-600, יש את הזכות היסודית למצות את הפוטנציאל האישי והזדמנות שווה להצלחה.

<מרים מירי עמית: אם דיברנו קודם על הזדמנויות שוות, זאת האמונה, זה החזון.

<מרים מירי עמית: מהן המטרות?

<מרים מירי עמית: קודם כל, טווח הגילאים הוא גדול, בין 10 ל-17.

<מרים מירי עמית: אנחנו מפתחים חשיבה לוגית ויצירתיות.

<מרים מירי עמית: אנחנו מפתחים סקרנות אינטלקטואלית, יכולת התמודדות עם אתגרים ותסכולים והרבה מאוד אחריות אישית.

<מרים מירי עמית: "קידומטיקה" הוא וולונטרי.

<מרים מירי עמית: אף אחד לא מכריח.

<מרים מירי עמית: מכריחים אתכם לבוא?

<קריאה: לא.

<מרים מירי עמית: אף אחד לא מכריח.

<מרים מירי עמית: הם באים פעמיים בשבוע אחרי הצהריים אל האוניברסיטה.

<מרים מירי עמית: אני תיכף אכנס לפרטים, אבל קודם כל מספרים.

<מרים מירי עמית: על זה אני אחזור שוב אם וכאשר וחבר הכנסת אלי אלאלוף יבוא, זה מאוד קשור אליו.

<מרים מירי עמית: התחלנו ב-1998, וכאן גילוי נאות, הייתי אז מפמ"רית למתמטיקה.

<מרים מירי עמית: ראיתי שהדרום הוא שחון, כולם אמרו, השכֶל בין חדרה לגדרה.

<מרים מירי עמית: רחובות היא בפנים, אבל בין חדרה לגדרה, צפונה אין שום דבר ודרומה אין שום דבר.

<מרים מירי עמית: אני גדלתי ואנחנו בדרום הרבה מאוד שנים, גם באילת, גם בעומר, גם באזור באר שבע, גידלנו את הבנות, לא היה במה לפתח אותן, זו הייתה פגישה, אני אחזור על זה כשאלי אלאלוף יהיה פה, הייתה פגישה אצל נשיא האוניברסיטה, אני הייתי מפמ"רית ואמרו לי "מה את עושה בשביל הנגב?

<מרים מירי עמית: "

עודד פורר: זה פרויקט של שנה?

<מרים מירי עמית: לא, רב שנתי.

עודד פורר: כשאת סופרת את ה-603 תלמידים, כמה שנים התלמידים נמצאים בתוך המערכת?

<מרים מירי עמית: רגע, אולי הם יציגו את עצמם.

<מרים מירי עמית: ליאוניד, קודם כל אתה תציג את עצמך.

<ליאוניד גירשקין: ליאוניד גרישקין, אני רכז אקדמי של "קידומטיקה" לנוער.

<ליאוניד גירשקין: אני עובד בפרויקט מ-2003, 14 שנה.

<ליאוניד גירשקין: אני גם מורה בתיכון, רכז מקצוע במקיף א' בבאר שבע.

<ניר אלפסי: אני ניר אלפסי, בכיתה ח', אני ארבע שנים בפרויקט הזה, כלומר, השנה זו השנה הרביעית שלי.

<חיל אלנקווה: אני חַיִל אלנקווה, אני בת 17 וחצי.

<חיל אלנקווה: אני בפרויקט מגיל 11.

<עדי ייפרואימסקי: אני עדי ייפרואימסקי, אני בן 12, אני כבר שלוש שנים בפרויקט, לומד במקיף א' בבאר שבע.

<מרים מירי עמית: שלום לחבר הכנסת אלי אלאלוף.

עודד פורר: שיזם את הדיון ויש לו חלק בפרויקט.

אלי אלאלוף: אתה גם יודע איפה הייתי.

עודד פורר: אני יודע איפה היית וגם אמרתי, היה דיון חשוב בוועדת הכספים.

<מרים מירי עמית: תודה רבה, תודה רבה לחבר הכנסת אלי אלאלוף, יש לנו דרך ארוכה ביחד.

<מרים מירי עמית: אני קודם הצגתי בכללי את הפרויקט שקיים 19 שנה, הוא לא פרויקט אלא דרך חיים ויש לנו פה את חֲיִל מנתיבות שהיא בכיתת הפרויקט, שש שנים במועדון, יש לנו את ניר אלפסי שהוא ארבע שנים, יש לנו את עדי שהוא שלוש שנים, יש לנו כאלה של שנה ראשונה, זה פרויקט רב שנתי.

<מרים מירי עמית: חבר הכנסת אלאלוף, נכנסת בדיוק בנקודה הנכונה.

<מרים מירי עמית: אני הולכת לספר לך משהו שאתה לא זוכר, כי אתה מאז עשית הרבה דברים.

<מרים מירי עמית: ההתחלה הייתה ב-1998, הייתי אז המפמ"רית למתמטיקה - - -

אלי אלאלוף: זו המחליפה שלך?

<מרים מירי עמית: אחריי עוד היו שניים.

<מרים מירי עמית: נפגשנו אצל נשיא האוניברסיטה, ברוורמן, אלי אלאלוף הוא נשיא קרן רש"י, הם עשו דברים - - - ואז אלי שואל אותי, "מה את עושה בשביל הנגב?

<מרים מירי עמית: " ואני התחלתי עוד פעם, מורים וכן הלאה ואז אלי, אמרתָ, "תלמידים".

<מרים מירי עמית: מניסיוני, גם כמפמ"רית וגם בדרום, היה לי ברור שהתלמידים שהיו חלשים יותר הם קיבלו טיפוח, אבל היה לי ברור שיש עוד טעוני טיפוח וטעוני טיפוח האלה היו התלמידים הטובים שלא הפריעו בכיתה, הם עברו את זה, ברור היה שלא מיצו את הפוטנציאל.

<מרים מירי עמית: זה התבטא אז במבחנים ארציים ובכל הדברים ואז אלי אומר לי, "ומה את עושה עם הילדים?

<מרים מירי עמית: " אמרתי לו, "אוקיי, אני אעשה עם ילדים, אבל אני רוצה לאתר פוטנציאל של הילדים הטובים בנגב".

<מרים מירי עמית: היה עוד מישהו בחדר והוא אמר, אם תמצאי 60 כאלה" ואז הוא אמר משהו לא יפה שאני לא רוצה לחזור עליו.

<מרים מירי עמית: אמרתי, "אוקיי".

<מרים מירי עמית: ניצלתי את העובדה שהייתי מפמ"רית, פרסמתי בבתי הספר, הגיעו המון תלמידים ובמקום 60 התחלנו עם משהו קרוב ל-200.

<מרים מירי עמית: אין כסף וחבר הכנסת אלאלוף אומר לי, "אנחנו מממנים את זה".

<מרים מירי עמית: לא היה עוד כלום, "אנחנו מממנים".

<מרים מירי עמית: חזרתי אליו ואמרתי, "במקום 60 יש לי קרוב ל-200 שעברו בחינות קשות מאוד".

<מרים מירי עמית: אלי, אמרת אז, "אף אחד לא נשאר בחוץ".

<מרים מירי עמית: קרן רש"י בראשותך הקימה את זה, אתה לא זוכר את זה, אתה באת, הסתכלת, דיברת עם התלמידים, התלמידים אמרו לו, "אנחנו לא רק מחשבים, אנחנו חושבים".

<מרים מירי עמית: לא יודעת איזה חוקים שברת, אבל בדרך כלל קרן רש"י מימנה שלוש שנים פרויקט.

<מרים מירי עמית: איכשהו שלוש השנים עלו לשש שנים וזה היה כמו טיל - - - שיגרו את הפרויקט הזה ועכשיו אנחנו 19 שנים אחרי כן, 600 פר שנה והם לא יוצאים.

<מרים מירי עמית: ראית, יש פה שש שנים, ארבע שנים, חמש שנים וכן הלאה.

<מרים מירי עמית: תיכף אני אדבר על התכנית.

<מרים מירי עמית: יש לנו 40% בנות, וזה לא בגלל שאני אימא לבנות.

<מרים מירי עמית: בדרך כלל ברמות גבוהות ובחוגים כאלה יש רק 12%, אנחנו יצרנו, ואני מיד אסביר מה יצרנו.

<מרים מירי עמית: אני מאוד אקצר בדבריי, אני יודעת שכולם עסוקים.

<מרים מירי עמית: יש לנו 15% מהמגזר הבדואי, שזו בעיה קשה מאוד כי הם לא יודעים עברית ואנחנו פתרנו את הבעיה.

<מרים מירי עמית: יש לנו שלוש קבוצות, אני אחזור לזה אחר כך.

<מרים מירי עמית: חתך הגילאים הוא מ-10 עד 17 והחלום שלי הוא להרחיב.

<מרים מירי עמית: זה וולונטרי ויש לנו 95% נוכחות בממוצע.

<מרים מירי עמית: אין דבר כזה בבית ספר.

<מרים מירי עמית: הם מגיעים מכל הנגב, 22 קבוצות.

<מרים מירי עמית: כאן זה מה ששלחתי לאלי, כל שנה יש לנו 900 מועמדים ויש מבחני התאמה.

<מרים מירי עמית: אני תיכף אסביר איך מתקבלים, אבל השנה היו לנו 1,209 תלמידים שבאו לעשות את מבדקי ההתאמה.

<מרים מירי עמית: קיבלנו יותר מ-200, אבל נשבר לי הלב על עוד רבים, אני מודה.

<מרים מירי עמית: היו עוד רבים שיכלו להיכנס.

<מרים מירי עמית: התוצאה של המאמץ הגדול הזה זה בתחרויות ארציות ובינלאומיות במקומות הראשונים, ואתה אמרת פעם, אלי, שהם לא ידעו שיש תכנית - - -

עודד פורר: מאחר שאני רואה כמה שקפים יש לך - - -

<מרים מירי עמית: לא, אני מקצרת מאוד.

<מרים מירי עמית: זה היה בשבילי.

<מרים מירי עמית: כתבתי למנהלת אתמול ואני לא אתן בעיות במתמטיקה.

<מרים מירי עמית: אני מקצרת ביותר.

<מרים מירי עמית: כיום, בשורת המצטיינים באוניברסיטה שלנו, יש בוגרי "קידומטיקה".

<מרים מירי עמית: יש לנו סניף ב-8200, בהייטק, בגוגל, באינטל, בסייבר והם באים לבקש, פעם בשנה בא מישהו מ-8200, "תביאו לנו את התלמידים".

<מרים מירי עמית: אני מקצרת.

<מרים מירי עמית: איך מתקבלים?

<מרים מירי עמית: על ידי הפניה של בית הספר והפניה אישית.

<מרים מירי עמית: יש לנו שני מבדקים.

<מרים מירי עמית: עוזרים להם בשפה, יש לנו משימות, ואת זה אני לא אתן לכם, אבל זה מופיע בשקפים, מנבאות פוטנציאל.

<מרים מירי עמית: אנחנו לא בודקים את תכנית הלמודים של בית ספר, כי אם בבית הספר הוא לא טוב אז אני לא רוצה להעניש אותו פעמיים.

<מרים מירי עמית: אם הוא בבית ספר טוב הוא הרוויח והציונים - - - חבר הכנסת פורר, יש שם בעיות מתמטיות שאם יהיה לכם זמן תראו איך אנחנו מאתרים אותם.

<מרים מירי עמית: לא נותנים להם כפל של 3×3.

<מרים מירי עמית: פיזור גיאוגרפי, 30 ישובים.

<מרים מירי עמית: אין פרויקט כזה.

<מרים מירי עמית: 100 בתי ספר, אני חילקתי כאן רשימה של בתי הספר, כל היישובים הקטנים וכל היישובים הגדולים, קריית גת בצפון, מצפה רמון, עין גדי, דימונה ועוטף עזה, נגב, וכן הלאה.

<מרים מירי עמית: כולם באים, יש לנו הסעות.

<מרים מירי עמית: אני אעבור מהר.

עודד פורר: אני אגיד לך מה לא ראיתי.

עודד פורר: אני מציע שנפַתח את הדיון.

עודד פורר: מי משלם?

<מרים מירי עמית: בשנים הראשונות זו הייתה קרן רש"י ולקחנו משהו מאוד מאוד סמלי.

עודד פורר: היום, היום.

עודד פורר: עכשיו אנחנו מדברים 19 שנה אחרי, 600 תלמידים.

עודד פורר: שבי, אנחנו צריכים אותך, לא את המצגת, שבי.

<מרים מירי עמית: הורים שיש להם משלמים 1,650 לשנה, כולל הכול.

<מרים מירי עמית: זה מתחיל מספטמבר עד יולי ארבע שעות בשבוע.

עודד פורר: האם זה מכסה את הפרויקט?

<מרים מירי עמית: מה פתאום?

<מרים מירי עמית: אין אף פרויקט כל כך זול, בדקתי, אבל, יותר מ-50% מקבלים הנחה.

<מרים מירי עמית: אם חד הורית משלמת 900, שני אחים - - -

עודד פורר: מי משלם את שאר הדברים?

<מרים מירי עמית: שאר הדברים – תורמים.

<ליאוניד גירשקין: בשנה רביעית לא משלמים שום דבר.

<מרים מירי עמית: יש ילדים שלא משלמים שום דבר.

עודד פורר: זאת אומרת 50% הכנסות עצמיות ו-50% תרומות?

<מרים מירי עמית: כן, התרומות, בהתחלה זה היה קרן רש"י, אחר כך - - -

עודד פורר: ואיפה מדינת ישראל?

<מרים מירי עמית: מדינת ישראל, לא ביקשנו.

<מרים מירי עמית: לא ביקשנו כי לא היינו צריכים.

<מרים מירי עמית: אני מאוד כנה.

<קריאה: הנה, את צריכה.

<מרים מירי עמית: יכול מאוד להיות.

<מרים מירי עמית: רגע, יש לנו תורמים ויש לנו עמותות שתורמות לעניין הזה, תורמים של האוניברסיטה שקיבלו אותם לנושא הזה.

<מרים מירי עמית: זה מקדם את הנוער.

עודד פורר: המצגת הייתה ברורה, בואו נתמקד בדיון, כי אני ארצה לשמוע גם את משרד החינוך וגם את חבר הכנסת אלאלוף.

עודד פורר: השאלות שאני ארצה לראות בהמשך הן אל"ף, איפה משרד החינוך יודע להיכנס?

עודד פורר: בי"ת, אם זה עובד טוב בנגב, למה שזה לא יעבוד טוב בגליל ובגולן ואפילו רחמנא ליצלן בשפלה או במרכז?

עודד פורר: הרי בסוף אנחנו נותנים פה פתרון ותלמידים מצטיינים יש בכל מקום, גם בנגב וגם בפריפריה הצפונית.

עודד פורר: חבר הכנסת אלאלוף?

אלי אלאלוף: תמשיך.

אלי אלאלוף: משרד החינוך, איפה אתם?

אלי אלאלוף: מהי ההערכה שלכם על התכנית?

<נירית נעמי כץ: קודם כל, משרד החינוך עד היום - - -

אלי אלאלוף: שֵם.

<נירית נעמי כץ: נירית כץ, מפמ"ר מתמטיקה.

<נירית נעמי כץ: משרד החינוך עד היום לא היה בתמונה.

<נירית נעמי כץ: זאת אומרת מבחירה של הפרויקט לא היה שיתוף של משרד החינוך ואז באופן טבעי לא היה שיתוף לא כלכלי ולא מקצועי בפרויקט.

<נירית נעמי כץ: אני יכולה להגיד שאנחנו, כחלק מהחליפה האישית שאנחנו בונים עכשיו לכל עיר, זאת אומרת, השר יצא עם תכנית לפריפריה, שמדברת על מענה במתמטיקה ואנגלית, מהיסודי עד סוף י"ב, אנחנו נתעניין עכשיו בפרויקט - - -

עודד פורר: מענה למצטיינים או מענה רחב?

<נירית נעמי כץ: אחת התוצאות המעניינות שגילינו היא שהתכנית הצליחה בכל המקומות, אבל העלייה היא יותר משמעותית במרכז ובעצם לא בפריפריה, בפריפריה הייתה עליה מ-4% ל-8%, אבל עדיין הפערים נשארו.

<נירית נעמי כץ: המטרה עכשיו, של התכנית של הפריפריה, היא לצמצם את הפערים.

<נירית נעמי כץ: המנכ"לית דיברה על זה שאנחנו רוצים להגיע ליעד של 18% בחמש יחידות, גם בפריפריה וגם במרכז.

<נירית נעמי כץ: לא בנינו יעד נפרד לפריפריה, ההחלטה הייתה שהיעד הוא אחיד ולכן, עכשיו, כשאנחנו בונים את החליפה האישית, היעד הוא להגיע עד 2021 ל-18% ואז ודאי שפרויקטים כאלה יכולים להצטרף כחלק מהחליפה שאנחנו בונים לכל יישוב.

אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול, משרד החינוך לא היה מעורב בהערכת התכנית?

<נירית נעמי כץ: לא, למיטב ידעתי, מירי יודעת יותר טוב, אבל עד היום לא הייתה פנייה למשרד החינוך.

אלי אלאלוף: כשפתחנו היא הייתה מפמ"רית, לא רק שהייתה מפמ"רית אלא הייתה בתיאום עם מנהל המחוז.

<נירית נעמי כץ: אני מדברת על חמש השנים האחרונות.

אלי אלאלוף: משרד החינוך היה מעורב.

<מרים מירי עמית: בדיוק.

אלי אלאלוף: היו תקציבים.

אלי אלאלוף: אני אגיד לך.

אלי אלאלוף: למה היו תקציבים?

אלי אלאלוף: היה תקציב של - - - דרום.

אלי אלאלוף: התקציב היה משולב, חינוך וקרן רש"י עם רשויות מקומיות ושותפים אחרים כמו אוניברסיטה.

אלי אלאלוף: זאת אומרת שכן היה כסף מהדרום, אז אולי ההגדרות הטכניות לא מעניינות את מירי, בצדק, כי היא מתעניינת בילד ובתוכן, אבל היה תקצוב.

אלי אלאלוף: היה דיווח על המרכז הזה, על "קידומטיקה".

אלי אלאלוף: היה דיווח מעודכן ושיטתי, כדי שזה ימשיך.

אלי אלאלוף: אני עזבתי את המערכת לפני כמה שנים, אז מותר לי לנסות לשכוח, אבל זה לא הולך.

אלי אלאלוף: משרד החינוך היה סופֶּר מעורב.

אלי אלאלוף: אני מבקש, אל תאשימו את מירי כי יכול להיות שהיא עוזרת לעצמה ולבד רוצה להמשיך.

אלי אלאלוף: לא, תיכנסו לשם, תעריכו את זה, תעתיקו, כמו שאמר עודד בצדק, זה חבל.

עודד פורר: למה לפתח משהו חדש כשיש משהו טוב שעובד?

אלי אלאלוף: 19 שנה הן הוכחה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, ה-60 וה-200 - - - שהיא חשבה, כי ה-60 הראשונים היו כולם עולים, מרביתם, בהתחלה, אז אמרתי, "לא פותחים את התכנית - - -", אז היא אמרה לי, "אתה גזעני?

אלי אלאלוף: " אמרתי לה, "לא.

אלי אלאלוף: אני רוצה שליש מכלל ישראל, שליש מהעולים ושליש מהבדואים".

אלי אלאלוף: זה החלק, השילוב הזה, עכשיו זה רק 12% - - -

<מרים מירי עמית: 15%.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: כי זו תכנית מדהימה.

אלי אלאלוף: היא לא מתמטיקה לחמש יחידות, היא תכנית של לוגיקה.

<ליאוניד גירשקין: אני מקצועית יכול לספר, אנחנו לא מתחרים עם תכנית הלימודים.

אלי אלאלוף: זו לא תכנית לימודים רגילה.

אלי אלאלוף: לכן באים לחפש, ולא במקרה, 8200 וחברות, מפני שזה ראש פתוח.

אלי אלאלוף: הילדים האלה עם ראש - - -

עודד פורר: אני רוצה להגיד עוד משהו למשרד החינוך.

עודד פורר: אתה יודע את זה אפילו יותר טוב ממני, במקום שאתה היית בו.

עודד פורר: כשהממשלה נכנסת אפילו בקצת, יותר קל לגייס תורמים להשלמה מאשר לפרויקט שכל כולו מבוסס על המגזר השלישי.

עודד פורר: יש משמעות לנוכחות של משרד החינוך ואגב, יש לזה גם מינוסים, בירוקרטיה ודברים אחרים, אבל יש לזה משמעות, גם בפנייה לתורמים.

עודד פורר: איפה נמצאות האוניברסיטאות או המל"ג?

עודד פורר: הן לוקחות חלק במימון?

<מרים מירי עמית: מילה אחת על משרד החינוך.

<מרים מירי עמית: כדאי לדעת, נירית חדשה יחסית.

<מרים מירי עמית: אני כבר הולכת לסיים - - -

אלי אלאלוף: אני חייב לברוח, יש לי שם דיון.

<מרים מירי עמית: אני רוצה לומר לך לפני שאתה הולך, תדע לך, אלי, שכל אחד והפרויקט הזה, אלפי הילדים האלה, אני אומרת את זה מהלב, אני 19 שנה שמרתי את זה, זה בזכותך.

אלי אלאלוף: לא, לא.

<מרים מירי עמית: והיום יש כאן את כל - - -

אלי אלאלוף: עוד לא הגעתי לעשות חשבון נפש.

<מרים מירי עמית: אבל זה בזכותך.

אלי אלאלוף: תודה.

<מרים מירי עמית: תודה שבאת.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ילדים, הכי טוב - - - גם אני מבאר שבע.

<מרים מירי עמית: לגבי משרד החינוך, נירית חדשה יחסית, שנתיים, אני הייתי מפמ"רית והמפמ"רית שהייתה לפני נירית עשתה את הדוקטורט ב"קידומטיקה", המפמ"רית של היסודי, דורית נריה, עשתה אצלי גם כן את הדוקטורט, המפמ"ר לערבית עשה אצלי את הדוקטורט, כולם למדו "קידומטיקה", כל המפקחים מהדרום באים ללמוד ב"קידומטיקה".

<מרים מירי עמית: זאת אומרת ששיתוף הפעולה הוא לא בכסף, השיתוף המקצועי קיים.

<מרים מירי עמית: יש שני פרופסורים מן המחלקה למתמטיקה וגם אני בוגרת המחלקה שם, כל אלה הם בצד המקצועי.

<מרים מירי עמית: אנחנו לא מכוונים לבגרות, אנחנו הולכים לרוחב ולעומק ובגלל זה - - -

אלי אלאלוף: אגב, זה העתיד.

<מרים מירי עמית: זה העתיד.

עודד פורר: אני רוצה לשמוע את המל"ג, מעורבים בפרויקט או לא מעורבים.

<נינה אוסטרזקו: שלום, אני נינה.

<נינה אוסטרזקו: אגף תקצוב של ות"ת, במועצה להשכלה גבוהה.

<נינה אוסטרזקו: קודם כל תודה על כל מה שאת עושה, זה מאוד מבורך.

<נינה אוסטרזקו: הפרויקט מאוד חשוב בעיניי.

<נינה אוסטרזקו: כמו שאתם יודעים, אנחנו לא נכנסים לנושאים של משרד החינוך, אנחנו נכנסים בין אקדמיה למשרד החינוך ויש לנו תכנית שנקראת "הישגים להייטק".

<נינה אוסטרזקו: אנחנו גם פונים לצעירים מהפריפריה, דווקא אלה שלא עומדים בתנאי הכניסה לאוניברסיטאות, אנחנו נותנים להם את המכינה.

עודד פורר: את לא מדברת על פרויקט של תלמידים, את מדברת על פרויקט של אנשים בגיל שאחרי בית ספר.

<נינה אוסטרזקו: בדיוק, זה מה שאמרתי, פה אנחנו יכולים להתערב.

עודד פורר: אם אני מבין נכון, הפרויקט הזה מתבצע עם אוניברסיטת בן גוריון בנגב.

<מרים מירי עמית: נכון, הוא מתבצע עם אוניברסיטת בן גוריון, בקמפוס של אוניברסיטת בן גוריון.

עודד פורר: יש חשיבות לעובדה שילדים באים לקמפוס אוניברסיטאי.

<מרים מירי עמית: כמה שאתה צודק.

עודד פורר: יש לזה משמעות מאוד מאוד גדולה.

עודד פורר: אני יודע על תלמידים ברחובות שמגיעים למכון ויצמן.

<נינה אוסטרזקו: נכון מאוד.

עודד פורר: יש לזה משמעות מאוד גדולה, גם לתלמידים וגם להורים.

<נינה אוסטרזקו: כן, זה מאוד חשוב, זה גם מתקשר לנושא של הגדלת מהנדסים, התכנית הלאומית.

<נינה אוסטרזקו: כשאנחנו נפגשים עם כל האוניברסיטאות אז זה מה שהן אומרות, שחסרים לה, לא הבוגרים של חמש יחידות מתמטיקה שיש להם ציון תשעים, הם רוצים תלמידים חכמים שיודעים לחשוב.

<נינה אוסטרזקו: זאת אומרת זה בדיוק מה שאת עושה ויש לי כמה שאלות שרציתי לשאול בהקשר למורים, אבל יש עוד משהו שרציתי לשאול.

<נינה אוסטרזקו: האם התעשייה בתמונה?

<נינה אוסטרזקו: האם היא מגיעה אליכם?

<נינה אוסטרזקו: לפי מה שאנחנו שומעים אלה בדיוק החבר'ה שהם מחפשים.

<נינה אוסטרזקו: היוזמה היא בעצם יוזמה של המוסדות עצמם, כמו שאמרת, גם במכון ויצמן עושים את זה ויש גם - - -

<מרים מירי עמית: לא כזה פרויקט.

<נינה אוסטרזקו: כן, הם מנסים לקחת תלמידי תיכון ולתת להם חיבור למסחר כדי שהם ילמדו ויפתחו את הראש.

עודד פורר: אין משהו במל"ג שהוא בצורה מאורגנת?

<נינה אוסטרזקו: אנחנו בפעם הראשונה שומעים על הפרויקט הזה ואנחנו נלמד את זה לעומק, כדי לראות איפה המל"ג יכולה להיות פה.

<נינה אוסטרזקו: רציתי לשאול לגבי מורים, האם אתם עושים הכשרה גם למורים?

<נינה אוסטרזקו: מי מלמד אצלך?

<מרים מירי עמית: לגבי המורים, יש לנו את כל המגוון אבל מה שמיוחד הוא, ולכן רציתי את המצגת, שבניגוד לתיכון והייתי מפמ"רית, בניגוד לתיכון, ששם המורה למתמטיקה מלמד גם חשבון דיפרנציאלי, גם גיאומטריה וכן הלאה, כאן יש לנו מומחה לכל תחום.

<מרים מירי עמית: ד"ר - - - שעושה למשל ברובוטיקה והיא הייתה, דרך אגב, תלמידה, היא עושה - - - ברובוטיקה והיא מלמדת את הנושא הזה, רובוטיקה מתמטית.

<מרים מירי עמית: דוקטורנט אחר שעושה על אלגוריתמים הוא מלמד את זה.

<מרים מירי עמית: כל אחד מומחה לתחום שלו, מפתח את החומרים ומלמד אותם.

<מרים מירי עמית: ההכשרה היא מינימלית, להסביר מהם ילדים מוכשרים, איך מלמדים ילדים מוכשרים, איפה האיזונים בין אתגר ותסכול וכן הלאה, אבל המומחיות היא שלך.

<מרים מירי עמית: את עושה דוקטורט בזה, את עושה בזה מאסטר, את לוקחת את החומרים, מעבדת אותם והנה, הילדים האלה, מה למדתם, עוצמות במתמטיקה, נירית - - -

עודד פורר: נשמע מהילדים קצת, על החוויה שלהם.

<ניר אלפסי: קוראים לי ניר אלפסי, אני בא ל"קידומטיקה" ומה שמעניין ב"קידומטיקה", גם כמו שאמרו, שזה מאוד מפתח את החשיבה.

<ניר אלפסי: אתה חושב על הדברים בצורה אחרת.

<ניר אלפסי: זה לא כמו בבית הספר שנגיד יש משוואה אז פותרים, או שאתה מקבל בעיה, עושים משוואה ואז בצורה רובוטית אתה פותר אותה.

<ניר אלפסי: אתה חושב בצורה שהיא שונה.

<ניר אלפסי: אתה לא חושב כמו שאתה בדרך כלל חושב.

<ניר אלפסי: גם מה שאמרו שאלה מומחים אז גם שמים לב, כי בעצם, מי שמלמד אותנו אז הוא מלמד בצורה שהיא שונה.

<ניר אלפסי: הוא עוזר לנו, נגיד, העוצמות שלמדנו, אז לימדו אותנו משהו שלומדים בתואר למתמטיקה בשנה שנייה.

<ניר אלפסי: זה נושא שקשה גם לסטודנטים שם כי זה נושא קשה מאוד, אז הוא מלמד אותנו בצורה שונה.

<ניר אלפסי: הוא מראה לנו כל מיני הוכחות שהן בצורה שהיא לא רובוטית.

<ניר אלפסי: גם יש לנו כל חודש יום פעילות, שעושים בו כל מיני תחרויות כאלה שהן מאוד מהנות, שהן בעצם עוזרות לך לחשוב.

עודד פורר: איך החוויה של להגיע לאוניברסיטה?

<ניר אלפסי: זה גורם לך להרגיש קצת יותר בוגר, שאתה רק ביסודי או בתיכון ואתה כבר הולך לאוניברסיטה ואתה לומד שם עם מרצים שהם מומחים.

עודד פורר: חֲיל?

<מרים מירי עמית: את שמך ומהיכן את.

<חיל אלנקווה: חיל אלנקווה, אני מנתיבות.

<חיל אלנקווה: אני שנה שישית ב"קידומטיקה".

<חיל אלנקווה: אבא שלי לוקח אותי במשך שש שנים כבר מנתיבות לבאר שבע בכל יום חמישי.

<חיל אלנקווה: אני מאוד מתחברת ל"קידומטיקה" בהמון מובנים.

<חיל אלנקווה: זה עוזר לי מבחינת בגרויות - - -

עודד פורר: סליחה, אם אבא שלך לא היה מסיע אותך, האם היה לך איך להגיע?

<חיל אלנקווה: כן, בשנה הראשונה הגעתי עם הסעות וחברות ואז אבא שלי החליט לקחת את זה כפרויקט שלו, הוא התנדב לקחת אותי.

<חיל אלנקווה: ההורים שלי מאוד תומכים.

<חיל אלנקווה: הם רואים שאני נהנית, חוזרת ממש עם עומק, אני פתאום באה אליהם עם חידות, עם שאלות.

<חיל אלנקווה: הם יותר לומדים ממה שאני לומדת שם.

<חיל אלנקווה: אני ממש נהנית.

<חיל אלנקווה: גם מבחינה לימודית, בשנים הראשונות למדתי דרכים מקוצרות לפתור דברים, שזה מאוד עזר לי בבגרות.

<חיל אלנקווה: זו דרך יותר קצרה לפתור משהו שבבית הספר אתה לא לומד את השיטה הזו.

<חיל אלנקווה: זה משהו שלומדים רק ב"קידומטיקה".

<חיל אלנקווה: אני לומדת ב"קידומטיקה" גם כל מיני נושאים שכנראה בחיי היומיום לא הייתי נתקלת בהם.

<חיל אלנקווה: "קידומטיקה" כן פיתחה לי אותם, הציגה לי כל מיני דברים שאני לא מכירה ברמות שונות.

<עדי ייפרואימסקי: שלום, קוראים לי עדי ייפרואימסקי, אני כבר שלוש שנים ב"קידומטיקה".

עודד פורר: מאיפה אתה, מבאר שבע?

<עדי ייפרואימסקי: כן, אני מבאר שבע.

<עדי ייפרואימסקי: אני בא ל"קידומטיקה" כי ב"קידומטיקה" יש אוירה שאי אפשר להשיג בשום מקום אחר.

<עדי ייפרואימסקי: זאת אוירה לימודית ממש מיוחדת, ממש מיוחדת במינה.

<עדי ייפרואימסקי: כל הילדים שבאים ללמוד ולרכוש ידע, זה עושה לך נעים בלב לראות את כולם, זה משהו שאי אפשר להציג.

<עדי ייפרואימסקי: בנוסף, אני מרגיש שהדברים שאנחנו לומדים שם יכולים לעזור תמיד.

<עדי ייפרואימסקי: נגיד, אני רוצה להיות רופא והדברים שאנחנו לומדים שם, חלק מהדברים יכולים מאוד לעזור לי.

<עדי ייפרואימסקי: חוץ מזה יש דברים שפשוט מעניינים בצורה לא רגילה.

עודד פורר: בן כמה אתה?

<עדי ייפרואימסקי: אני בן 12.

עודד פורר: אחד ההורים רופא?

<עדי ייפרואימסקי: לא.

עודד פורר: המורה, אפשר לשמוע ממך קצת?

<ליאוניד גירשקין: כן, אני גם מתחבר - - -

עודד פורר: את שמך עוד פעם.

<ליאוניד גירשקין: ליאוניד, אני מורה ואחראי על תחום האקדמי.

<ליאוניד גירשקין: לקורסים שאנחנו בונים עם המנחים אנחנו בוחרים את המנחה, אדם שמתאים.

<ליאוניד גירשקין: המנחה חוקר את התחום ואת התחום הזה הוא נכנס ללמד.

<ליאוניד גירשקין: אנחנו דואגים שזה יהיה מאוזן מבחינת התכנים, שנה א', שנה ב', שנה ג' ויש לנו תלמידים שלומדים את זה מספר שנים.

<ליאוניד גירשקין: אנחנו משתתפים בכל התחרויות, גם ארציות וגם בינלאומיות ותמיד היו לנו הישגים בנבחרת ישראל במתמטיקה, שנה יותר, שנה פחות.

<ליאוניד גירשקין: כמו שהילדים ציינו אנחנו גם עושים תחרויות פנימיות.

<ליאוניד גירשקין: אנחנו עושים את זה קצת שונה מבתי הספר, אנחנו לא מעריכים אותם בציונים, אין לנו ציונים, יש לנו שיטה שאנחנו פיתחנו בשנים האלה, זו שיטת רייטינג, עם נקודות שצוברים.

<ליאוניד גירשקין: מתרגמים את זה לנקודות בעזרת נוסחה, מעדכנים את זה כל תקופה, כל חודש על הלוח, אז הטובים רואים את מספר הנקודות שהם צברו.

<ליאוניד גירשקין: אלה שלא אוהבים את הציונים אז זה משהו ממש אחר לגמרי בשבילם.

<ליאוניד גירשקין: שוב, אנחנו לא מתחרים עם תכנית הלימודים.

<ליאוניד גירשקין: נכון, אנחנו מתבססים על הלמידה בבית הספר וזה חשוב לנו, אבל כל מה שאנחנו עושים זה אחרת, זה לעומק, זה לחשיבה, פירקנו מתמטיקה לתחומים, לגיאומטריה, לבעיות בנייה, לאלגברה, לחשיבה, לאלגברה בוליאנית.

<ליאוניד גירשקין: התלמידים הקטנים הם עוד פתוחים לזה, הם צמאים לזה והם מאוד שמחים.

<ליאוניד גירשקין: לגבי אלה שנכנסים, אז כבר מספר שנים יש לנו כאלה שעוזבים אחרי שנה ואחר כך חוזרים אחרי שנה ועוד שנתיים שלוש לומדים.

<ליאוניד גירשקין: כל מי שהתקבל פעם אחת זה לכל החיים.

<ליאוניד גירשקין: יש לנו את התלמידים המתקדמים שאנחנו מחלקים לפי הרייטינג ולפי הקבוצות שלומדות לתואר ראשון, במתמטיקה או בתחומים אחרים.

עודד פורר: אורה, את רוצה להגיד משהו?

<אורה חכם: רציתי, את מה שרציתי לומר אתה אמרת.

<אורה חכם: למה לא בכל הארץ ואיך לחבר את המועצה להשכלה גבוהה.

<אורה חכם: אני חושבת שאתה הכתובת שתוכל לעשות את זה, עם משרד החינוך, לקשר ביניהם ולראות שהם מחויבים, מחויבים לוועדה.

<מרים מירי עמית: אתה שאלת שאלות מאוד נוקבות, שמופיעות בשקפים, אבל קודם כל פיתחנו שיטה מיוחדת.

<מרים מירי עמית: אני הכרתי את כל שיטות ההוראה בארץ כי הייתי 11 שנים וחצי מפמ"רית, אני הכרתי, ביקרתי במאות בתי ספר, זו שיטה מיוחדת של - - - ואני לא אלאה אתכם.

<מרים מירי עמית: "למה זו אוניברסיטה", שאלת, נציגת המל"ג, אז לקחנו את כל המחקר ויש טונות של מחקר.

<מרים מירי עמית: כדאי שהוועדה פעם תדון על הממשק בין המחקר והמעשה.

<מרים מירי עמית: יש טונות של מחקר מצוין, יש המון ניסיון, אין את המעבר השוטף ביניהם.

<מרים מירי עמית: מה שאנחנו עשינו שם, בגלל שזו אוניברסיטה, זה שלקחנו את כל הידע המחקרי, לקחנו את הניסיון של כולם, חיברנו את זה יחד ופיתחנו שיטה חדשה שעובדה שהיא עובדת, עובדה שהילדים שלנו מגיעים לרמות הכי גבוהות.

<מרים מירי עמית: זה מבחן התוצאה.

<מרים מירי עמית: הדבר השני, אתה שאלת שאלות מאוד נוקבות, למשל, אין לנו שיעורים.

<מרים מירי עמית: לא היום נלמד משוואה ריבועית.

<מרים מירי עמית: נותנים בעיה מתחום מסוים.

<מרים מירי עמית: גנטיקה, מהו הסיכוי שמישהו עם עיניים כחולות וכן הלאה.

<מרים מירי עמית: יש לנו סטודנטית לרפואה, שגמרה מתמטיקה ועכשיו לומדת רפואה.

<מרים מירי עמית: היא פיתחה מתמטיקה של הגנטיקה, דבר נהדר.

<מרים מירי עמית: הילדים מתעניינים וזה משהו שהוא ישים.

<מרים מירי עמית: חשיבה ביקורתית, איך קוראים סקר, מה הסיפור, איך זה קרה שפתאום טראמפ זכה אחרי שכל הסקרים היו הפוכים.

<מרים מירי עמית: זה היה נושא לדיון ויש לזה היבטים מתמטיים, נוסחת בייס וכן הלאה.

<מרים מירי עמית: שאלתם לגבי הסעות, יש לנו שיתוף פעולה מדהים עם המועצות האזוריות.

<מרים מירי עמית: שדות נגב, מעגלים, מצפה רמון, ערד, דימונה, הן סידרו הסעות לילדים במימון חלקי שלנו, מימון הורים חלקי, שיתוף פעולה.

<מרים מירי עמית: בתי הספר, המורים באים.

<מרים מירי עמית: כלומר, זה יצר תנועה אדירה בדרום.

<מרים מירי עמית: שאלת לגבי אוניברסיטאות אחרות, היה אצלנו פרופסור דגול מן המחלקה למתמטיקה בטכניון.

<מרים מירי עמית: הוא ראה את זה, הוא גם נתן הרצאות ואמר, אין דבר כזה בארץ, למה אתם לא מאיצים?

<מרים מירי עמית: לומדים חשבון דיפרנציאלי בכיתה ד', זו לא חוכמה, כל ילד מוכשר יכול ללמוד את זה, אבל אתם הולכים לרוחב ולאורך.

<מרים מירי עמית: הוא רצה לעשות את זה בטכניון, אבל בשביל זה צריך משאבים.

<מרים מירי עמית: אולי עוד אפשר.

<מרים מירי עמית: צריך משוגעים לעניין.

<מרים מירי עמית: אם דיברנו על המועצה להשכלה גבוהה, לפרופסור צעיר שיעשה את הדברים האלה זה לא נחשב קידום, כי זה לא מאמרים.

עודד פורר: ברור, תודה.

עודד פורר: אני רוצה לסכם, רק לפני הסיכום שלי לומר כמה דברים.

עודד פורר: תראו, אין פה פורום רחב, אבל כן יש לי דברים שחשוב שתשמעו, בלי קשר לסיכום שאנחנו נעשה, גם המל"ג וגם משרד החינוך.

עודד פורר: ניהלנו, גם פה בוועדה וגם בוועדות אחרות, לא מעט דיונים שמדברים על אתגר שוק התעסוקה במאה ה-21 ועל ההתאמה בין בית הספר והאוניברסיטה כהכנה לשוק התעסוקה.

עודד פורר: האם הילדה שלי שנמצאת בכיתה ג', כשהיא יוצאת, האם היא בכלל תהיה מוכנה למאה ה-21 ולסטנדרטים לפי איך שבית הספר מלמד היום?

עודד פורר: ברור לחלוטין שמערכת החינוך צריכה להתחיל לכוון לנקודות אחרות, גם נקודות של ערכים כדי לראות, הרי בסוף ההתמודדות היא אחרת, כי הידע קיים, היעד של מציאת הידע, שהיה לפני 20 ו-30 שנה, הוא לא אותו אתגר היום.

עודד פורר: לא מעט תלמידים יש להם נגישות למידע שהיא הרבה יותר מאשר למורים שלהם.

עודד פורר: אני חושב שזו פעם ראשונה, באמת אני אומר את זה, פעם ראשונה שאני נתקל, לפחות במסגרת הנוכחות שלי בוועדת חינוך ובוועדות אחרות, בפרויקט שהוא פרויקט מפתח חשיבה.

עודד פורר: חשיבה פתוחה, ביקורתית, שאולי זה אחד האתגרים הכי גדולים של מערכת החינוך בכלל.

עודד פורר: בדיוק אותו עניין של לא לפתור בעיה של 2=1 1 אלא לפתח את היכולת להסתכל על בעיות מורכבות אחרת וכנראה לא סתם אנחנו מוצאים את הבוגרים שלכם ביחידות המיוחדות במערכת הביטחון בתחומים האלה.

עודד פורר: אתם צריכים טיפה לפתוח את הראש.

עודד פורר: אני אומר את זה למשרד החינוך וכמובן ברמת מדיניות שזה אולי מעבר למה שאת עושה כיום כמפמ"רית אבל בהחלט, שווה שזה יצוף גם ממך כלפי מעלה.

עודד פורר: עכשיו אני הולך לסיכום שלי, שאני אבקש שיופץ.

<מאיר אסרף: אדוני, אפשר רק מילה לפני?

עודד פורר: כן.

<מאיר אסרף: שמי מאיר אסרף, אני מייצג את הסתדרות המורים.

<מאיר אסרף: אני רק רוצה לברך את הוועדה על הדיון החשוב הזה.

<מאיר אסרף: הפרויקט הזה הוא פרויקט שאסור שייסגר, כמו יתר הפרויקטים במוסדות להשכלה גבוהה.

<מאיר אסרף: להיות עובד הוראה זה חלק מהחדשנות וכמו שאנחנו רואים מהפרויקט הזה, העבודה והקניית היסודות הן אלו שמניחות אחר כך את התשתית שמשמשת בקדמת החינוך בישראל בפרויקטים הלאומיים שלנו.

<מאיר אסרף: לכן אני מברך את הוועדה, הסתדרות המורים מברכת את הוועדה על הדיון החשוב הזה.

<מאיר אסרף: אני מקווה שבסיכום יבוא לידי ביטוי גם הנושא התקציבי.

עודד פורר: אורה, מילה לפני שאני מסכם.

<אורה חכם: אני רוצה להציע שתצא מכאן פנייה לאבי קמינסקי, יושב ראש איגוד מנהלי מחלקות החינוך בארץ, וכמו שאתה אומר, זה צריך לבוא מלמטה, אם זה יבוא מלמטה ותהיה דרישה אז זה יהיה, שיקימו מרכזים כאלה בכל אוניברסיטה.

עודד פורר: אני אציע בהקשר הזה, אני לא אכניס את זה לסיכום, אבל אני מציע לך, תוציאי הזמנה למרכז השלטון המקומי, לוועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי, שיבואו לראות את הפרויקט הזה.

<אורה חכם: למנהלי מחלקות החינוך בכל הארץ.

עודד פורר: כן, אני רוצה לסכם.

עודד פורר: מדובר בתכנית שונה, שמפתחת חשיבה, שאינה מוכוונת ציונים או הישגים ומתאימה בהחלט לאתגרים שמונחים בפני מערכת החינוך במאה ה-21.

עודד פורר: הוועדה פונה למשרד החינוך ומבקשת לבחון את הפרויקט לעומק ולבדוק את האפשרויות להפוך את העיקרון הזה, אני לא אומר בהכרח את הפרויקט הזה אבל את העיקרון הזה, לפרויקטים שרצים בכל רחבי הארץ ולא רק בנגב, עם השתתפות כמובן ומימון של המדינה.

עודד פורר: הוועדה פונה למל"ג על מנת לבחון את הפרויקט הזה בהיבט של הכנסת פרויקטים נוספים ודומים בכל המוסדות להשכלה גבוהה, לא רק באוניברסיטאות, כי אז יש לכם גם פריסה ארצית רחבה יותר, בכל המוסדות להשכלה גבוהה, בשיתוף עם הרשויות המקומיות.

עודד פורר: אני מבקש שהמל"ג ומשרד החינוך יישבו יחד על הפרויקט הזה, על מנת לייצר פרויקט חשיבה משולב שיביא ילדים גם למוסדות להשכלה גבוהה, דווקא בגילאים צעירים, מתוך ראייה שהם ירצו להשתלב בהם ויְפתחו מחשבה לכיוונים אחרים.

עודד פורר: הוועדה מברכת את פרופ' מרים עמית ובכלל את יוזמי הפרויקט על ההצלחה שלו ומקווה לראות פרויקטים דומים משתכפלים ברחבי הארץ.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: הישיבה נעולה.