ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 475, 2017-08-02 08:00

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות הסדרת העיסוק בהדברה תברואתית (הפחתה של סכומי עיצום כספי) התשע"ז-2017.

דוד אמסלם: מי רוצה להציג את זה?

דוד אמסלם: בבקשה.

<נטע דרורי: בוקר טוב.

<נטע דרורי: התקנות נועדו ליישם את הפרק בחוק שעניינו הטלת עיצומים כספיים על הפרות לפי החוק.

<נטע דרורי: אלה תקנות די סטנדרטיות שיש לנו בהרבה מאוד חוקים.

<נטע דרורי: יש בהן איזשהן ניואנס קטן.

<נטע דרורי: בסך הכול, הנוסח הזה מתואם גם עם משרד המשפטים וגם עם הלשכה המשפטית של הוועדה.

דוד אמסלם: תסבירי לנו בשניים-שלושה משפטים מה מהות השינוי.

<נטע דרורי: התקנות האלה נועדו ליישם את סעיף 39 לחוק שאומר באיזה נסיבות סכומים של עיצום כספי שמוטלים על מי שביצע הפרה יופחתו.

<נטע דרורי: הסכומים של העיצומים הכספיים קבועים בחוק בסעיף 34, אלה ההפרות שנקבעו בחוק שאושר כבר.

<נטע דרורי: סעיף 39 אומר באיזה נסיבות המנהל רשאי להפחית את הסכומים.

<נטע דרורי: יש נסיבות שקבועות במספר סעיפים בתקנות, זה תקנות 2, 3, 4 ו-5 שנקריא אותן, והן מתייחסות לנסיבות שונות.

<נטע דרורי: יש שינוי קטן בתקנות האלה, הוספה של סכומי מינימום להפחתה בנסיבות של מחזור עסקאות - זה תקנה 5.

<נטע דרורי: חוץ מזה, הוספנו לבקשת הוועדה את תקנה 7 לעניין דיווח לוועדת הפנים בכנסת.

<נטע דרורי: זה סעיף שיש לנו בחלק מהתקנות, לא בכולן.

דוד אמסלם: אלון, אתה רוצה להוסיף משהו?

<אלון זסק: אם אנחנו מדברים על חוק שעבר למעשה ונכנס לתוקף בראשון ביוני 16' אז חלק מהיישום שלו זה כבר כל התקנות.

<אלון זסק: יש עוד כמה סטים של תקנות שאנחנו עובדים עליהן.

<אלון זסק: אבל הכלי הזה של עיצומים כספיים שהוא כלי טוב ואנחנו משתמשים בו, על מנת להפעיל אותו אנחנו צריכים את התקנות ואת תקנות ההפחתה של היום.

עבדאללה אבו מערוף: שנה שלמה לתקנות מאז יוני עד עכשיו?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: מתי העברנו את החוק?

דוד אמסלם: שנה שעברה.

<אלון זסק: הוא נכנס ב-1 ביוני 16'.

דוד אמסלם: מה התאריך היום?

<אלון זסק: היום 2 או 3 באוגוסט 17'.

<אלון זסק: מזה חצי שנה הוא מטייל לו במסדרונות הממשלה.

<נטע דרורי: יותר מחצי שנה, למען הדיוק.

<נטע דרורי: אם אתם רוצים, נתייחס לזה.

<נטע דרורי: לקח לנו הרבה זמן גם בגלל חילופי השרים.

דוד אמסלם: איפה הוא מעוכב?

דוד אמסלם: במשרד המשפטים?

דוד אמסלם: כרגיל במשרד המשפטים.

<נטלי גורל: לא.

דוד אמסלם: מה לא?

דוד אמסלם: העברתי אצלכם איזשהן תקנות שקשורות לתרופות וחצי דף נתקע אצלכם כמה חודשים.

דוד אמסלם: אני לא יודע, יש סטנדרטים אחרים.

דוד אמסלם: אני בא מעולם אחר.

<אלון זסק: אני מכיר את הסטנדרטים שלך, זה בסדר.

דוד אמסלם: אני גם לא מוכן להתנהל בסטנדרטים אחרים.

דוד אמסלם: זה מתחיל בבוקר עם המחשב, וזה כולל מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אצלי עובדים כאלה לא יהיו עובדים.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך שאחרי שהעובד הראשון היה הולך הביתה, כולם היו מתחילים להתיישר ומתחילים לעבוד כמו שעם ישראל מצפה.

דוד אמסלם: בשביל זה משלמים להם משכורת.

<נטע דרורי: אנחנו הפצנו את הטיוטה לפני שנה ורבע.

דוד אמסלם: שנה ורבע זה מסתובב בעיקר אצל משרד המשפטים?

<נטע דרורי: אני לא רוצה.

<נטע דרורי: אתה יודע זה באמת לא בעיה של אדם מסוים.

<נטע דרורי: היו לנו גם באמת חילופים שרים וגם - - -

דוד אמסלם: נטע, תתקדמי.

דוד אמסלם: אני לא בא כרגע.

דוד אמסלם: אני לא מול נטלי, זה לא הנושא.

דוד אמסלם: יש שם תרבות כזו שמותר להם הכול.

<נטע דרורי: היא באמת היתה על הכיפק.

דוד אמסלם: זה לא היא.

<נטע דרורי: היא חדשה והיא באמת עשתה את הכול.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אני לא בטוח שזה כך, אבל זה לא משנה.

דוד אמסלם: אומרת לי לירון שזה מעט אנשים.

דוד אמסלם: הם מעט אנשים בוועדה וכל החוקים האלה עוברים אותם, וקצת יותר.

<נטע דרורי: אני אקריא.

<נטע דרורי: " תקנות הסדרת העיסוק בהדברה תברואית (הפחתה של סכומי עיצום כספי), התשע"ז–2017

<נטע דרורי: אם הוא חייב שיהיה לו רואה חשבון מבקר - החובה קבועה בחוק החברות, למשל - אז הוא חייב שהאישור יינתן על-ידי רואה חשבון מבקר.

<נטע דרורי: אם הוא לא חייב - - -

דוד אמסלם: אישור למה?

<נטע דרורי: אישור לגבי המסמכים שהוא צריך לבקש, להציג בבקשה שלו, לעניין הפחתה לעניין מחזור עסקאות, למשל.

<נטע דרורי: אם הוא רוצה להראות שהמחזור שלו נמוך מה - - -

דוד אמסלם: תזכירו לי קצת מה חוקקנו אז לגבי הנושא של היקף העסקאות.

דוד אמסלם: תנו לי רקע.

דוד אמסלם: זה הרי היה לפני שנתיים כמעט, אני לא זוכר כל סעיף.

<נטע דרורי: התקנה של הפחתה בשל מחזור היא תקנה 5.

<נטע דרורי: היא בתקנות האלה, היא לא בחוק.

<נטע דרורי: אני אסביר רק שלפי תקנה 5 אם סכום העיצום הכספי שנקבע בחוק להפרה שהוא ביצע עולה על 5% מהמחזור שלו אז מפחיתים לו עד 5%.

<נטע דרורי: כדי להוכיח את זה הוא צריך להציג אישורים על המחזור שלו.

<נטע דרורי: את זה הוא צריך להציג באמצעות אישור - - -

דוד אמסלם: ומה גובה הסנקציה?

<נטע דרורי: זה תלוי בהפרה.

דוד אמסלם: מה הגובה?

דוד אמסלם: אני נחשפתי אצלכם לסנקציות בלתי נתפסות לגבי זיהום אוויר של רכבים והייתי בשוק – במיליוני שקלים.

דוד אמסלם: כמעט מיליון שקל לאיזה שטות.

<אלון זסק: פה זה 10,000, 50,000, 5,000, 25, עד 2,000, 5,000.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: בסוף בסוף זה צריך להיות גם הגיוני.

<אלון זסק: אנחנו משתדלים.

דוד אמסלם: נחשפתי לסיפור של כלי הרכב.

דוד אמסלם: רק השלטים האלה של הזיהום, למי מודיעים, זה כמעט מיליון שקל על כל שטות כזו.

דוד אמסלם: מישהו פנה אליי, זה משהו הזוי.

דוד אמסלם: איזה חברה מצאה פתאום את עצמה משלמת כמעט שלושה מיליון שקלים על איזה שני סטיקרים שהיא לא שמה.

<נטע דרורי: באופן ספציפי, במקרים האלה בדיוק לשם כך, בין היתר, יש את תקנות ההפחתה שהם יכולים להראות שאם זו הפחתה ראשונה או שהמחזור שלהם נמוך, וכן הלאה, אפשר להפחית להם בצורה מידתית מתחת לסכום המקורי.

דוד אמסלם: בסדר גמור.

<נטע דרורי: אני חוזרת לפסקה (3).

<נטע דרורי: פה בדיון פנימי אנחנו עושים איזה תיקון קל של הנוסח.

דוד אמסלם: מה הכוונה "20%"?

<נטע דרורי: ההפחתה שלו תהיה 20% מהסכום ה- - -

דוד אמסלם: אה, אז ההפחתה תהיה 20%?

<נטע דרורי: כן.

דוד אמסלם: אז תכתבו את זה.

<לירון אדלר-מינקה: להפחית למפר בשיעורים שלהלן - זה הכוונה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, תקנה 3 - אנחנו מדברים על נסיבות אישיות, ותקנה 4 זה עוד נסיבות נוספות חוץ מאישיות?

<נטע דרורי: לא, זה הצטברות.

<נטע דרורי: זה הסדר שאם יש מצב שאפשר - - -

<אלון זסק: אפשר גם 2 וגם 3.

<אלון זסק: סך הכול, עד 50%.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אז למה לא רשמתם סעיף שהמנהל לפי שיקול דעתו - אני מניח שזה לשיקול דעתו – אם יש לו סיבות מצדיקות אז שהוא יוכל להפחית עד 50%?

דוד אמסלם: אני אסביר למה אני מתכוון.

דוד אמסלם: מה זה נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה?

דוד אמסלם: אני מניח שזה מספר נסיבות, לא נסיבה אחת.

דוד אמסלם: האם נכנס בהגדרה 4 או בהגדרה 3 האישיות?

<נטע דרורי: בתקנה 3 של הנסיבות האישיות ההפחתה היא עד 25% כאשר שיקול הדעת שלו היא לגבי השאלה האם יש נסיבות אישיות או אין נסיבות אישיות.

<נטע דרורי: כלומר, זה לא לפי שיקול דעתו הוא יכול להחליט מה שהוא רוצה, אלא שהוא אומר: אם יש נסיבות אישיות.

<נטע דרורי: אני חושבת שכולנו מכירים דוגמאות: או מחלה - - -

דוד אמסלם: נטע, זה ברור לי.

דוד אמסלם: אני רק שואל.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתם רוצים, ואני בעמדה הזו, אני חושב שזה נכון, זה אנושי, בסך הכול לא כל בן-אדם דינו כחברו במצבים האישיים או הנסיבות.

דוד אמסלם: לפעמים אתה מבין שנעשה פה איזשהו אבסורד ואתה רוצה לתקן את זה.

דוד אמסלם: אבל לפעמים אומרים לך: תשמע, זה החוק ויש בעיה.

דוד אמסלם: אני באמת חושב ששיקול דעת כאן בעניינים האלו הוא דבר חשוב.

דוד אמסלם: אבל אני מציע לכם לא לעשות את דיפרנציאציה בין נסיבות אישיות לבין נסיבות נוספות בגלל שתמיד יש עוד נסיבות.

דוד אמסלם: אני יכול למצוא בכל נושא מאה סיבות.

<לירון אדלר-מינקה: לא, אבל כאן ההכוונה היא לנסיבות אישיות ולנושא של הפרה ראשונה, הפרה שנייה.

<לירון אדלר-מינקה: נסיבות אישיות וגם הפרה ראשונה, אז אתה יכול להפחית יותר.

דוד אמסלם: אה, הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, התוספת היא בעיקר לנושא של הפרה ראשונה וכו'.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הניסיון המצטבר עם הבן-אדם.

<נטע דרורי: כן.

דוד אמסלם: הבנתי, אוקי.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: מה זה "רשאי"?

דוד אמסלם: זאת אומרת, הוא יכול גם לא להיות רשאי?

דוד אמסלם: הרי זה כבר דבר אמפירי שאנחנו רוצים משהו עובדתי.

דוד אמסלם: זה לא קשור לכלום.

דוד אמסלם: אנחנו אומרים, וזה נשמע לי מאוד הגיוני, שהקנס לא יהיה 5% מהמחזור.

דוד אמסלם: אגב, 5% מהמחזור – אם הרווח הגולמי הוא 20% והרווח הנקי הוא 10% אז חתכת לו כמעט 50% מהרווח השנתי שלו, וזה הגיוני.

דוד אמסלם: אבל למה "רשאי"?

<נטע דרורי: אנחנו קוראים את הסעיף הזה של רשאי במובן חייב.

<נטע דרורי: זאת אומרת, בפירוש שזו הכוונה.

דוד אמסלם: הבנתי, טוב.

דוד אמסלם: אם אני אעבור על כל הסעיפים אז אני מבין שיש איזו תקרה של 75% במצטבר שהוא יכול להוריד לו, אם אני מחבר מספר סעיפים?

<נטע דרורי: כן.

דוד אמסלם: בסדר, הבנתי.

<נטלי גורל: אני רוצה להעיר הערה על חובת הדיווח.

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: חובת הדיווח - אני מציע שזה יהיה בקבועי זמן בחוק.

<נטע דרורי: זה פעם בשנה.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אחת לשנה זה דבר פלואידי.

דוד אמסלם: אני מניח שתרצו אפילו שזה יהיה בסוף השנה, זה יהיה בשבוע האחרון של ה- - -

<נטע דרורי: זה כל שנה בדצמבר.

<נטע דרורי: דיברתי על זה עם לירון שיש לנו דיווח דומה בתקנות הפחתה לפי חוק של מרשם הפליטות לסביבה שמוגשות בדצמבר.

<נטע דרורי: אנחנו פשוט נאחד את הדיווחים ונגיש את זה ביחד.

<לירון אדלר-מינקה: אנחנו נוסיף שאחת לשנה יהיה בדצמבר, והדיווח הראשון יהיה בעצם לא בדצמבר הקרוב כי זה מעט מדי זמן, אלא - - -

דוד אמסלם: כן, בסדר - אין בעיה.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, זה הרי משהו פוזיטיבי שבן-אדם בא לדווח, הכנסת לא יודעת על מה מדובר.

<אלון זסק: אנחנו אקטיבית נעשה את זה עד סוף - - -

דוד אמסלם: זה יהיה בסוף השנה כאילו אתה מדווח על השנה.

דוד אמסלם: נטלי, בבקשה.

<נטלי גורל: חובת הדיווח היא סעיף שהייעוץ המשפטי של הוועדה ביקש להוסיף.

<נטלי גורל: אנחנו סבורים שיש פה בעיה מבחינת ההסמכה לקבוע את חובת הדיווח.

<נטלי גורל: התקנות הן מכוח סעיף 39(ב) לחוק שמסמיך את השר לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבגינם יופחת סכום העיצום הכספי.

<נטלי גורל: זה כמובן לא מקנה סמכות לקבוע חובת דיווח לכנסת.

דוד אמסלם: נטלי, לא הבנתי.

דוד אמסלם: אנחנו עכשיו מבקשים את זה, אז מה הבעיה?

<לירון אדלר-מינקה: אנחנו הוספנו גם את הסעיף שמסמיך את השר לקבוע תקנות באופן כללי.

<לירון אדלר-מינקה: אנחנו חושבים שזה יכול להיות חלק נלווה לסמכות גם להתקין תקנות של הפחתה.

<לירון אדלר-מינקה: אבל למען הזהירות הוספנו גם את סעיף ההסמכה שהוא סעיף הסמכה כללי שאומר שהשר ממונה להתקין תקנות לביצוע של החוק.

<נטלי גורל: לביצוע החוק - אנחנו סבורים שביצוע החוק לא כולל בתוכו דיווח לכנסת.

דוד אמסלם: אבל אני עכשיו מחליט שכן, מה הבעיה?

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על החוק עכשיו.

<נטלי גורל: אבל בביצוע החוק הכוונה היא ל- - - שמאפשרים את הביצוע של החוק.

<לירון אדלר-מינקה: תקנות של דיווח נכנסות באמת באופן שיגרתי בהמון תקנות כשלא תמיד כתוב במפורש בחוק שהתקנות יכללו דיווח.

<לירון אדלר-מינקה: אז זה ברור שזה - - -

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אגב, אני הבנתי שהשר - - -.

דוד אמסלם: אני מתקין בתקנות האלה מתקין עכשיו את התקנה הזו שהוא ידווח.

דוד אמסלם: זה חלק מהתקנות האלה, אני לא נסמך על החוק ההוא.

דוד אמסלם: חלק מהתקנות האלה - הוא יכול לא לחתום עליהן ואז אין כלום, או שהוא לוקח את כל החבילה או שכלום.

<נטלי גורל: התקנות הן מכוח החוק, הן לא - - -

דוד אמסלם: אני מסביר.

דוד אמסלם: לא כתוב איזה סוג של תקנות.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כתקנות לביצוע החוק – ביצוע ומעקב.

<נטלי גורל: יש לנו ראייה שונה לגבי העניין הזה.

<נטלי גורל: אני מבקשת שיירשם שזו העמדה של משרד המשפטים.

דוד אמסלם: אוקי, נרשם.

דוד אמסלם: גם אם אני לא אגיד זה נרשם.

<נטלי גורל: אני רק אציין שלפי החוק ממילא גם קיימת חובת פרסום של המשרד להגנת הסביבה באתר האינטרנט שלו של החלטות לגבי הטלת עיצום כספי וגם של החלטה להפחית.

דוד אמסלם: נטלי, יש פה הרבה דיווחים בוועדה בהרבה נושאים באופן שוטף כמעט.

דוד אמסלם: אחרת מה יקרה?

דוד אמסלם: השר מקבל החלטות, הפקידים עושים את ההחלטות שלהם, והכנסת לא מודעת למה שקורה בכלל.

דוד אמסלם: אני רק מסביר לך בשוטף איך זה עובד.

דוד אמסלם: זה עובד מתוקף אותן תקנות האלה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה מתקין תקנות ליישום החוק.

דוד אמסלם: זה חלק מיישום החוק איך שאני רואה אותו.

<נטלי גורל: בסדר, אז הראייה שלנו היא שונה.

<נטלי גורל: לגבי זה – זאת העמדה שלנו.

דוד אמסלם: אני מבין שזו העמדה שלכם, אנחנו רק לא מקבלים אותה.

<נטלי גורל: אנחנו רגילים.

דוד אמסלם: אתם רגילים, נכון.

דוד אמסלם: אתם רגילים לצמצם את סמכויות הכנסת ולהחליט שאתם מחליטים הכול, זה גם נכון.

דוד אמסלם: אבל מה לעשות?

דוד אמסלם: זה הכנסת, ואנחנו מדברים על החוק ועל התקנות, ואנחנו מתקינים אותן פה.

דוד אמסלם: מזל שאתם לא מתקינים אותן.

דוד אמסלם: לירון, בבקשה.

<לירון אדלר-מינקה: זה נכון שהחוק מחייב פרסום באינטרנט של כל הנושא של העיצומים הכספיים, כמה עיצומים כספיים המשרד הטיל ובאיזה מקרים הוא הפחית.

<לירון אדלר-מינקה: כרגע הנושא של הפרסום של העיצומים הכספיים הוא לא נעשה בצורה הכי מיטבית.

<לירון אדלר-מינקה: אנחנו יודעים שעובדים על זה.

<לירון אדלר-מינקה: אבל גם בגלל הסיבה הזו היה חשוב לנו כן לקבל את הדיווחים כאן לכנסת.

דוד אמסלם: יש הבדל בין פרסום לבין דיווח.

דוד אמסלם: בדיווח אתה שואל גם שאלות, אתה מתעניין.

דוד אמסלם: דרך זה אתה מבין, ואולי צריך גם לשנות את החוק.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

דוד אמסלם: פה מדווחים לאיזה ועדה שלא קשורה לאירוע?

דוד אמסלם: זה הכנסת.

דוד אמסלם: לא הבנתי מה ההתנגדות שלכם תמיד בבטן להתנגד, מה?

<לירון אדלר-מינקה: כדי ששר יוכל להתקין תקנות הוא צריך סמכות לתקנות האלה בחוק.

<לירון אדלר-מינקה: הוא לא יכול כאילו להתקין מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: בוודאי, יש לו.

<לירון אדלר-מינקה: אנחנו כן רואים את הנושא של תקנות לביצוע החוק שהן יכולות לכלול בתוכן גם דיווח לכנסת.

<לירון אדלר-מינקה: חלק מביצוע החוק זה גם דיווח.

<לירון אדלר-מינקה: זה במענה להערה.

דוד אמסלם: זה בוודאי, אני שאלתי אחרת.

דוד אמסלם: בסוף אתה צריך מוטיבציות למה אתה מתנגד.

דוד אמסלם: מילא, אתה מתנגד בגלל משהו סודי.

דוד אמסלם: לא הבנתי למה יש בכלל התנגדות בבסיס.

דוד אמסלם: להיפך, אתם צריכים לתמוך בעניין הזה גם כשאתם עושים אפילו איזושהי פרשנות מרחיקת לכת שזה יקרה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: נניח ואלון בעוד שנה וחצי בא ומדווח כשאני עוד פה, ומתפתח דיאלוג תוך כדי דיבור.

דוד אמסלם: הוא אומר: דודי, אני חושב שפה עשינו טעות, פה הפרזנו טיפה.

דוד אמסלם: אנחנו במקצה שיפורים ואנחנו מדברים ביחד כדי לתאם את העסק.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין למה באינסטינקטים שלכם ברירת המחדל שלכם, הדיפולט, שלכם זה להתנגד תמיד.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני.

<נתן פלהיים: שמי נתן פלהיים, אני יושב-ראש ארגון המדבירים.

דוד אמסלם: שלום לך, נתן.

<נתן פלהיים: שלום, שלום.

<נתן פלהיים: השאלה שלי היא די פשוטה.

<נתן פלהיים: הרי אנחנו מדברים על חוק שמתעסק בעיסוק בהדברה.

<נתן פלהיים: כשאנחנו מדברים עכשיו על חברה מה שקורה היום בפועל זה שלהרבה מאוד אנשים יש עיסוקים משניים כמו נהגי מוניות או כל מיני עצמאיים שמחזור העסקאות שלהם יכול להיות 90% מנהג מונית ו-10% זה מדביר.

<נתן פלהיים: לדעתי, בקנסות שלכם אתם צריכים להתייחס לעיסוק שלו בהדברה ולא בזה, או לקבל לפחות איזשהו מכתב מהיועץ שלו, מרואה החשבון שלו, כמו שאתם מבקשים, שאתם מדברים בעיסוק שלו בהדברה ולא בעיסוקים אחרים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על עיסוקים אחרים?

<נטע דרורי: אנחנו בתקנות הפחתה לא מתייחסים לשאלה מה מקורות המחזור שלו הכוללים?

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: אם יש לו בניין בדיזינגוף שהוא משכיר אותו?

<נטע דרורי: לא, הוא מדבר על העיסוק שלו, על מחזור העסקאות שלו.

<נטע דרורי: לא על דברים - - -

דוד אמסלם: אבל זה גם עסקה.

דוד אמסלם: נניח שיש לו חברה.

דוד אמסלם: אני חשבתי, וזה נשמע לי הגיוני, שכשאנחנו מדברים על מדביר אנחנו מדברים על העיסוק שלו בהדברה.

דוד אמסלם: הרי אם בסופו של דבר הוא גם ברוקר בבורסה והוא מרוויח שם כמה מיליונים טובים בשנה, מה זה קשור להדברה?

<נטע דרורי: העיקרון של ההפחתה לפי מחזור מדבר על מצב שבו לא התקיימו הנסיבות הענייניות הקשורות לעיסוק.

<נטע דרורי: למשל, הפרה ראשונה, למשל, - - -

דוד אמסלם: לא, הבנתי.

דוד אמסלם: נטע, אני רוצה את הרציונל.

דוד אמסלם: אני גם מבין את זה, אני גם חושב שזה נכון.

דוד אמסלם: הרי כשאתה קונס בן-אדם, מדובר בבן-אדם שעבר על החוק.

דוד אמסלם: אני מניח שבהתחלה יש לו גם נסיבות.

דוד אמסלם: אתה אומר: פעם ראשונה נעשה לו ככה, פעם שנייה כבר נחמיר.

דוד אמסלם: יש לו גם נסיבות אישיות – נתחשב.

דוד אמסלם: אני חושב שזו באמת פעולה מאוד יפה, מאוד אנושית, שאתה לא בא ואומר: תשמע, תשלם את הקנס, ולא הולך לבית-משפט.

דוד אמסלם: נשמע לי באמת - - -, ואני גם מצפה שבהרבה מקומות יעשו את זה.

דוד אמסלם: אבל בסוף אתה מדבר נניח על 5% הכנסה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה אומר: בסוף נניח שאין לו שום נסיבות, אבל ה- 5% הכנסה, אני לא יכול לקנוס אותו בכמעט כל הרווח שהוא הרוויח כל השנה בסוף.

עבדאללה אבו מערוף: מעסק אחר גם.

דוד אמסלם: לא, עוד לא.

דוד אמסלם: אני מדבר מהעסק הזה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על המדביר.

דוד אמסלם: לכן, אתה אומר לעצמך: אני אתן לו את כל הזה, אבל אני נותן תקרה.

דוד אמסלם: עד 5% מהגולמי.

דוד אמסלם: אגב, אם רווח קבלני סביר זה 20% שזה מה שנקרא רווח ברוטו, אז בגדול גם אם הוא מרוויח 10% נטו מכל המחזור שלו אז בסוף אתה לוקח עד 5%.

דוד אמסלם: אני לא מכיר, אבל נניח ונתת את התקרה.

דוד אמסלם: אבל הרי ברור שאתה לא מתכוון שיש לו הכנסות אחרות.

דוד אמסלם: אולי הוא נהג מונית, כמו שאומר הבחור.

דוד אמסלם: אני אקצין את זה.

דוד אמסלם: לכאורה שני מדבירים שהם זהים, רק שאחד ירש שתי דירות או שלוש דירות והוא משכיר אותן ויש לו שם הכנסות מסוימות, והשני לא.

דוד אמסלם: שניהם עושים אותה פעולה, אפילו רק בהדברה.

דוד אמסלם: אז לאחד תיתן את התקרה של ה-5% שהיא תהיהX שקלים.

דוד אמסלם: נניח שהמחזור שלהם הוא אותו דבר או שני שותפים.

דוד אמסלם: אגב, מה אתה עושה עם שותפים?

דוד אמסלם: נניח ולאחד יש הכנסות מהשכרת נכס ואחד לא, מה תעשו?

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שהכוונה שלכם זה 5% מתחום ההדברה, מהעיסוק בהדברה.

דוד אמסלם: זה נשמע לי הגיוני, הרי אתה מדבר על ההדברות.

<נטע דרורי: אני רוצה לחדד מה הרציונל של התקנה הזו של הפחתה בשל מחזור, ואני גם רוצה לשים את הדברים בקונטקסט.

<נטע דרורי: זה לא שאנחנו נעלה לו עד גובה ה-5%.

<נטע דרורי: אנחנו בסך הכול מדברים על מצב שהסכומים של העיצום הכספי שקבועים בחוק הזה הם מאוד נמוכים.

<נטע דרורי: הם מאוד מאוד נמוכים אפילו, בין הנמוכים ביותר שיש לנו בחקיקה שלנו.

<נטע דרורי: ההנחה היא שברוב המקרים התקנה הזו בכלל לא תהיה רלוונטית באמת ברוב המכריע של המקרים כיוון שהסכומים הם מאוד מאוד נמוכים.

<נטע דרורי: הרעיון של הפחתה בשל מחזור, וזה משהו שקיים לא רק אצלנו בחקיקה אלא בתקנות הפחתה נוספות, וזה עמדת מדיניות יחסית חדשה של שרת המשפטים, זה הפחתה ל-5% מתוך מחשבה שבאמת לא צריך למוטט עסקים.

<נטע דרורי: זה משהו שהוא מעבר לשאלה של העיסוק הספציפי, מעבר לשאלה של הפרות מסוימות.

<נטע דרורי: זו עמדה רוחבית.

<נטע דרורי: בתקנות בעבר ההפחתה המרבית לפי מחזור דיברה על 10% מהמחזור, לא על 5%.

<נטע דרורי: יש פה כבר הפחתה מאוד משמעותית.

דוד אמסלם: נטע, אני לא שם.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לגובה.

דוד אמסלם: אתם החלטתם 5 - 5.

דוד אמסלם: יצא לכם בקוביות 5% - 5.

דוד אמסלם: פעם זה היה 10 – 10.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע מה צריך להיות – האם זה 4.5% או 7%?

דוד אמסלם: החלטתם 5% - תהיו בריאים.

דוד אמסלם: זה בסדר, זה לא הסיפור.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרציונל.

דוד אמסלם: הרי אתה מדבר על המדביר.

דוד אמסלם: אגב, רוב המדבירים הרגילים, הפשוטים, לא החברות הגדולות ולא המתוחכמים, הם אנשים שעוסקים תקופה מסוימת בהדברה ובשאר השנה הם לא מתפרנסים רק מהדברה.

דוד אמסלם: הם לא יכולים.

דוד אמסלם: הם מתפרנסים מעוד פעילויות שהם עושים.

דוד אמסלם: חלקם נהגי מוניות, לחלק יש משאיות והם מעבירים דירות.

דוד אמסלם: אלה אנשים שחייבים לעשות השלמות הכנסה.

דוד אמסלם: להיפך ההדברה זה חלק מהשלמת ההכנסה שלהם.

דוד אמסלם: לכן, אני גם לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אבל אני אומר דבר מאוד פשוט.

דוד אמסלם: זה נשמע לא הגיוני מה שאתם אומרים בגלל שאם אני הולך למבנה ההכנסות שלו, התקבולים – לא קשור לעבודה.

דוד אמסלם: הרי מה את אומרת לכאורה?

דוד אמסלם: אם קנסתי אותו 10,000 שקל ויש לו ממה לשלם אז שישלם.

דוד אמסלם: יש לו עוד הכנסות, ואז זה אופרה אחרת.

דוד אמסלם: אתה בא ובודק את היכולת הכלכלית של הבן-אדם לשלם את גובה הקנס בלי קשר כרגע לעיסוק שלו.

<נטע דרורי: בדיוק, זה בלי קשר לעיסוק שלו.

דוד אמסלם: רק שניה.

דוד אמסלם: אז זה לא קשור ל-5%.

דוד אמסלם: זה אומר כך: אם אתה עושה לבן-אדם חקירת יכולת ואתה מבין שהבחור לא מסוגל לשלם את זה, אז זה לא קשור ל-5% בכלל.

דוד אמסלם: יכול להיות שגם אם זה היה 2% הוא לא יכול לשלם.

<נטע דרורי: למשל, יש לנו הפחתה, נניח של סעיף 34(ב) – הפרה של כל מיני הוראות, העיצום הוא 5.000 שקל.

<נטע דרורי: זה הסכום הראשוני שעליו הוא יכול לבקש הפחתה אם זה הפרה ראשונה, ועליו הוא יכול לבקש הפחתה בגלל נסיבות אישיות, ועליו הוא יכול לבקש הפחתה בשל מחזור.

<נטע דרורי: הרעיון הוא שהפחתה בשל מחזור זה במצב באמת שבן-אדם יתמוטט לחלוטין כלכלית אם יוטל עליו העיצום הזה.

<נטע דרורי: זה לא קשור לשאלה אם העיסוק שלו היה בזה או בדברים אחרים.

<נטע דרורי: אם יש לו המון הכנסות והוא עוסק בזה כעיסוק צדדי, הסכום של העיצום הזה לא ימוטט אותו.

<נטע דרורי: זה לא שאני צריכה להתייחס לשאלה - - -

דוד אמסלם: אז למה הכנסתם 5%?

דוד אמסלם: אני מסביר.

דוד אמסלם: נטע, את לא מתחברת אליי.

דוד אמסלם: לדעתי, הסיפור של ה-5% בא להסדיר משהו אחר דווקא, ובהיגיון שלי הוא נכון.

דוד אמסלם: אם אתה עובד בקוסמטיקה וזה הליין שלך, אז אני אבחן אותך עד פה.

דוד אמסלם: אני לא אתן לך קנס שנשמע לי לא סביר ביכולות שלך.

דוד אמסלם: אתה עובד כל השנה ונניח מרוויח 10% - 20%, לא משנה - אני לא יודע מה המחזור, זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אגב, אתם עשיתם את זה באחוזים, לא בסכומים מוחלטים.

<אלון זסק: לא.

<אלון זסק: דודי, החוק הוא עם סכום מוחלט.

דוד אמסלם: לא, אני מדבר כרגע על ההנחה.

<אלון זסק: אבל עזוב רגע את ההנחה.

<אלון זסק: אתה מתחיל משלושה סוגים של סכומים: 10,000, 5,000 ו-2,000.

<אלון זסק: זה עוד לפני ההפחתה.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אלון, בוודאי שאתה לא יכול לכתוב בחוק שהקנס הוא 2% מהמחזור שלו.

דוד אמסלם: לא נשמע לי סביר.

דוד אמסלם: שם אתה הולך על ערכים מוחלטים.

דוד אמסלם: כמה אמרנו?

<אלון זסק: 10,000, 5,000 ו-2,000.

<אלון זסק: זה התחלה וזה הגג.

<אלון זסק: מזה אתה מפחית.

דוד אמסלם: יפה, אין בעיה – אחלה.

דוד אמסלם: אז אתה יכול להגיד: רבותי, אני אשב עם הבחור.

דוד אמסלם: הוא יכתוב לנו את סיפור חייו והאם הוא יכול לעמוד בזה או לא יכול לעמוד בזה או לא יכול לעמוד בזה.

דוד אמסלם: נקים ועדה, נעשה לו חקירת יכולת.

דוד אמסלם: יכול להיות שהוא לא ישלם 2,000.

דוד אמסלם: יכול להיות שאנחנו ניתן לו כסף לחזור הביתה ולקנות סנדוויץ' כי יסתבר לנו שהוא כל כך מסכן.

דוד אמסלם: זה נשמע לי ברציונל הגיוני כשאתה אומר: תשמע.

דוד אמסלם: אני גם אוהב את זה.

דוד אמסלם: כשאתה עושה משהו רוחבי, בסוף אתה חייב לתת אופציה לאיזה זום.

דוד אמסלם: בסוף תמיד יש אנשים שאתה מייצר להם עיוות.

דוד אמסלם: הרבה פעמים אני נמצא בחוקים כשאמרתי: אתה רואה את האבסורד, ואתה משתגע.

דוד אמסלם: זה זועק אפילו לשמיים.

דוד אמסלם: אומרים לך: תשנה את החוק.

דוד אמסלם: אני באמת אוהב את הגמישות הזו כדי שנוכל במקרה קיצון גם לתת תשובות קיצוניות ולהגיד לבן-אדם: תשמע, הבנו את המקרה שלך.

דוד אמסלם: בפעם הבאה תתנהג בסדר, אבל פה אנחנו ניתן לך אזהרה או קנס קטן – בסדר, נשמע לי סביר.

דוד אמסלם: אבל אתה לא מביא את זה ברמה של אחוזים.

דוד אמסלם: אתה אומר: ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם הוא לא יכול, מה זה הסיפור?

דוד אמסלם: גם 5% הוא אולי לא יכול.

דוד אמסלם: ואם הוא יכול, למה שזה יהיה תקרה של 5%?

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: ואם זה יהיה 10%?

<לירון אדלר-מינקה: המטרה של עיצומים כספיים היא לתת קנס שיהיה אפקטיבי ושבן-אדם לא יחזור על זה.

<לירון אדלר-מינקה: פה מראש הסכומים הם באמת יחסית נמוכים.

<אלון זסק: קיבלנו ביקורת מוועדת הפנים שהסכומים נמוכים מדי.

<לירון אדלר-מינקה: אבל אתה רוצה שהקנס יהיה בסוף אפקטיבי.

<לירון אדלר-מינקה: אם בן-אדם עובד חודשיים בשנה בהדברה בשנה ובסוף ה-5,000 שקל זה 5% זה ממחזור העסקאות שלו, אבל בשאר השנה הוא מרוויח המון כסף וזה לא יזיז לו בכלל, אז אנחנו מאבדים מהאפקטיביות של הקנס.

דוד אמסלם: אבל אני עניתי.

דוד אמסלם: אני חושב שהסיפור של אחוזים לא רלוונטי.

דוד אמסלם: אתה יכול להגיד: רבותי, אני אבחן אותו, אעשה לו חקירת יכולת, כך שהבן-אדם יכתוב לנו מה סיפור חייו.

דוד אמסלם: מה הקשר ל -5%?

<לירון אדלר-מינקה: בסדר, זה נכנס בנסיבות האישיות גם.

<לירון אדלר-מינקה: ה-5% הוא סכום שלוקחים אותו כסכום ש - - -

דוד אמסלם: לא, זה הנסיבות האישית.

<אלון זסק: לא, זה חוץ מהנסיבות האישיות.

דוד אמסלם: נסיבות אישיות זה הכול מכול.

דוד אמסלם: אגב, הפרנסה שלי ומה אני מרוויח זה גם חלק מהנסיבות האישיות שלי.

דוד אמסלם: הרי בסוף אם הבן-אדם מיליארדר, הוא לא ידביר.

דוד אמסלם: לכן, הנסיבות האישיות באופן כללי – אני חושב שזה נכון.

<נטע דרורי: נסיבות אישיות לא מתייחס בהכרח למצב הכלכלי.

<נטע דרורי: זה יכול להיות מצב כלכלי, אבל זה יכול להיות מצב שבן-אדם היה מאוד חולה, או שמישהו מבני משפחתו היה חולה, למשל.

דוד אמסלם: נטע, בסוף אנחנו מדברים על כסף.

דוד אמסלם: בן-אדם צריך לשלם קנס.

דוד אמסלם: לכן, הנסיבות האישיות, בסופו של דבר, חייבות להיות נסיבות כלכליות.

דוד אמסלם: הרי אם מדובר בבן-אדם שלא מרגיש טוב וחולה והוא מיליארדר, מה זה משפיע עליו ה-5,000 שקל?

דוד אמסלם: לכן, הוא לא יבוא ויטען: אני חולה.

דוד אמסלם: אתה מתכוון שיש מכלול נסיבות של החיים של האנשים שמביאים אותם למצב כלכלי לא טוב.

דוד אמסלם: נניח והוא חולה והוא לא יכול.

דוד אמסלם: לכל אחד יש את הנסיבות שלו שמובילות אותו בחיים וזה משפיע על הפרנסה של חלק מהאנשים.

דוד אמסלם: לכן, הוא בא מהזווית הזו.

דוד אמסלם: בסוף התוצאה חייבת להיות תוצאה של פרנסה.

דוד אמסלם: הוא לא יכול לבוא ולהגיד לך: תשמעי, אני מבקש שתפעילי את הסעיף הזה ותורידי לי בגלל שרבתי עם אשתי היום בבוקר ואני בדיכאון קליני למרות שהוא מתפרנס יפה.

<לירון אדלר-מינקה: לא, אבל האמירה של ה-5% זה שבכל מקרה לא יגיעו ל-5% כי זה לא רוצים להגיע.

דוד אמסלם: יש אבסורד.

דוד אמסלם: לכן, אני מציע שה-5% יישאר במובן הזה של רק של העיסוק בתחום.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הדברה.

<נטע דרורי: דודי, יש פה פשוט עניין רוחבי של כל הנושא של הפחתה לפי מחזור.

<נטע דרורי: זה קיים במקומות אחרים.

<נטע דרורי: יש עיסוקים נוספים שיכולים ל- - -, ההכנסה הכוללת שלי.

דוד אמסלם: וגם שם זה כל הכנסות שלו?

<נטע דרורי: כן, זה משהו רוחבי.

<נטע דרורי: זה לא קשור רק ל - - -

<נתן פלהיים: אנחנו עוסקים בחוק ההדברה, לא ברשות המסים.

<נתן פלהיים: העיסוק צריך להיות קשור להדברה.

<נתן פלהיים: זה שאתם מנסים להרחיב את זה מעבר לזה, זה לא רלוונטי.

<נטע דרורי: - - - לא מנסים להרחיב.

<נטע דרורי: אנחנו, להיפך - - - הקלה.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אתה הערת וכתוצאה מההערה שלך מתפתח פה דיון כבר עשר דקות.

<קריאה: אני רוצה להבין מה קורה עם שכיר שעובד ונתפס וצריך לקנוס אותו.

<קריאה: מה, זה לפי המחזור שלו, המשכורת שלו השנתית?

דוד אמסלם: כן.

<נטע דרורי: זה לפי ההכנסה, לא לפי - - -

דוד אמסלם: ההכנסה שלו.

דוד אמסלם: אני מבין מהם שהכוונה שהוא יבוא ויביא את כל מכלול הכנסותיו.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע מה המקורות.

דוד אמסלם: יכול להיות שזה איש מבוגר שהוא גם בפנסיה וגם מקבל קצבת זקנה וגם עדיין מדביר ושכיר אצל מישהו בשמירה.

דוד אמסלם: הוא יביא את כל מקורות ההכנסה, זה מה שהם אומרים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, זו הבקשה שלהם.

<נטע דרורי: אני שוב אומרת, זה עניין רוחבי שקיים גם בחוקים אחרים שיש בהם עיצומים כספיים.

<נטע דרורי: ההפחתה של המחזור - זה לא קשור לשאלה אם אתה ביצעת את ההפרה דווקא בהקשר הזה.

<נטע דרורי: יכול להיות, למשל, - - -

דוד אמסלם: נטע, זה הבנתי.

דוד אמסלם: אני באופן אישי לא מקבל את זה.

דוד אמסלם: אני אתקדם אתכם, אבל אני חושב שבגלל שאתם עשיתם גזור-הדבק.

דוד אמסלם: אבל אני רגיל כאן

דוד אמסלם: בכנסת שמחוקקים חוקים דביליים, חבל על הזמן.

דוד אמסלם: יבוא איזה מישהו בעוד כמה שנים ולא יבין גם כן את מה שאני לא מבין עכשיו.

דוד אמסלם: זה לא בדיוק איזושהי אינדיקציה לטיוב החוקים בעבר, להיפך.

דוד אמסלם: אני מבין שזה לא קשור.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: תעשה לו את זה בעיסוק שלו 50%, 20% בעיסוק שלו.

דוד אמסלם: אבל מה זה קשור לדברים אחרים?

דוד אמסלם: אבל לא חשוב, אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: רק שתביני שבסוף כשאין שכל אז זה לא מתחבר לי בראש.

דוד אמסלם: אני מתקדם אתכם, אבל זה לא מתחבר לי בראש.

דוד אמסלם: כן, בבקשה.

<נעם דשא: נעם, מהסוכנות לעסקים קטנים, משרד הכלכלה.

<נעם דשא: רק חשוב לי לציין שהעמדה שלנו פה היא דווקא הפוכה.

<נעם דשא: אנחנו חושבים שכן צריך להיות מהחברה.

<נעם דשא: אם עכשיו מדובר באיזושהי חברה אז צריכים להסתכל על ההכנסות של החברה ולא על ההכנסות מכל ה- - -

דוד אמסלם: גם אם לבן-אדם יש שתי חברות אז לעניין המיסוי כל חברה היא ישות משפטית בפני עצמה.

<קריאה: זה חמור מאוד שאתם מגיעים - - - בצורה כזו בלי לדבר אתנו אפילו פעם אחת.

<לירון אדלר-מינקה: נטע, הנוסח הוא באמת נוסח אחיד.

<לירון אדלר-מינקה: אבל זה משהו שאולי שווה לכם לחדד גם בדיון פנימי שלכם.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם בעניין הזה.

דוד אמסלם: היות והתייחסו לזה גם נטע, גם אלון וגם נטלי, שיש לזה משמעויות אחרים גם בחוקים אחרים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הם לא המציאו את זה פה.

דוד אמסלם: הם לקחו את הרעיון הזה ממקומות אחרים.

דוד אמסלם: אני חוזר על עצמי, אני חושב שהרעיון הזה הוא לא מבריק במיוחד.

<אלון זסק: אבל פה בשונה מחוקים אחרים באמת היתה הפחתה משמעותית מאוד.

<אלון זסק: לאור מה שלמדנו בחוקים האחרים של הסטיקר במיליון שקל, פה הורדנו משמעותית.

<אלון זסק: ולכן, ה - - -

דוד אמסלם: מסכים אתך.

דוד אמסלם: בסוף צריך להבין מי זה המדביר הזה.

דוד אמסלם: לא מדובר באיזה טייקון.

דוד אמסלם: זה בן-אדם שלרוב עובד באיזושהי משרה לפרנסתו, בדרך כלל הוא לא מרוויח הרבה.

דוד אמסלם: הוא צריך השלמת הכנסה והוא הולך מדי פעם.

דוד אמסלם: הוא עשה איזה קורס, קנה את הציוד, ומדי פעם הוא הולך קצת ועושה עוד 200 או 250 שקל פה ושם.

דוד אמסלם: זה החיים שלו.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: על האנשים האלה אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: לכן, בוודאי ובוודאי שאין עניין לתת לו מיליון שקל כי בסוף אתה מעקל לו את הבית גם.

<אלון זסק: אם יש לו.

דוד אמסלם: כן, אם יש לו בית.

<קריאה: לא נגיע לזה.

דוד אמסלם: לפני שאני מסכם את הדיון, האם עוד מישהו רוצה לומר משהו?

<נתן פלהיים: יש לי שאלה.

<נתן פלהיים: נכתבו כבר תקנות לחוק?

<נטע דרורי: אלה התקנות.

<נתן פלהיים: בתוך כל התקנות, אתם מדברים עכשיו על נקודה מסוימת.

<נתן פלהיים: יש רצף שלם של תקנות שבכלל לא הובאו לדיון ועדיין נמצאות בזה.

<נטע דרורי: יש לנו הרבה מאוד תקנות נוספות שהן בעבודה.

דוד אמסלם: קודם כל, השאלה שלך היא טובה, ואסביר לך כמה היא טובה.

דוד אמסלם: אנחנו עובדים שנה וחצי על שלושת הדברים האלה.

דוד אמסלם: אם נביא את כל הסט, אני מניח שזה יהיה עוד 30 שנה.

דוד אמסלם: האם לא נעשה כלום 30 שנה?

דוד אמסלם: בוא נתקדם עם זה.

דוד אמסלם: שנה וחצי – אתה מבין?

דוד אמסלם: אם זה יהיה כך או כך - שנה וחצי.

דוד אמסלם: אבל השאלה שלך מצוינת.

דוד אמסלם: רבותי, אנחנו נביא את זה להצבעה.

דוד אמסלם: מי בעד התקנות, כולל השינויים שהכנסנו?

דוד אמסלם: ירים את ידו.

דוד אמסלם: אתם רואים לבד שזה רק אני.

דוד אמסלם: מי נגד?

דוד אמסלם: מי נמנע?

דוד אמסלם: בעד – פה אחד

דוד אמסלם: זה עבר.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לומר לכם שהיה איזה חוק שדנתי עליו לפני שבוע וחצי וזה גם היה ביום חמישי או ביום ראשון.

דוד אמסלם: אף אחד לא בא, רק אני – בגלל שיש עבודה.

דוד אמסלם: אחד הכתבים כתב שהעברתי את זה לבד.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: תראה את החוצפה.

דוד אמסלם: לא מספיק שאני בא ביום חמישי.

דוד אמסלם: ולמה ביום חמישי?

דוד אמסלם: אמרתי: אצלי עובדים מיום ראשון עד יום שישי.

דוד אמסלם: מה לעשות?

דוד אמסלם: יש מספיק עבודה אז הם מתלוננים גם למה אני מעביר את זה לבד.

דוד אמסלם: אז אני עכשיו מאוד מתנצל בפניך, אותו כתב בדה-מרקר או במקום אחר, אני לא זוכר, על זה שהעברתי רק את זה לבד.

דוד אמסלם: ניסיתי להביא בדרך עוד כמה, אבל הם לא רצו לבוא.

דוד אמסלם: בפעם הבאה אני אארגן להם הסעות וגם ניתן להם כנראה בונוסים אחרים כדי שיגיעו לזה כדי שלא תכתוב שרק אני לבד העברתי את זה.

דוד אמסלם: תודה רבה, המשך יום טוב.