ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 444, 2017-07-05 10:00

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 5 ביולי 2017, י"א בתמוז התשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא: אתגרים בהשתלבות חרדים בלימודים אקדמיים.

יעקב מרגי: יש לנו שתי מצגות: האחת של מרכז טאוב, השנייה של אגודת ידידות טורונטו, נכון?

יעקב מרגי: נתחיל עם מרכז טאוב.

<איתן רגב: אני חוקר בכיר במרכז טאוב.

<איתן רגב: סיימתי לאחרונה דוקטורט בכלכלה באוניברסיטה העברית.

<איתן רגב: אני חוקר את כלכלת המגזר החרדי בעיקר.

<איתן רגב: אני אציג ממצאים ממחקר עומק שערכתי על האתגרים בהשתלבות חרדים בלימודים אקדמיים.

<איתן רגב: אני אתחיל במספרים.

<איתן רגב: בשנים האחרונות אנחנו רואים עלייה מאוד מרשימה במספר החרדים שנרשמים לתארים אקדמיים.

<איתן רגב: מספר הנרשמים החדשים שנה א' כמעט ושילש את עצמו בתוך 6 שנים - בין 2008 ל-2014 - מכ-1,100 לכ-3,200.

<איתן רגב: עם זאת, מספר החרדים, שיעור החרדים בעלי תארים אקדמיים עדיין נמוך מאוד בהשוואה למגזרים אחרים.

<איתן רגב: רק ל-2.4% מהגברים החרדים ול-8.3% מהנשים החרדיות יש תארים אקדמיים.

<איתן רגב: זה כמחצית מהשיעור באוכלוסייה הערבית, כרבע מהשיעור באוכלוסייה היהודית הלא חרדית.

<איתן רגב: זה נובע בגלל שהעלייה בשיעור הלומדים לתארים אקדמיים היא יחסית תופעה חדשה, וגם בגלל ששיעורי הנשירה יחסית גבוהים.

<איתן רגב: נדבר עליהם בהמשך.

<איתן רגב: אם מסתכלים על שיעור החרדים הצעירים בגילאים 25-35, שהם היום סטודנטים או היו בעבר סטודנטים, אנחנו מדברים על כ-8% מהגברים ועל כ-15% מהנשים.

<איתן רגב: שוב, זה כמחצית מהשיעור באוכלוסייה הערבית, וכרבע מהשיעור - אפילו פחות מרבע מהשיעור - באוכלוסייה היהודית הלא חרדית.

<איתן רגב: נתוני זכאות לבגרות, אם נסתכל, אנחנו מדברים על כ-5% מהגברים וכ-16% מהנשים החרדיות.

<איתן רגב: למעשה, כאשר אנחנו מנכים מהנתונים האלה את הזרם החרד"לי – כי אוכלוסיית המחקר שלנו פה זה צעירים שלמדו בפיקוח חרדי בגילאי תיכון - אז בעצם רק ל-1% מהגרעין החרדי יש תעודת בגרות.

מנואל טרכטנברג: אצל נשים אתה כולל את מבחני סאלד?

<איתן רגב: לא.

<איתן רגב: הרי אצל הנשים זה יותר גבוה.

<איתן רגב: אני דיברתי על הגברים עכשיו.

יעקב מרגי: סאלד זאת סוגיה אחרת.

<איתן רגב: זה נכון שנשים רבות במגזר החרדי לומדות מבחני סאלד ואצלן הזכאות לבגרות פחות מייצגת.

<איתן רגב: אני אדבר על זה בהמשך, אם כי מבחני סאלד מכסים חלק מהחומרים.

<איתן רגב: זה לא בגרות מלאה, אבל זה בהחלט יותר ממה שהגברים לומדים.

<איתן רגב: כיוון שמרבית הצעירים החרדים מגיעים ללימודים אקדמיים ללא בגרות - במיוחד הגברים שלא לומדים חומרי ליבה בתיכון - רבים מהם נדרשים למכינות.

<איתן רגב: כ-42% מהגברים החרדים ששואפים להגיע לתואר אקדמי, עוברים לפני כן במכינות.

<איתן רגב: זה אחוז הרבה יותר גבוה משאר המגזרים, אבל בהינתן שהרוב המוחלט מגיע בלי בגרות ובלי פסיכומטרי, זה אומר שכמעט 60% מגיעים ללא מכינה.

<איתן רגב: זה למרות שהחוק מחייב שמי שמגיע ללימודים אקדמיים ללא בגרות, למעט האוניברסיטה הפתוחה, מחויב לעבור במכינה.

<איתן רגב: כלומר, יש כאן איזו שהיא בעיה.

<איתן רגב: זה בהחלט משהו שראוי לטיפול.

<איתן רגב: אם אנחנו מסתכלים על שיעורי הנשירה מהמכינות עצמן, אז בכל המגזרים מדובר בסטודנטים החלשים יותר.

<איתן רגב: במגזר החרדי, כמעט מחצית מהגברים והנשים שהולכים למכינות נושרים, אם כי, כמו שראינו קודם, אצל הנשים רק 13% הולכות למכינות, אצל הגברים זה 42%.

<איתן רגב: מאלה שמגיעים לתארים, בין אם עברו מכינה ובין אם התחילו תואר ישירות, שיעורי הנשירה אצל הגברים החרדים כ-48%, אצל הנשים כ-29%.

<איתן רגב: אצל הנשים, כמו אתם רואים, זה שיעורים יחסית יותר סבירים.

<איתן רגב: אם אנחנו עושים את השקלול - כל מי שניסה להגיע לתואר אקדמי, בין אם עבר במכינה ובין אם התחיל תואר ישירות – של כמה מסיימים את המסלול הזה, אז אצל הגברים החרדים מכל 10 רק כ-4 מצליחים לסיים, אצל הנשים שני שליש מסיימות.

<איתן רגב: עכשיו, גם בקשר לזה צריך להגיד שכאשר מחריגים מכאן את האוכלוסייה החרד"לית ומסתכלים רק על הזרמים העיקריים - חסידים, ליטאים, ספרדים וחב"ד, רק שליש ממי שמתחיל את המסלול הזה, בין אם זה מכינה ובין אם זה ישירות לתואר, מצליח לסיים את כל המסלול.

יעקב מרגי: חקרתם את הסיבות?

<איתן רגב: כן, עכשיו אני מגיע לזה.

<איתן רגב: אני מיד מגיע לסיבות.

<איתן רגב: כאן אנחנו רואים את כל המגזרים של גברים ונשים לפי נתוני הסף של כניסה לאקדמיה.

<איתן רגב: כמו שאתם רואים, בכל המגזרים מי שנכנס ללימודים אקדמיים ללא בגרות וללא פסיכומטרי, שיעורי הנשירה שלו מאוד גבוהים.

<איתן רגב: זה בין 60 ל-70 אחוז בכל המגזרים.

<איתן רגב: יוצאות דופן בהקשר הזה הן הנשים החרדיות, שכאמור לומדות מבחני סאלד, לכן אצלן העדר בגרות לא מעיד על העדר הכישורים.

<איתן רגב: שיעורי הנשירה של נשים חרדיות שמתקבלות ללא בגרות וללא פסיכומטרי הם נמוכים יותר מכל המגזרים.

<איתן רגב: כמו שאתם רואים, סטודנטים מכל המגזרים שמתקבלים עם בגרות, עם פסיכומטרי, שיעורי הנשירה שלהם מאוד נמוכים.

<איתן רגב: אז כאן הכל דומה.

<איתן רגב: ההבדל הוא בשיעור באוכלוסיות השונות שמתקבלות בלי בגרות ובלי פסיכומטרי.

<איתן רגב: אנחנו רואים שבמגזר החרדי כ-57% מהגברים וכמעט 50% מהנשים מתקבלים ללימודים אקדמיים ללא בגרות וללא פסיכומטרי.

<איתן רגב: זה שונה שוני משמעותי מהאוכלוסייה הערבית, ששם רק11% מהגברים ו-7% מהנשים מתקבלים ללא בגרות וללא פסיכומטרי.

<איתן רגב: חשוב להגיד, המגמה הזאת היא על מנת לאפשר לאנשים שבכל זאת רוצים לרכוש תואר אקדמי להיכנס, לכן פותחים את המסגרות עבורם.

<איתן רגב: שיעורי הנשירה בהינתן שאין בגרות, אין פסיכומטרי ואין מכינה, הם גבוהים.

<איתן רגב: אם אנחנו מסתכלים על שיעורי הנשירה בסוגי המוסדות השונים, אז באוניברסיטה הפתוחה שיעורי הנשירה בכל המגזרים מאוד גבוהים – כ-75%.

<איתן רגב: במגזר החרדי, במיוחד אצל הגברים, יש שיעור גבוה יחסית של סטודנטים באוניברסיטה הפתוחה ובמכללות, אחוז נמוך יותר באוניברסיטאות.

<איתן רגב: שם שיעורי הנשירה נמוכים.

<איתן רגב: כ-80% מהנושרים החרדים מגיעים ממכללות אקדמיות או מהאוניברסיטה הפתוחה.

<איתן רגב: ההקלה בתנאי הכניסה לסטודנטים החרדים היא תופעה יחסית חדשה, היא כתוצאה מהפתיחה של הקמפוסים החדשים.

<איתן רגב: זה כדי לאפשר הזדמנויות חדשות למי שרצה בעבר ולא יכול היה.

<איתן רגב: כאן אנחנו רואים שאם בשנת 2000 רק רבע מהסטודנטים החרדים התקבלו ללא בגרות וללא פסיכומטרי, היום זה כ-53%.

<איתן רגב: זה בעיקר קורה בקמפוסים החרדים במכללות האקדמיות.

<איתן רגב: במגזר הכללי זה בעיקר קורה באוניברסיטה הפתוחה.

<איתן רגב: חשוב לדבר על ההבדלים בין המכללות האקדמיות הפרטיות לציבוריות, כי במכללות הציבוריות דווקא קורים דברים חיוביים.

<איתן רגב: שיעורי הנשירה שם הרבה יותר נמוכים.

<איתן רגב: אצל הנשים זה 20% בציבוריות, לעומת 41% בפרטיות.

<איתן רגב: אצל הגברים אחוז נמוך יותר של נשירה בציבוריות.

<איתן רגב: גם בתחומי הלימוד יש הבדל מאוד משמעותי.

<איתן רגב: במכללות הציבוריות.

<איתן רגב: 55% מהסטודנטים החרדים לומדים הנדסה ואדריכלות, 16% נוספים לומדים מתמטיקה ומדעי המחשב.

<איתן רגב: במכללות פרטיות 50% מהסטודנטים החרדים לומדים משפטים, 43% לומדים מינהל עסקים, תחומים ששוק העבודה רווי בהם והם מתקשים למצוא שם עבודה.

<איתן רגב: אם אנחנו רוצים לדעת מה הן החולשות העיקריות של הסטודנטים החרדים - -

יעקב מרגי: חולשות והמלצות.

<איתן רגב: אמנם רק שליש מהסטודנטים החרדים עושים פסיכומטרי, אבל ברכיב המילולי - שוויון עם הסטודנטים החילוניים.

<איתן רגב: ברכיב המתמטיקה – פער של 7 נקודות מתוך 100 לטובת החילונים.

<איתן רגב: ברכיב האנגלית – פער של 20 נקודות מתוך 100.

<איתן רגב: כלומר, אנגלית זאת נקודת החולשה העיקרית.

<איתן רגב: אם אנחנו מסתכלים על גיל תחילת הלימודים, אצל החרדים זה 25, קצת יותר מבוגר מהאנשים האחרים.

<איתן רגב: בגיל הזה אצל הגברים - -

יעקב מרגי: הם כבר נשואים, עם עול כלכלי, משפחתי.

<איתן רגב: כן, נשואים עם עול כלכלי משמעותי.

<איתן רגב: רק לדבר על ההבדלים בדפוסי ההשתלבות של הזרמים השונים, כי זה חשוב.

<איתן רגב: יש לנו אוכלוסייה שלא נכנסת לאקדמיה, שזה הזרם החסידי.

<איתן רגב: רק 3% מהנשים ו-4% מהגברים, בהשוואה לפי 5 אצל הנשים הליטאיות והספרדיות – 15% אצל הליטאיות, 14% אצל הספרדיות.

<איתן רגב: הסיבה העיקרית לכך, אם אנחנו בודקים, זה שהמסגרות, לפי מה שהנשים החסידיות אומרות, לא הדוקות מספיק, לא מפרידות מספיק.

יעקב מרגי: המלצות יש לך?

<איתן רגב: אז המלצות כלליות.

<איתן רגב: קודם כל, הדבר החשוב להגיד זה שללא הכנה טובה יותר בגילאי תיכון זה עדיין יהיה קשה.

<איתן רגב: עם זאת, אם כבר מגיעים אלה שכבר קולטים אותם, חשוב מאוד להקפיד על מכינות כפי שהחוק מחייב.

<איתן רגב: חשוב שיהיה מגוון רחב יותר של תחומי לימוד.

<איתן רגב: בעיקר צריך לשים עין על המכללות הפרטיות, לגוון שם את תחומי הלימוד.

<איתן רגב: שעות חונכות במהלך התואר - -

יעקב מרגי: תגבורים.

<איתן רגב: תגבורים, כמו שיש במכללות הציבוריות, ודגש על תחום האנגלית.

<איתן רגב: בהחלט כדאי לחשוב על מלגות לסטודנטים עם ילדים, כיוון שרוב הסטודנטים החרדים עובדים כמו המגזר הכלכלי.

<איתן רגב: כאשר צריך גם לעבוד, גם להשלים את הפערים, וגם להתמודד עם הלימודים עצמם וגידול הילדים, זה אתגר מאוד גדול.

<איתן רגב: תמיכות יעזרו בהחלט.

יעקב מרגי: אגודת ידידות טורונטו.

<נתן קנדלר: בוקר טוב.

<נתן קנדלר: אני סמנכ"ל עמותת ידידות טורנטו של קרן פרידברג.

<נתן קנדלר: אנחנו נמצאים בתחום הזה של ליווי חרדים באקדמיה באופן משמעותי כבר 5 שנים במסגרת תכנית.

<נתן קנדלר: אנחנו מלווים היום כ-2,000 סטודנטים פעילים.

<נתן קנדלר: אני רוצה בשלב הראשון רק לשתף בנתונים שלנו, ואני מדגיש, אלה נתונים של תכנית חרדים באקדמיה.

<נתן קנדלר: הדגש, מבחינתי, אם להתחבר לדברים של איתן, זאת תכנית.

<נתן קנדלר: התכנית מציעה מעטפת ליווי - החל משלב הקליטה והמיון, להבטיח שכל אחד מקבל הזדמנות להתקבל לתחום לימודי, למוסד לימודים שמותאם לכישורים שלו, לנטיות התעסוקתיות שלו, לציפיות שלו.

<נתן קנדלר: התוצאה שהבאנו זה שהם לומדים ב-75 תחומי לימוד שונים.

<נתן קנדלר: רק אחוז אחד לומד משפטים, 27% לומדים באוניברסיטאות.

<נתן קנדלר: אגב, התכנית הזאת היא תכנית שמיועדת לליווי של גברים בעיקר.

<נתן קנדלר: זו המומחיות שלנו.

<נתן קנדלר: אנחנו גם מציעים מלגות.

<נתן קנדלר: אני אומר שהדגש הוא התכנית.

<נתן קנדלר: הדגש הוא מעטפת הליווי.

<נתן קנדלר: אתם יכולים גם להתרשם מהנתון הבא.

<נתן קנדלר: ציינת את הנתונים של הנשירה.

<נתן קנדלר: ממש ככה ציטטתי מתוך הסקר שלך, לקחתי רק את הנתון של אחוזי נשירה מהאקדמיה, זאת אומרת, מהתואר האקדמי.

<נתן קנדלר: הנתונים שלנו הם 7.5% נשירה מהתכנית.

<נתן קנדלר: אני אומר, כשהתחלנו את התכנית היו לנו כ-75% נשירה.

יעקב מרגי: אם אתה אומר שהתכנית שלך מקיפה כ-2,000 סטודנטים חרדים באקדמיה, כשהנתונים מדברים פחות או יותר על 4,000 חרדים בכלל, זאת אומרת, 50% מהסטודנטים החרדים - -

<איתן רגב: לא, יש 11 אלף.

<איתן רגב: 3,300 נרשמים חדשים.

יעקב מרגי: אתה כולל את כל השנתונים.

<נתן קנדלר: כן, אני קולט 700 סטודנטים חדשים לשנה א' כל שנה.

<נתן קנדלר: מבחינת - - יש לנו אלפים.

<נתן קנדלר: אנחנו יכולים לקלוט רק 700.

יעקב מרגי: כשאתה אומר לי 7.5% נשירה, זאת אומרת, זה מוכח.

<נתן קנדלר: יש לנו database שאפשר בכל רגע נתון לבוא ולדגום אותו.

<נתן קנדלר: הזמנתי גם כן אנשים שיבואו וידגמו אותו.

<נתן קנדלר: 7.5% זה נתון שהוא על פני 3 השנים האחרונות.

<נתן קנדלר: אנחנו מודדים את הנשירה שלנו מהתכנית.

<נתן קנדלר: אגב, את הנשירה מהתכנית - -

יעקב מרגי: אני ארצה התייחסות אחר כך של המל"ג, לכן תתכוננו.

יעקב מרגי: מהות"ת, מהמל"ג.

<נתן קנדלר: אנחנו מודדים את הנשירה מהתוכנית על בסיס העמידה בנהלים וקריטריונים שלנו בתכנית חרדים באקדמיה.

<נתן קנדלר: אני חושב שהזימון לוועדה הזאת שם במרכז את אחד הנושאים הכי משמעותיים שקשור בחיבור לתנועה הזאת, לתנועה המשמעותית הזאת של חרדים שמעוניינים ללמוד באקדמיה.

<נתן קנדלר: הם מגיעים עם פערים משמעותיים בכל מיני הקשרים.

<נתן קנדלר: זיקקתי פה את האתגרים ואת המענים שאנחנו מציעים בכדי להבטיח אחוז נשירה נמוך יותר, ופילוח מבחינת בחירה בתחומי לימוד הרבה יותר מותאם לדרישות של שוק התעסוקה.

<נתן קנדלר: הנקודה הראשונה היא קליטה ומיון.

<נתן קנדלר: אחד הדברים שהם משמעותיים ביותר עבור צעיר חרדי זה קודם כל להכיר את עצמו בהקשר של הכישורים שלו, הכישורים שבכלל מתכתבים עם תואר אקדמי.

<נתן קנדלר: הוא בא מרקע ישיבתי.

<נתן קנדלר: הוא לא בהכרח מכיר את היכולות ואת הכישורים שלו בהקשר של לימוד לתואר אקדמי.

<נתן קנדלר: בהקשר הזה צריך לעשות עבודה נכונה, מותאמת, מתוקפת, עם כלים שמתוקפים, בכדי להגיע לתוצאה הכי נכונה מבחינת הכישורים של כל צעיר.

<נתן קנדלר: הנקודה השנייה היא ההכוון ללימודים.

<נתן קנדלר: צריך לייצר מרחבים שבסופו של דבר מאפשרים לכל אחד לקבל החלטה שהיא מותאמת לו.

<נתן קנדלר: זה לא מובן מאליו.

<נתן קנדלר: אם אנחנו נקדיש תשומות ומשאבים בכדי לייצר את המרחבים האלה, אנחנו נגיע לתוצאות אחרות לחלוטין בהקשר של השתלבות במקצועות הרבה יותר יוקרתיים, אולי גם כן במוסדות יותר יוקרתיים.

<נתן קנדלר: הנקודה השלישית, שהיא אולי משמעותית ביותר בהקשר של הדיון הזה, זה הליווי הלימודי.

<נתן קנדלר: נאמר שהזיהוי של אנגלית זה בהחלט זיהוי מאוד מרכזי.

<נתן קנדלר: אנגלית מהווה חסם.

<נתן קנדלר: אני אומר, אנחנו לא מזהים אותו כחסם כנשירה מהלימודים, כי יש פער בין לעבור את הדרישות הלימודיות באנגלית במסגרת התואר, לבין הדרישות של שוק התעסוקה.

<נתן קנדלר: בהינתן שיש היום אחוז הולך וגדל של חבר'ה שלומדים במסלולים טכנולוגיים, כשהם באים להתמודד על משרות בחברות הייטק הם פוגשים את הפער שלהם, ואז הפער הופך להיות הרבה יותר כואב, כי יכול להיות סטודנט מצטיין, אבל הוא לא יודע להתנהל באנגלית.

<נתן קנדלר: זאת דוגמה אחת.

<נתן קנדלר: הדוגמאות הנוספות קשורות לכל הרצף הלימודי.

<נתן קנדלר: אני אתן דוגמה נוספת, שמגיעה בכלל מהשנה הראשונה ללימודים.

<נתן קנדלר: אנחנו מציעים להם אסטרטגיות למידה.

<נתן קנדלר: סטודנט שבא מרקע ישיבתי, יכול להיות שהוא יודע לנתח היטב דף גמרא, אבל הוא לא בהכרח יודע לנתח מאמר אקדמי.

<נתן קנדלר: זה שתי מיומנויות שונות.

<נתן קנדלר: צריך להקנות את זה.

<נתן קנדלר: אנחנו מוצאים שכשאנחנו מקנים את המיומנויות, הם מצליחים מאוד.

<נתן קנדלר: אסטרטגיות למידה זה בהחלט חלק מהמעטפת שצריך להציע לסטודנטים החרדים.

<נתן קנדלר: הנושא של מלגות הוא נושא מאוד מורכב.

<נתן קנדלר: אני חושב שבשנים האחרונות נעשו מאמצים בכדי להנגיש דרך הות"ת את המלגות המותנות, שזה בהחלט עושה שינוי בשטח.

<נתן קנדלר: אנחנו מנגישים מלגות לכ-700 סטודנטים כל שנה, אבל אני חושב שיש פחות מידי קרנות שפעילות בתחום הזה של מלגות.

<נתן קנדלר: בהחלט יש מקום לקרוא לעוד קרנות לתמוך בסטודנטים חרדים במהלך הלימודים.

<נתן קנדלר: נקודה נוספת שאני חושב שהיא מאוד מתכתבת עם תכנית החומש החדשה של הות"ת, זה ההיערכות המוסדית.

<נתן קנדלר: אני רוצה לטעון שהרבה מאוד מהמוסדות - החל מהדרג הבכיר בסגל האקדמי ובסגל המינהלי - לא יודעים להיערך איך לקלוט סטודנט חרדי במוסד שלהם.

<נתן קנדלר: אנחנו במהלך החודשים האחרונים מקיימים סבב פגישות עם סגל אקדמי ועם סגל מינהלי בכדי להבטיח שהם מבינים בכלל מי מגיע אליהם כסטודנט למוסד, מה הרקע שלו, מה הדרישות שלו, מה היכולות שלו, מה הצרכים שלו, ומתוך זה לבנות תכנית שהיא מותאמת למגזר החרדי.

<נתן קנדלר: הנקודה האחרונה קשורה בחסם החברתי.

<נתן קנדלר: אני רוצה לומר שככל שהתנועה הזאת הולכת וגדלה, כך החסם הזה הולך ונעשה פחות ופחות משמעותי.

<נתן קנדלר: אבל עדיין, בכדי שהמוסדות יבטיחו שיש שם מרחב שמתאים לציבור החרדי, צריך לעשות התאמות שמזמינות את הסטודנט לחוויה חברתית שמותאמת לצרכים שלו.

יעקב מרגי: כשאנחנו מדברים על 11 אלף סטודנטים במרחב האקדמי – אני לא רואה את זה תנועה הולכת וגדלה.

יעקב מרגי: נכון שיש התקדמות כלשהי, אבל הקצב הוא בכלל לא הקצב שלו ציפינו, שלו ייחלנו.

יעקב מרגי: יש כאלה שגם הקצב הזה מחריד אותם, מחרד אותם, מכניס אותם לחרדות, אבל מה לעשות שצורכי החברה הישראלית גדולים על כל חרדה כזאת או אחרת.

יעקב מרגי: אנחנו נתמודד איתה.

יעקב מרגי: סיימת אדוני?

<נתן קנדלר: כן.

יעקב מרגי: מל"ג, לפני שנפתח את הדיון, התייחסות.

יעקב מרגי: להערכתי, תתייחס להתייחסות נוספת לאור דברי הנוכחים והאורחים.

<רביד עומסי: אני אתן התייחסות כללית והתייחסות לטענות שעלו.

<רביד עומסי: אז ככה, קודם כל אנחנו מתייחסים לזה שיש 11 או 12 אלף חרדים בהשכלה גבוהה כנתון שהוא מובן מאליו, אבל הוא ממש לא מובן מאליו.

<רביד עומסי: רק לפני, כמו שראינו, 6,7 שנים היו בערך 4,000 סטודנטים.

<רביד עומסי: אנחנו מאז הכפלנו את זה.

<רביד עומסי: מי שיזם את זה והוביל את זה היה פרופסור טרכטנברג, שבתקופתו כיו"ר ות"ת הוא פרץ את הדרך והתחיל את התהליך.

<רביד עומסי: אני אתן כמה מילים על התהליך הזה, אני אגיד איפה אנחנו נמצאים היום.

<רביד עומסי: אז קודם כל, היום יש בערך 20 מסגרות מפוזרות בכל הארץ, מגוון של תחומי לימוד.

<רביד עומסי: המסגרות המתוקצבות מוטות בעיקר למקצועות שהם מוטי תעסוקה ומקצועות הנדסיים.

<רביד עומסי: צריך לדעת את העובדה הזאת.

<רביד עומסי: במסגרת הזאת, גם לפני חודש בערך אנחנו אישרנו את המדיניות ל-6 השנים הבאות.

<רביד עומסי: יש גם מדיניות שלמה, אבל יש גם תקציב של מעל מיליארד שקל ל-6 שנים בשביל להמשיך לקדם את זה, בשביל להמשיך לפתח את התחום הזה.

<רביד עומסי: זה רק בשביל שנראה באופן כללי.

<רביד עומסי: העניין השני שהעלו פה - העלו פה את סוגיית המכינות.

<רביד עומסי: גם במסגרת התכנית הזאת אנחנו הגדלנו.

<רביד עומסי: אני חושב שמספר החרדים במכינות הוא בכמות הכי גדולה מכל המגזרים, בגלל שאנחנו מבינים את הצורך הזה.

<רביד עומסי: יותר מזה צריך להבין, רוב הגברים החרדים, או כל הגברים החרדים, מגיעים בלי לימודי ליבה בכלל.

<רביד עומסי: המכינות הן גם כלי מיון, אין מה לעשות.

<רביד עומסי: הם לא יודעים במה הם טובים, הם לא יודעים מה הם רוצים, הם לא יודעים מה זו אקדמיה.

<רביד עומסי: העובדה שיש רק 50%, בעיני זאת הצלחה, כי בעצם, אין מה לעשות - -

יעקב מרגי: רק 50% צולחים את המכינה?

<רביד עומסי: 50% צולחים את המכינה.

<רביד עומסי: זה לא כל כך נורא, זה בסדר גמור.

<רביד עומסי: המכינה היא כלי מיון.

<רביד עומסי: אנחנו רוצים שזה יהיה כלי מיון.

<רביד עומסי: אנשים נפתחים שם, הם יודעים במה הם טובים.

<רביד עומסי: הם לא חייבים אחרי זה ללכת לאקדמיה.

<רביד עומסי: הם ילכו להכשרה מקצועית, הם ילכו למקום אחר, אבל פתחנו להם את הדלת.

<רביד עומסי: זו נקודה אחת שחשוב להגיד.

<רביד עומסי: יש מערך מכינות מאוד אינטנסיבי בכל המסגרות החרדיות בכל הארץ.

<רביד עומסי: אנחנו מאוד מקפידים עליו, משקיעים בו הרבה מאוד כסף.

יעקב מרגי: רביד, אני רוצה שתתייחס לפערים שהוצגו כאן בין המכללות הציבוריות למכללות הפרטיות.

<רביד עומסי: מעולה.

<רביד עומסי: אני אגיע לזה.

יעקב מרגי: כי אני רואה שם את הכשל הגדול.

<רביד עומסי: אתה צודק במאה אחוז.

<רביד עומסי: תן לי עוד שתי מילים בשביל הרצף, ואז נגיע למוסדות הלא מתוקצבים.

<רביד עומסי: זה העניין הזה.

יעקב מרגי: גם משלמים יותר, וגם מקבלים פחות.

<יהודית גידלי: תישאר רגע במכינות.

<יהודית גידלי: אמרת ש-50% נשירה זה לא נורא.

<יהודית גידלי: מה אחוז הנשירה ביתר האנשים שמגיעים - -?

<רביד עומסי: בערך ככה.

<רביד עומסי: זה בערך הנתונים.

מנואל טרכטנברג: 45%.

<רביד עומסי: זה ממש לא נתון נורא.

יעקב מרגי: כי ממה נפשך?

יעקב מרגי: אם הוא הולך למכינה, כנראה שגם הוא לא מוכן עדיין לאקדמיה.

<רביד עומסי: בדיוק.

<רביד עומסי: נשירה של 50% זה בסדר גמור.

<רביד עומסי: עכשיו עוד מילה אחת.

<רביד עומסי: יש גם תכנית מלגות שמפעילה עבורנו קרן קמח.

<רביד עומסי: אנחנו שמים בשנה מעל 20 מיליון שקל.

<רביד עומסי: גם בחומש זה יעלה קרוב ל-30.

יעקב מרגי: אני שומע הרבה פעמים את המרמנת.

יעקב מרגי: אתה יכול להסביר לי מה זה?

<רביד עומסי: פרויקט מרמנת לא שייך, לא קשור אלינו.

<רביד עומסי: מה שקשור אלינו זה המלגות שקרן קמח מעניקים.

<רביד עומסי: המלגות האלו הן הלוואות מותנות.

<רביד עומסי: הן עובדות טוב מאוד.

<רביד עומסי: הן ממוצות עד הסוף.

<רביד עומסי: רק נגיד מילה אחת.

<רביד עומסי: מעל 2,500 סטודנטים קיבלו השנה את המלגות האלו.

<רביד עומסי: עכשיו, בעניין הנשירה ובעניין המוסדות הלא מתוקצבים.

<רביד עומסי: אז ככה, קודם כל, נתוני הנשירה שראינו הם נכונים ל-2014.

<רביד עומסי: ברגע שיהיו נתונים על 2016 ועל 2017, אנחנו נראה שבמוסדות המתוקצבים הנתונים הרבה יותר נמוכים ממה שראינו פה - ה-38%.

<רביד עומסי: אנחנו נראה שהם הרבה יותר נמוכים, כי אנחנו משקיעים הרבה מאוד משאבים בעניין הזה.

יעקב מרגי: עוד התייחסות.

יעקב מרגי: תוך כדי דיון הציגו אגודת ידידות טורונטו שבפרויקט שלהם יש 7.5% בלבד של נשירה.

<רביד עומסי: אז אני אתייחס לזה, אבל רגע, שנייה אחת.

<רביד עומסי: הנתונים של ה-38% במוסדות המתוקצבים הם נתונים שנוטים למעלה.

<רביד עומסי: אנחנו נראה שהנתונים של 2016-2017 הרבה הרבה יותר נמוכים, גם בגברים וגם בנשים.

<רביד עומסי: אנחנו נראה את זה.

יעקב מרגי: אם תהיה ירידה מזערית, זה לא מיוחס אליכם, לא אליהם, זה תהליך האובייקטיבי שקורה.

יעקב מרגי: אם תהיה ירידה משמעותית, נוכל לייחס זאת לפעולה כזאת או אחרת שנעשתה.

<רביד עומסי: אז תהיה ירידה משמעותית.

<רביד עומסי: הדברים האלה לא משקפים.

<רביד עומסי: העניין השני זה שעידוד טורונטו - מה לעשות, אנחנו פונים לכל האוכלוסייה, אנחנו רוצים שיגיעו כמה שיותר.

<רביד עומסי: מאחר ומגיעים כמה שיותר, אז יש נשירה.

<רביד עומסי: כשאתה מסנן כל אחד שמגיע ובודק את הפוטנציאל שלו עד הקצה, ברור שהנשירה תהיה נמוכה.

יעקב מרגי: השאלה אם זו הסיבה היחידה, או הליווי הצמוד שלה.

יעקב מרגי: לשם אני חותר.

<רביד עומסי: עוד פעם, זה קשור אחד בשני.

<רביד עומסי: בחרת את האנשים בצורה מאוד מאוד קפדנית, ליווית אותם בצורה אינטנסיבית - ברור לגמרי.

<רביד עומסי: נתתם להם דמי קיום - ברור לגמרי.

יעקב מרגי: רביד, תקשיב, אתה הריבון.

יעקב מרגי: לצורך העניין אתה הריבון, אתה המדינה.

<רביד עומסי: לא אני.

יעקב מרגי: אנחנו, בסדר?

יעקב מרגי: אני מפקח עליך.

יעקב מרגי: אתה המדינה.

יעקב מרגי: קלטת אותם בשערי האקדמיה.

יעקב מרגי: לך יש את האינטרס העליון, יותר מכל מי שיושב פה סביב השולחן, אפילו - אתה יודע מה, יסלחו לי ראשי המוסדות, בסדר?

יעקב מרגי: שאני מייחס להם שיקולים אחרים מעבר להצלחה אקדמית - לא הם.

יעקב מרגי: לנו, לך כמדינה יש את האינטרס שהם יישארו באקדמיה ויצליחו.

יעקב מרגי: למה אני חותר?

יעקב מרגי: יש לי הרי שעה דיון.

יעקב מרגי: אני רוצה להביא את המדינה לכך שהיא תהיה הכי יעילה שיכולה להיות.

יעקב מרגי: אני לא אומר שזה המודל הכי מוצלח.

יעקב מרגי: אני לא יכול גם להגיד, שמע, האינטרס שלי כמה שיותר - - אתה מביא כמה שיותר?

יעקב מרגי: אנא, תעשה הכל שזה אכן יהיה, שתהיה הצלחה, לא איזה נתון סטטיסטי שיופיע בדוח.

יעקב מרגי: השאלה: האם אנחנו יודעים שהמודל הזה של הליווי נצרך ב-5 שנים, ב-10 שנים.

יעקב מרגי: אני לא מבקש את זה כנדבות לאורך - - החרדים לא מיוחסים, לא צריכים להיות מיוחסים, יש אינטרס של המדינה.

יעקב מרגי: עזבו שיש לי כיפה, זקן, חולצה.

יעקב מרגי: אני בא ואומר: יש אינטרס של המדינה - אני שמח שפרופסור מנואל טכרטנברג יושב פה – לשלב חרדים באקדמיה.

יעקב מרגי: בוא אני אגלה לך סוד כפרלמנטר צעיר 15 שנה בכנסת, אם לא היה אינטרס למדינה, אף אחד לא היה משקיע עכשיו שקל, לא אגורה שחוקה.

יעקב מרגי: יש אינטרס של המדינה מתוך ראיות חברתיות, כלכליות, מכל הסיבות האלו.

יעקב מרגי: יושבים לנו פה כל שנה טאוב ועוד כל מיני גופים שמפרסמים דוחות.

יעקב מרגי: הרי זה האינטרס של המדינה.

יעקב מרגי: האינטרס של המדינה לא רק לזרוק כסף, לא רק לפתוח את השערים.

יעקב מרגי: פתחת?

יעקב מרגי: תוודא איפה.

יעקב מרגי: זרקת אבן?

יעקב מרגי: תבדוק איפה היא נפלה.

יעקב מרגי: אם יש פרויקט שמוכיח, אם זה שלו, שלה, שלי - - לצערי הרב, ואני רוצה שתחתור לשם, ומיד אני פותח את הדיון, לפעמים יש תחושה.

יעקב מרגי: נכון, כל כוונותיכם רצויות, ואני יודע מה אתם מנסים לעשות, ואני יודע גם את האילוצים שאתם חיים בהם של המל"ג.

יעקב מרגי: אני מכיר את האילוצים, האובייקטיביים והלא אובייקטיביים.

יעקב מרגי: לפעמים מתקבלות החלטות שנוגדות את האינטרס של מה שראינו פה, החלטות כאלו ואחרות מתוך איזו ראייה.

יעקב מרגי: במהלך ותוך כדי הדיון אני אהיה יותר ממוקד.

<רביד עומסי: אז ככה.

<רביד עומסי: אנחנו בתוך המסגרות החרדיות נותנים מעטפת מאוד מאוד אינטנסיבית לסטודנטים, גם בתוך המסגרות הפרטיות וגם בתוך הקמפוסים הרגילים.

<רביד עומסי: אנחנו גם נותנים מהלך של תמיכה לימודית, גם תמיכה חברתית, גם תמיכה אקדמית.

יעקב מרגי: יש לזה ביטוי בתכנית החומש שלכם?

<רביד עומסי: בתכנית החומש הקודמת וגם בתכנית החומש הבאה.

<רביד עומסי: יש תקציב.

<רביד עומסי: על כל שקל שסטודנט רגיל מקבל, סטודנט חרדי מקבל בין 1.3 ל-1.5 שקלים.

יעקב מרגי: המוסד.

יעקב מרגי: אני אומר בהסתייגות, המוסד.

יעקב מרגי: יש זליגות.

<רביד עומסי: אנחנו בודקים שבאמת המוסדות מוציאים את זה עבור הסטודנטים ועבור מה שזה יועד.

<רביד עומסי: אנחנו נראה את התוצאה כשהנתונים האמיתיים של הנשירה הם הרבה הרבה יותר נמוכים ממה שאנחנו רואים פה.

<רביד עומסי: עדיין תהיה נשירה.

יעקב מרגי: אני אהיה נועז כלפי הציבור שאני מייצג ואני אומר לך, למה שלא תתלה לאותו מוסד את אותו 0.3 לעומת סטודנט רגיל במידת ההצלחה שלו, להביא את הסטודנט - -

<רביד עומסי: אז אני אגיד לך.

<רביד עומסי: זה נמצא בילט אין.

<רביד עומסי: הסטודנט מתוקצב 3 שנים.

<רביד עומסי: אם הסטודנט נשר אחרי שנה א', הוא לא יתוקצב לא בגין שנה ב' ולא בגין שנה ג'.

יעקב מרגי: אבל הוא תוקצב עבור שנה א'.

<רביד עומסי: אבל בסדר.

<רביד עומסי: תשמע, אפשר לדבר פה על לפתוח את עמודי התקציב, אני לא חושב שזה המקום.

יעקב מרגי: רביד, אני רוצה להגיע ליעד, שזה הצלחה.

יעקב מרגי: יעד שהמדינה שמה כסף ואכן מימשו אותו.

יעקב מרגי: לבוא ולומר לי שסטודנט חרדי מקבל 1.3 לעומת סטודנט אחר, אני לא קונה את זה.

יעקב מרגי: אתה מעביר 1.3.

יעקב מרגי: תגיד: אני מעביר למוסדות.

יעקב מרגי: אם 0.3 המוסדות היו משקיעים בסטודנט - - הם לא קוסמים.

יעקב מרגי: ידידות ועוד פרויקטים אחרים הם לא קוסמים.

יעקב מרגי: אם המוסד היה משקיע את ה-0.3 למטרות שאליהם הם יועדו - - עכשיו אתה אומר לי: שמע, הוא לא יקבל שנה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: בינתיים יש לו פראיירים אחרים בשנה ראשונה שזה מתחסל לו, שזה מתגלגל לו.

יעקב מרגי: אין לי ידע אחר חוץ מכספים וכלכלה.

<רביד עומסי: אז אני אגיד לך למה זו הסתכלות לא נכונה, מסיבה מאוד פשוטה.

<רביד עומסי: גם סטודנט רגיל, שהוא לא חרדי, ומגיע לאוניברסיטה או למכללה, הסיכוי שהוא ינשור או יעבור מקום הוא 20%.

<רביד עומסי: זה הסטנדרט.

יעקב מרגי: תגיע ל-20, תעזוב את החרדים.

<רביד עומסי: זה הסטנדרט.

יעקב מרגי: תגיע לסטנדרט, תעזוב את החרדים.

<רביד עומסי: אבל אני אומר שאנחנו לא רחוקים משם.

<רביד עומסי: הנתונים האלה הם נתונים שנכונים לפני 3 שנים.

<רביד עומסי: אני אומר לך שכשיהיו הנתונים של 2016-2017, אתה תראה שאנחנו במוסדות המתוקצבים ממש לא רחוקים.

יעקב מרגי: למה אתה ממתין לטאוב שיביא נתונים ואתה לא - - ?

<רביד עומסי: כי אין נתונים עליהם.

יעקב מרגי: למה אתה לא עושה את זה?

<רביד עומסי: הנתונים של טאוב מבוססים על עבודה שלנו ושל הלמ"ס.

<רביד עומסי: זו עבודה משותפת.

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אתה אומר: הנתונים מ-2014.

יעקב מרגי: אנחנו 2017, נושק ל-2018.

<רביד עומסי: כי זה בעיות טכניות בהלמ"ס בשביל להגיע לנתונים הכי מעודכנים.

<רביד עומסי: זאת בעיה טכנית שאנחנו לא יכולים כרגע לעשות את זה.

יעקב מרגי: יפה התפארה בהצגות שלה פה על database, database, database, database, והלכו והשקיעו כספים ב-database.

יעקב מרגי: ריבונו של עולם, מדינה בת 70.

יעקב מרגי: הגענו למקומות הכי נידחים והכי בלתי צפויים בהישגים.

יעקב מרגי: אנחנו מתפארים בחדשנות, חדשנות.

יעקב מרגי: לפעמים כשאני יושב בוועדות, אני אומר: זה עובד על כל העולם.

יעקב מרגי: יש לנו מזל יותר משכל.

יעקב מרגי: איך יכול להיות שמל"ג, האליטה, לא יהיה לו אל"ף-בי"ת של דבר – מסד נתונים?

יעקב מרגי: בוא, אתה אומר לי 2014.

יעקב מרגי: איך אני יכול - -?

<איתן רגב: אפשר להעיר משהו?

יעקב מרגי: כן.

<איתן רגב: תראה, צריך להיות הוגנים עם מל"ג.

<איתן רגב: צריך להגיד שני דברים: אל"ף - -

יעקב מרגי: תאמין לי שאני הכי הוגן איתם, אבל את ביקורתי אני אומר.

יעקב מרגי: זה תפקידי.

<איתן רגב: אל"ף, במוסדות המתוקצבים שבשליטתם המצב הרבה יותר טוב.

<איתן רגב: אנחנו ראינו את ההבדל בין שיעורי הנשירה.

יעקב מרגי: חברי, עצור, אין לי זמן.

יעקב מרגי: חשבתי שאתה הולך לדבר על ה-database.

יעקב מרגי: פה אני אומר לך חד-משמעית.

יעקב מרגי: אחד מהדברים – אני אדרוש זאת בסיכום – זה שלא ייתכן שהמועצה להשכלה גבוהה, המל"ג, שוחה באיזה שהוא ערפל של מידע.

יעקב מרגי: לא ייתכן שהמל"ג, המועצה להשכלה גבוהה, תשחה באיזה ערפל סמיך של מידע.

יעקב מרגי: לא ייתכן.

יעקב מרגי: אתם מקבלים החלטות חשובות.

יעקב מרגי: לא ייתכן שלא יהיו מבוססות מידע.

<איתן רגב: הלוואי.

יעקב מרגי: תעשו.

יעקב מרגי: מה זה "הלוואי"?

יעקב מרגי: תיקח את זה לתשומת ליבך ותעביר הלאה.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אסביר לך?

יעקב מרגי: אני מוכן להתנדב שבוע אצלכם חינם, לעזוב כל דיון פה, כדי להסביר לכם איך עושים את זה, גם במינימום השקעה.

יעקב מרגי: בחייכם, אנחנו גדולים על גופים אחרים מבוקרים במדינה שיושבים להם כ"אח הגדול" עם מחשב מחובר למשרד ממשלתי כדי שיבדוק להם את הדוחות.

יעקב מרגי: המועצה להשכלה גבוהה זה - -

<איתן רגב: זו לא בירוקרטיה שתלויה - -

יעקב מרגי: סלח לי, קיבלת רשות דיבור.

יעקב מרגי: נתנו לך אותה.

<איתן רגב: לוקח שנה וחצי להגיש - -

<רביד עומסי: אני רוצה להתייחס למתוקצבים ולא מתוקצבים.

<רביד עומסי: אנחנו מבחינת היכולת לתמוך במוסד, ולתמוך בשביל לצמצם נשירה, יכולים לפעול מול המוסדות המתוקצבים.

<רביד עומסי: אנחנו לא מתקצבים את הלא מתוקצבים.

<רביד עומסי: סטודנטים בוחרים להגיע לשם.

<רביד עומסי: אם הם מתקשים ואין להם את התמיכה הנדרשת, הם נושרים.

<רביד עומסי: היכולת שלי היא מוגבלת.

יעקב מרגי: תקשיב, קילומטרז' גדול עברתי איתכם בדיונים כאן.

יעקב מרגי: לא ייתכן שאתם תרדו למאזנים, תרדו לחובות ללא מתוקצבים.

יעקב מרגי: יש לכם מה לומר.

יעקב מרגי: אתם גוף שקיבל רישוי מהמדינה.

יעקב מרגי: אל תתכסו לי במתוקצב, לא מתוקצב.

יעקב מרגי: גם על גוף לא מתוקצב שקיבל רישיון מהמדינה חובה על המדינה לבקר אותו, לרדת לו.

יעקב מרגי: לא ידעתי שהמוסדות הלא ציבוריים הם בכלל מאורגנים כעמותות, הם נבדקים בכל מיני פלטפורמות.

יעקב מרגי: אז אדרבא, הם הכי מבוקרים מכל מיני גופים.

יעקב מרגי: איתנות פיננסית של מוסד לא ציבורי אלא פרטי זה לנגד עיניכם.

יעקב מרגי: אותם חרדים, וראינו דיונים - - אתם בצדק - ככה צריך - דואגים גם לסטודנטים שבאים בשעריו שאכן יוכלו לקבל את מה שהובטח להם.

יעקב מרגי: איתנות פיננסית, חוזק אקדמי, התנהלות אקדמית ראויה - זה לא? זה לא מתוקצב?

יעקב מרגי: לא מקובלת עלי הטענה הזאת, אמרתי אותה בכל הדיונים.

יעקב מרגי: היא לא מקובלת.

יעקב מרגי: אני דורש את התערבות המל"ג גם במוסדות הלא מתוקצבים.

יעקב מרגי: אל תפחדו, לא יבקשו מכם תקציב.

יעקב מרגי: ממילא, גם אם תרצו, האוניברסיטאות לא יתנו לכם להעביר להם.

יעקב מרגי: בבקשה תתייחס לזה.

<רביד עומסי: תראה, אנחנו מפקחים על המוסדות הלא מתוקצבים בשביל שרמת הלימודים תהיה רמה זהה, בשביל שהם יקבלו אותו דבר כמו סטודנט רגיל.

<רביד עומסי: האם אני יכול לדרוש ממוסד לא מתוקצב להעניק שיעורי עזר לסטודנט חרדי שמגיע בלי רקע אקדמי?

<רביד עומסי: אני לא בטוח.

יעקב מרגי: סליחה, הוא ביקש ממך אישור לפתוח מסגרת חרדית?

יעקב מרגי: כן.

<רביד עומסי: בהחלט.

יעקב מרגי: ואתה במידה משורה נותן אותה.

יעקב מרגי: למה אתה לא מתנה לו את זה?

יעקב מרגי: למה אתה לא מתנה לו כמו שהמוסד הציבורי היה עושה את זה?

יעקב מרגי: אתה הריבון.

יעקב מרגי: כל עוד לא תעשו סוויץ' שאתם צריכים להוציא את הידיים מהכיסים ולשים את זה על ההגה של ההשכלה הגבוהה, ככה ההשכלה הגבוהה תיראה.

יעקב מרגי: תיקחו את דברי הימים פה של הוועדה מאז שאני מכהן בה.

יעקב מרגי: זה חוזר על עצמו.

יעקב מרגי: הפוך, אני לא אומר לכם שאתם יותר מידי מעורבים, אתם לא אקטיביים בכלל.

יעקב מרגי: בשביל תכנית חומש אתם זה, יושבת הנשיאות הגדולה, שאני לא מזלזל באף אחד מהם, המל"ג מתכנס פעם ב.., מקבלים החלטות בניתוק מוחלט ממה שקורה בשטח.

יעקב מרגי: תודה בשלב הזה.

יעקב מרגי: פרופסור מנואל טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: טוב, אדוני היושב-ראש, קודם כל אני מברך אותך על קיום הדיון הזה.

מנואל טרכטנברג: זה בעיני אחד הנושאים המשמעותיים ביותר שמתרחשים בכלל בחברה הישראלית.

מנואל טרכטנברג: תראו, אני אגיד כמה מילים כלליות, ואז אני אכנס דווקא לנקודות שגם אתה התייחסת אליהן.

מנואל טרכטנברג: המדינה לא יכולה לגרום לאף אחד - לא פרט ולא ציבור - לרצות ללמוד או לרכוש השכלה.

מנואל טרכטנברג: מה שקורה כאן זה שבתוך הציבור החרדי יש בהחלט הבנה שכדי להתפרנס חייבים לרכוש השכלה, השכלה אקדמית, השכלה איכותית, שתוביל לפרנסה נאותה.

מנואל טרכטנברג: אף אחד לא רוצה להיות עני.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, יש איזו מן אגדה אורבנית שהציבור החרדי רוצה להיות עני, לכן הם חיים בעוני.

מנואל טרכטנברג: לא כך העניין.

מנואל טרכטנברג: בפרט הדור הצעיר.

מנואל טרכטנברג: יש רצון עז לפרוץ את מעגל העוני ולהמשיך להתקיים כציבור חרדי.

מנואל טרכטנברג: התפקיד של המדינה זה לאפשר את זה, לפתוח את שערי האקדמיה כדי שאותו ציבור שרוצה בכך יוכל לרכוש את הכלים, את הכלים האיכותיים ביותר, כדי להשתלב בתעסוקה.

מנואל טרכטנברג: הדבר הזה יחולל מהפכה בתוך הציבור החרדי.

מנואל טרכטנברג: הוא יוכל להתקיים על פי אמונתו לא בעוני עמוק, ויחד עם זאת גם לתרום למשק ולחברה.

מנואל טרכטנברג: זו נקודת המוצא.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שמה שקרה מאז 2009 זה לא פחות ממהפכה שבדרך.

מנואל טרכטנברג: אנחנו ראינו את התהליך.

מנואל טרכטנברג: היד נטויה, התהליך הוא ארוך, הוא קשה.

מנואל טרכטנברג: כל פעם מגלים עוד רובד של קשיים.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להתייחס עכשיו לנקודות שעלו כאן.

מנואל טרכטנברג: יש לי הרבה מה לדבר על הדברים האחרים.

מנואל טרכטנברג: תראו, ככל שמספר הסטודנטים החרדים גדל, כך הגברים מגיעים – הנשים זה סיפור אחר, הפער הוא הרבה יותר קטן – ללא כל הכנה.

מנואל טרכטנברג: זה לא עניין של הכנה.

מנואל טרכטנברג: העניין של האנגלית, של המתמטיקה, של המחשבים, של האוריינות הדיגיטלית, מה שנקרא, החוסר האבסולוטי זה לא עניין של, אתה יודע, שיודעים קצת, לא יודעים כלום בהקשרים האלה.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, זה הרואי לצפות שאפשר לצמצם את הפער הזה בתוך שנה.

מנואל טרכטנברג: הרי המספרים של הנשירה מהמכינות וכו' משקפים את העובדה הבסיסית הזאת.

מנואל טרכטנברג: כל בחור חרדי שמצליח לעבור את המכינה ולהשתלב בלימודים של מדעי המחשב, אני רואה בזה לא פחות מאשר נס, ממש ככה, ואני מוריד את הכובע.

מנואל טרכטנברג: אתה יודע, אני בהתלהבות יתרה כשאני רואה את הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: ככל שהמספר גדל, כך הבעיה הכל כך יסודית הזאת של חוסר הכנה תלך ותגדל.

מנואל טרכטנברג: מה אנחנו יכולים לעשות אל מול הדבר הזה?

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא נשנה סדרי עולם כאן במובן זה שמערכת החינוך תכפה על המגזר החרדי לימודי ליבה, זה לא יעבור כך, אבל כיום, בחורים צעירים חרדים שרוצים ללמוד אנגלית לא בתוך המסגרות של הישיבה הקטנה אלא ליד - אין איפה ללמוד, אין מורים.

מנואל טרכטנברג: המגזר לא מכשיר מספיק מורים גברים ללמד אנגלית, מתמטיקה, מדעי המחשב.

מנואל טרכטנברג: לא בתוך המסגרות, אלא ליד.

מנואל טרכטנברג: זה צריך להשתנות.

מנואל טרכטנברג: עוד פעם, אנחנו לא כופים שום דבר, רק מי שרוצה.

מנואל טרכטנברג: אם המשפחות רוצות שהילדים שלהן ילמדו, אין להם לאן ללכת, אין ליד, אין במרחק ברגל מהבית.

מנואל טרכטנברג: זה אפשר לעשות.

מנואל טרכטנברג: אפשר לספק את הצרכים האלה, אפשר להכשיר מורים.

מנואל טרכטנברג: עכשיו אני אומר, זה צריך להיות בעדיפות ראשונה, אדוני היושב-ראש, להכשיר מורים חרדים להוראת אנגלית, מתמטיקה ומדעי המחשב בתוך המגזר, על פי התנאים שלהם, על פי הביקוש שלהם.

מנואל טרכטנברג: זה דבר קריטי.

מנואל טרכטנברג: זה דבר שאני חושב שצריך לשים על סדר היום בצורה מאוד ברורה.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני, מה שאמרת על המכללות הפרטיות.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, בוא נקרא לילד בשמו.

מנואל טרכטנברג: יש מכללה אחת גדולה שפרצה דרך - צריך להגיד את האמת - בזמנו, אבל עם הזמן אנחנו רואים את התופעה הזאת של המונים שנכנסים לשלם, משלמים הרבה מאוד כסף.

מנואל טרכטנברג: הרבה מאוד נופלים.

מנואל טרכטנברג: גם אלה שעוברים, שרוכשים תארים, בפרט במשפטים ובמינהל עסקים, מתגלה אחר כך שהשוק רווי בהם, אין להם תעסוקה וכו'.

מנואל טרכטנברג: ואני אומר לכם עכשיו משהו.

מנואל טרכטנברג: זה הדור הראשון בתוך הציבור החרדי שרוכש את הכלי הזה של השכלה גבוהה ותואר.

מנואל טרכטנברג: אוי לנו אם נמכור לדור הזה מוצר פגום, לדור הראשון הפורץ דרך.

מנואל טרכטנברג: זה קורה.

מנואל טרכטנברג: צריך להתריע.

מנואל טרכטנברג: אתה צודק, אדוני היושב-ראש, שהמל"ג אמנם לא יכולה לכפות, אבל המל"ג יכולה להרים קול הרבה יותר צלול, לקרוא לילד בשמו, להגיד: רבותיי, לצד הדברים הנהדרים שקורים באקדמיה בהכשרה של הציבור החרדי, גם יש את התופעה הזאת, ותדעו לכם, תיזהרו, מכיוון ששם מוכרים לכם מוצר פגום.

מנואל טרכטנברג: זו אמירה קשה, אבל צריך להגיד אותה לטובת הציבור החרדי שהולך לשם.

מנואל טרכטנברג: עכשיו לעניין הנתונים.

מנואל טרכטנברג: כשהייתי יו"ר ות"ת הייתי מתוסכל בצורה בלתי רגילה מהדבר הזה שיש את האיחור האדיר הזה.

מנואל טרכטנברג: זה נכון שהבעיה היא בהלמ"ס בעיקר, כי המל"ג תלוי בהלמ"ס.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: הלמ"ס יוצא למכרז - -

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם בצורה חד משמעית, במדינת ישראל של 2017 לא ייתכן – לא איכפת לי אם זה הלמ"ס או אם זה כל גוף אחר - - מפה צריכה לצאת אמירה.

מנואל טרכטנברג: אתמול בערב היו פריימריז במפלגה שלי.

מנואל טרכטנברג: אמנם באיחור של חצי שעה, אבל כשנסגרו הקלפיות, היו תוצאות.

מנואל טרכטנברג: יש לי חדשות.

מנואל טרכטנברג: יש דבר כזה שנקרא מחשבים, שיודעים להביא את האינפורמציה בזמן אמת.

מנואל טרכטנברג: זה לא שדרושה שנה ושנתיים כדי לאסוף את הפתקאות, לעשות חישובים ביחד.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, זה כשל מערכתי שהוא בלתי נסבל.

מנואל טרכטנברג: אתה צודק, זה לא המקום היחיד שזה קורה.

עודד פורר: זה המקום היחיד.

עודד פורר: בהטבות מס הם לא מודדים את המרחק מהיישוב, למרות החלטה.

עודד פורר: בחוק הם היו צריכים להביא את זה בינואר לוועדת הכספים.

עודד פורר: הם לא הביאו את זה עד עכשיו.

מנואל טרכטנברג: נכון מאוד, עודד, לכן זה תפקידה של הכנסת לבוא להתריע.

מנואל טרכטנברג: לא מקובל עלינו שב-start-up nation בשנת 2017 יהיה פיגור.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם משהו.

מנואל טרכטנברג: הפיגור לא צריך להיות יותר ממספר חודשים בודדים, זהו.

מנואל טרכטנברג: זה מה שצריך להיות.

יעקב מרגי: אני מוכן לסבול שנה קודמת.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לך, מספר חודשים בודדים.

מנואל טרכטנברג: יש לי הרבה מה להגיד, אבל לסיכום אני אומר בשלושת ההקשרים שדיברתי עליהם – הכשרת מורים גברים בתוך המגזר החרדי ללימודי אנגלית - - בואו נמחק מהלקסיקון לימודי ליבה, כי זאת קונוטציה שאתה - - מילה אחרונה.

מנואל טרכטנברג: הקמתי כאן בכנסת שדולה לשוויון הזדמנויות למגזר החרדי, או יותר נכון, לציבור החרדי.

מנואל טרכטנברג: זאת צריכה להיות הגישה שלנו, לאפשר שכל צעיר וצעירה חרדים יוכלו למצות את הרצון שלהם, את הפוטנציאל שלהם על ידי מתן שוויון הזדמנויות.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל, תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל אני רוצה לומר כמה מילים למה שאמר חברי חבר הכנסת טרכטנברג.

מיכאל מלכיאלי: אני סיימתי עכשיו תואר שני.

מיכאל מלכיאלי: את התואר הראשון שלי למדתי במקום חרדי, את התואר השני במקום לא חרדי.

מיכאל מלכיאלי: קטונתי מלחלוק, אבל כל האגדה הזאת שהציבור החרדי קשה לו במכינות, קשה לו באנגלית, במתמטיקה - - היינו קבוצה מאוד גדולה, 60 או 70 תלמידי ישיבה, שכל ימינו למדנו רק בישיבה, בלי ליבה, בלי שום דבר, ותוך מספר חודשים כולם סיימו בציונים גבוהים.

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה להתרברב, אבל רובם עם יכולות של לימודי גמרא.

מיכאל מלכיאלי: זה מוכיח את עצמו.

מיכאל מלכיאלי: גם הסיפור שאין מכונים ללימוד אנגלית בציבור החרדי - - כל מי שיפתח כל עיתון חרדי יראה שבירושלים יש 6 או 7 מכונים כאלה.

מיכאל מלכיאלי: לכל אבא שרוצה ללמד את הילד שלו אנגלית - אמנם לא בתלמוד תורה, שאין לימודי ליבה - יש לו.

מיכאל מלכיאלי: כמעט בכל שכונה חרדית, במינהלים קהילתים כאלה ואחרים יש לימוד אנגלית.

מיכאל מלכיאלי: זה אחד.

מיכאל מלכיאלי: יש פה נשירה, אי אפשר להתעלם ממנה.

מיכאל מלכיאלי: אני גם רוצה להוסיף עוד דבר.

מיכאל מלכיאלי: אני עצמי מהכולל יצאתי ללימודים.

מיכאל מלכיאלי: יושבים פה אנשי עידוד טורונטו.

מיכאל מלכיאלי: יושב פה נתן, ויש לידו בחור חמוד בשם אביחי.

מיכאל מלכיאלי: הם עושים היום דבר עצום - אני חושב שהמל"ג היה צריך לעשות אותו בעצמו, לא על ידי שלוחות – זה כל המושג של הליווי החרדי.

מיכאל מלכיאלי: אני לא קורא לזה קבוצת תמיכה.

מיכאל מלכיאלי: יש להם מפגשים עם הסטודנטים פעם בכמה חודשים.

מיכאל מלכיאלי: הם יודעים לפתור בעיות לסטודנטים.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאם המל"ג היה יודע לאמץ את העבודה האדירה שלהם, היינו חוסכים המון המון בנשירה.

מיכאל מלכיאלי: דבר אחרון שאני רוצה לומר, שזה גם המל"ג צריך לקחת לידיו, זה שתבדקו, אחוז החרדים הלך והתרבה בשנים האחרונות באוניברסיטאות הלא דתיות, באוניברסיטה העברית איפה שלמדתי.

מיכאל מלכיאלי: האם האוניברסיטה התחשבה פעם בשעות תפילה?

מיכאל מלכיאלי: האם היא התחשבה פעם בכשרות של האוכל שהיא נותנת?

מיכאל מלכיאלי: האם היא התחשבה פעם שמגיעים מרצים שמסיתים נגד הציבור החרדי ואתה כתלמיד לא יכול לפתוח את הפה כי הוא יטפל לך במבחן?

מיכאל מלכיאלי: האם חשבתם פעם שאתם, המל"ג - אתם בעצם הריבון מעל האוניברסיטה – מביאים נציגים כאילו חרדים לייצג את הציבור החרדי נגד הציבור החרדי?

מיכאל מלכיאלי: מה אתם רוצים, שהציבור יישאר שם?

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, אני כמה פעמים באמצע רציתי לקום, לברוח מבית הספר.

יעקב מרגי: אתה אומר, במילים אחרות, שהנשירה היא לאו דווקא לימודית.

מיכאל מלכיאלי: היא לא מהלימודים.

מיכאל מלכיאלי: אני אגיד לך, כשאני סיימתי - -

יעקב מרגי: סביבה תומכת אין?

מיכאל מלכיאלי: אין.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, אני רציתי לברוח מהמקום.

מיכאל מלכיאלי: יושבים לך מרצים, מדברים נגדך, נגד הרבנים שלך, מזלזלים.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה רוצה, שאנחנו נישאר בכזה מקום?

מיכאל מלכיאלי: לא ביקשתי כרגע הפרדה באוניברסיטה העברית.

מיכאל מלכיאלי: לא ביקשתי.

מיכאל מלכיאלי: ביקשתי שתתנו במכללה שהם רוצים הפרדה.

מיכאל מלכיאלי: אתם לא נותנים להם.

מיכאל מלכיאלי: אז מה אתם בעצם עשיתם?

מיכאל מלכיאלי: שהציבור החרדי שרוצה תואר שני, וכולנו הרי יודעים שבנציבות, במכרזים גבוהים עוד מעט ידרשו תנאי סף תואר שני - - חרדים לא יהיו שם.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי אני לא הולך ללמוד מעורב.

יעקב מרגי: רבותיי, בצוות ניהול הוועדה התקדמה אחת העובדות, שתפקידה היה - - במכרז החדש שפרסמה הכנסת, בתנאי הסף היה תואר ראשון לכתבנית.

יעקב מרגי: יוצא שתואר שני הוא כמעט ועוד מעט קט יהפוך לתנאי סף.

מיכאל מלכיאלי: תנאי סף.

מיכאל מלכיאלי: הציבור החרדי לא יהיה שם, כי אתם מדירים את הציבור החרדי משם.

מיכאל מלכיאלי: אבל עזוב, סביבה תומכת, כמו שאמר היושב-ראש, אין במקומות מסוימים.

עודד פורר: ראשית, אני מצטרף לחלק מהדברים שאמר חברי בהקשר של איך מרגיש סטודנט חרדי שנכנס לאוניברסיטה חילונית.

עודד פורר: הפלורליזם הוא לשני הכיוונים.

עודד פורר: ברור שעשו מזון כשר.

עודד פורר: אני לא בדקתי את הכשרות באוניברסיטאות, אבל אם באו"ם הצלחנו להביא מזנון כשר, אני מאמין שגם נצליח בחלק מהאוניברסיטאות.

עודד פורר: השאלה של התואר השני לא מופיעה פה בנתונים.

עודד פורר: לא ראיתי פה את מספר הסטודנטים החרדים שלומדים לתואר שני.

יעקב מרגי: זה נתון שלא נמדד, כי הוא נבלע.

יעקב מרגי: אין מסגרות לחרדים.

עודד פורר: אני חושב - -

<קריאה: יש מעל 1,000 סטודנטים.

<רביד עומסי: כ-10% מהסטודנטים.

עודד פורר: אני חושב שכשמציגים נתונים, זה צריך להיות חלק מהנתונים שמוצגים, בגלל הסוגיה הזאת שלא מאפשרים למי שרוצה ללמוד את התואר השני - - חבר'ה, זה שפתחת את האפשרות להרבה מאוד אנשים ללמוד תואר ראשון בכלל, אז בתואר השני חוסמים?

עודד פורר: אני לא מצליח להבין את העניין הזה.

עודד פורר: אין פה שום עניין, לא לאקדמיה ולא לחופש האקדמי.

עודד פורר: זה נראה לי סתם מן רצון לכפות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת לשעבר ניסים זאב.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, כולנו יודעים את הוויכוח בין בלעם לאתון, מי הכה אחד את השני יותר.

נסים זאב: כל אחד התלונן שהשני מכה.

נסים זאב: מה שקורה כאן זה שהמל"ג אומר:

נסים זאב: אני פותח את השערים בפני חרדים, אבל מכניס את כל החסימות האפשריות כדי לבלום אותנו.

נסים זאב: אני אתחיל אחד לאחד.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אתה יודע שעוד בתקופת גדעון סער, וגם קודם לכן, ובזכות פרופסור טרכטנברג שליווה אותנו, ותודה רבה לך מנואל, אנחנו לא שכחנו אותך, אנחנו תמיד זוכרים אותך לטובה - הוא פתח את השערים יחד עם גדעון סער - היו סיכומים.

נסים זאב: אחת הסוגיות שהעלינו בזמנו זה הנושא של מבחני סאלד.

נסים זאב: ידידי חבר הכנסת, פה מתחילה הבעיה.

נסים זאב: האם מבחני סאלד זה תעודת אשת חייל?

נסים זאב: כאשר תלמידה לומדת 3 שנים, לומדת בכיר, באים אחרי 3 שנים ואומרים: זו חספא בעלמא, אנחנו לא מכירים.

נסים זאב: כל שנה חוזרים על התזמורת כמו באגדה של פסח "הא לחמא עניא".

נסים זאב: כל פעם מחדש.

נסים זאב: כל שנה אנחנו נדרשים ומתווכחים במל"ג – יודע את זה רביד טוב –באותן סוגיות.

נסים זאב: כל שנה מערימים עוד קשיים כדי לבלום אותנו.

נסים זאב: אני אומר לך, כשמדברים על נשירה, אני מדבר על מריטת שערות.

נסים זאב: אומרים: יש לך קרחת בסוף.

נסים זאב: אל תמרטו לנו לא את העצבים ולא את השערות שלנו.

נסים זאב: המגזר החרדי הוא לא איזה ציבור אומלל שצריכים לעודד אותו, לשקם אותו, כאילו המל"ג הוא חברת השיקום של הציבור החרדי.

נסים זאב: אנחנו לא כאלה מסכנים, תאמינו לי.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך איפה הבעיות שצריכים לדבר עליהן.

נסים זאב: איך אפשר שמכינה יהודית שבמשך שנים - -- אני רוצה שתבינו מה התפקיד שלי.

נסים זאב: יש לי מוסדות נוות ישראל.

נסים זאב: אנחנו תחת חסות מכללת הרצוג.

נסים זאב: יש לנו למעלה מ-600 תלמידות, כולן מהמגזר החרדי.

נסים זאב: כשאני אומר חרדי, אני מדבר בעיקר על חסידויות שונות, על ליטאים.

נסים זאב: לשם באים כל הסלתה ושמנה של המגזר החרדי, כולל סאטמר.

נסים זאב: עכשיו, איפה זה צמח בכלל?

נסים זאב: כאילו זאת הייתה יוזמה של המל"ג לטפח את החרדים.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: הייתה יוזמה עוינת.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לך, כאשר באו והחליטו שאופק חדש צריך תנאי סף, שצריך לדרוש מאותן מורות בגרות פלוס בי.

נסים זאב: אי, אז באו כל המורות החרדיות, בערך 30 אלף ברחבי הארץ, ואמרו: מה אנחנו עושות עם עצמנו.

נסים זאב: אז מי שלמדה בכיר לפני 10 שנים ו-20 שנה והיום היא עם 8 ו-10 ילדים, נדרשת לחזור כאילו היא אנאלפביתית.

נסים זאב: לא מכירים אותה, לא מכירים בתעודות שלה.

נסים זאב: אם תעודת בכיר לא שווה כלום, תגידו מראש: אנחנו לא מנפיקים תעודה, אנחנו לא מכירים בלימוד שלכן, שווה לאפס.

נסים זאב: דבר נוסף.

נסים זאב: כשמדברים על תקצוב, מדברים על מוסדות מתוקצבים.

נסים זאב: אני נלחם כל שנה להגדיל את התקציב יחד עם סגן שר האוצר ואחרים, כדי שאותן תלמידות שצריכות לבוא לתואר בי.

נסים זאב: אי, שתהיה להן אפשרות לממן את עצמן.

נסים זאב: הקמח הזה הופך להיות, תאמין לי, רק הפסולת.

נסים זאב: גם פסולת אחר כך - - זה הולך תמיד לחלק של הטכנולוגי, כמו שהוא אמר, ואף פעם אין לאותן סטודנטיות שלומדות לתואר מורות וגננות.

נסים זאב: אני אומר, הגיע הזמן, כי חלק החלו.

נסים זאב: לא יכול להיות שנתעלם מהמגזר הזה.

נסים זאב: דבר שני.

נסים זאב: תואר שני, איך אפשר לדרוש שיהיה רק מעורב?

נסים זאב: מה, המל"ג פה הוא- -?

יעקב מרגי: זו סוגיה בדיון.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: זו סוגיה - -

יעקב מרגי: קריטית.

נסים זאב: היא שערורייתית, היא מגמתית.

נסים זאב: או שמבינים מה זה מגזר חרדי, או שמתיימרים לדעת מה זה מגזר חרדי.

נסים זאב: לא מיני ולא מקצתי.

נסים זאב: הם לא מבינים כלום בעניין הזה.

נסים זאב: אז אנא מכם, אל תתערבו בדברים.

נסים זאב: אתם רוצים לעזור - -

יעקב מרגי: גלעד מלאך, אם תוכל בדקה וחצי לומר את משנתך, אני אשמח.

<גלעד מלאך: ברשותך, כן.

<גלעד מלאך: רק רציתי להגיד, חבר הכנסת מרגי, מבחינת הנתונים, כאילו התחושה שלך שזה לא מתקדם בקצב מספיק טוב.

<גלעד מלאך: אנחנו בחנו את הנושא הזה.

יעקב מרגי: התחושות שלך הן שונות.

<גלעד מלאך: זה לא עניין של תחושות.

<גלעד מלאך: הנתונים מראים על עלייה שנתית של בין 10% ל-15% ב-5 השנים האחרונות.

יעקב מרגי: של מה?

<גלעד מלאך: של מספר הסטודנטים החרדים.

יעקב מרגי: שנכנסים לשערי האקדמיה.

<גלעד מלאך: כן.

יעקב מרגי: לא מעניין אותי.

יעקב מרגי: הדיון מתמקד היום על הנשירה, אתגרים.

<גלעד מלאך: בסדר.

<גלעד מלאך: אני אומר, קודם כל מבחינת הקצב.

<גלעד מלאך: התחושה שלך שהקצב הוא לא מהיר.

<גלעד מלאך: הקצב הוא די מהיר.

<גלעד מלאך: עכשיו רק כמה מילים ביחס לנשירה, אבל בהקשר שלנו.

<גלעד מלאך: חלק משמעותי מהתכנית החדשה היא לשפר לא רק את הכמות, אלא גם להעלות את האיכות של הסטודנטים החרדים באקדמיה.

<גלעד מלאך: זה יבוא לידי ביטוי, בין השאר, במכינה בגרותית, כלומר, המכינה תהיה מכינה שאפשר לעשות אותה בתהליך משמעותי יותר, ממושך יותר, שתאפשר בחירה לסטודנטים חרדים.

<גלעד מלאך: לא יהיה מצב רק שבן אדם נכנס למכינה, הוא כבר יודע מה הוא ילמד, וכשעוד אין לו מושג מהחיים מה מתאים לו, הוא כבר יודע באיזה מקום הוא ילמד ומה הוא ילמד.

<גלעד מלאך: ברגע שיש מכינה בגרותית, בן אדם מבין גם את היכולות שלו.

<גלעד מלאך: אחר כך הוא יכול לבחור בכל מוסד אקדמי רלוונטי.

יעקב מרגי: אני לא רציתי להגיד מדוגמה אישית, אבל הבן שלי גם יצא מישיבה.

יעקב מרגי: הוא הלך למכינה להנדסה, יצא עם - -, אבל במהלך הלימודים היו לא קשיים אובייקטיביים - חלק של המוסד, כי לא היה ליווי במוסד ולא הייתה התאמה של המוסד.

יעקב מרגי: אנשים רבים מתאכזבים בדרך הזאת.

יעקב מרגי: איך אמר טרכטנברג, ואני שמח שהוא אמר את זה, אל תמכרו מוצר פגום.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: זה מסר גם לדורות הבאים.

<גלעד מלאך: אז אני רק מדגיש בהקשר הזה, מכינה בגרותית היא קודם כל מאפשרת להבין את היכולות שלך, את מידת ההתאמה שלך לכל תחום.

יעקב מרגי: אני איתך.

<גלעד מלאך: זה דבר אחד.

<גלעד מלאך: דבר שני, בהקשר של מכללות פרטיות שעלו והוזכרו פה, לא הזכרנו את הנקודה הסופית מעבר לנשירה.

<גלעד מלאך: בסוף הלימודים של לימודי משפטים רוב התלמידים שניגשו לבחינה נכשלו, כלומר, אנשים שרפו 3 שנים מהחיים שלהם, שילמו סכום שהוא - -

<יהודית גידלי: 88%.

<גלעד מלאך: כלומר, שילמו סכום אדיר.

<גלעד מלאך: כל התמיכה שהם קיבלו מהמל"ג זה לא רלוונטי.

יעקב מרגי: בשביל הסלש משפטן.

<גלעד מלאך: נכון.

<גלעד מלאך: אז אני אומר בהקשר הזה - אנחנו כתבנו והתייחסנו לזה - של המקצועות שמקבלים תמיכה מהמל"ג, צריך עוד יותר להוריד את המקצועות - -

יעקב מרגי: מכובדי מר מלאך, על דא קא בכינא.

יעקב מרגי: אם אתה לא מבין ארמית, על זה אנחנו בוכים.

יעקב מרגי: בהתחלה התלהבנו מהנתון שבאים בשערי האקדמיה.

יעקב מרגי: אנחנו כבר לא שם.

יעקב מרגי: אתה באת בתחושה של "מה אתה מתוסכל, סך הכל יש נתונים".

יעקב מרגי: אני לא שם.

יעקב מרגי: אלה שכבר בפנים - איך אנחנו מוציאים אותם עם תואר משמעותי, איך אנחנו דואגים שלא - - אתה יודע מה, תעזוב את הציבור החרדי, אני כמדינה, איך אני מפקח שאכן על המשאבים שהשקעתי אותם במוסדות קיבלתי את התמורה, את התפוקה הנאותה.

<גלעד מלאך: אז התשובה שלי לזה היא שהתכנית החדשה מתמקדת במקצועות הרלוונטיים, אבל עוד יותר ניתן לעשות זה תמיכה מופחתת ביותר במקצועות האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משה גוטליב, בבקשה.

<משה גוטליב: אני מאוניברסיטת בר-אילן.

<משה גוטליב: אני רוצה לספר סיפור של הצלחה.

<משה גוטליב: אוניברסיטת בר-אילן לקחה את היוזמה של פרופסור טרכטנברג, הקימה קמפוס חרדי למהדרין.

<משה גוטליב: הוא מאפשר לימודים מופרדים לנשים ולגברים.

יעקב מרגי: תיזהר בחשיפה שלא תחטוף עתירה.

<משה גוטליב: אנחנו מקיימים, תומכים בתלמידים בצורה שמאפשרת להם - - העובדים שעובדים מולם הם עובדים חרדים, בעלי תואר אקדמי, ולכן הם מבינים בדיוק את כל הקשיים שהחרדים יכולים להיתקל בהם.

<משה גוטליב: אני חושב שרק השקעה בצורה כזאת יכולה להביא לשיעורי הצלחה.

<משה גוטליב: זה נכון שעם הגברים זה יותר קשה מעט מאשר עם הנשים, מכיוון שהן מגיעות כבר יותר מוכנות, אבל אנחנו לא מרפים ידיים, אנחנו נצליח בכולם.

<חיה וגשל: פתחתי מכון אקדמי לבנות מהמגזר החסידי.

<חיה וגשל: קיבלנו אישור, הסכמה של אדמו"רים ורבנים.

<חיה וגשל: כפי שאתם יודעים, רוב הרבנים בציבור החרדי נגד אקדמיה.

<חיה וגשל: הציבור ממש מקיא את האקדמיה.

יעקב מרגי: תתמקדי בחסם אחד לפחות בדיון הזה.

<חיה וגשל: החסם העיקרי שלנו זה שהמל"ג לא מאפשר לנו - - בתחילת שנת הלימודים הקודמת, ממש שבוע-שבועיים לפני תחילת שנת הלימודים, קיבלנו מכתב מהמל"ג שאין אפשרות לערוך את הלימודים בנפרד.

<חיה וגשל: דרשו מהבנות ללמוד ביחד עם המח"ר החרדי של המרכז האקדמי לב.

<חיה וגשל: מה שקרה זה שרוב הבנות חזרו לסמינרים, ביטלו רישום.

<חיה וגשל: נשארנו בלי תלמידות.

<חיה וגשל: אני מדברת על שנה לפני כן שהיו לנו כיתות של 35 תלמידות.

<חיה וגשל: ישנן מכללות חרדיות שמחזיקות את הקשת של הציבור החרדי.

<חיה וגשל: בשביל לקחת את הציבור החרדי הסגור, השמור – זה מהסגנון שלי והסגנון של התלמידות שלנו – אז זה או שנותנים להם רמה רוחנית כמו בסמינרים לצד לימודי אקדמיה - - הן נבחנו ולומדות בדיוק את אותה תכנית של מרכז אקדמי לב.

<חיה וגשל: ברוך השם יש לנו מחזור שסיים.

<חיה וגשל: כולן מצאו מקום עבודה.

<חיה וגשל: ב"אינטל" יש לנו 4 בנות.

<חיה וגשל: זה שהן שמרו על מסגרת חרדית מבחינה רוחנית לא פגע בתואר שלהן.

יעקב מרגי: סטוארט הרשקוביץ.

<סטוארט הרשקוביץ: אני רוצה להדגיש את החשיבות של הקבוצה הזאת, את הדור הזה, החלוצים האלה של הציבור החרדי.

<סטוארט הרשקוביץ: אני שומע מהם שהם יודעים שעיני הקהילה אליהם עכשיו לראות אם הם יצליחו.

<סטוארט הרשקוביץ: הקריטריונים של הצלחה זה שניים, לא שלושה.

<סטוארט הרשקוביץ: רק שני קריטריונים, זה הכל.

<סטוארט הרשקוביץ: אחד, שיישארו חרדים כשהם יוצאים, ובי"ת, שהם יזכו לעבודה מכובדת, טובה.

<סטוארט הרשקוביץ: אין עוד משהו שחשוב מבחינתם, ולכן יש לדחוף אותם קדימה.

<סטוארט הרשקוביץ: אני מסכים עם כל מה שנאמר.

<סטוארט הרשקוביץ: החסם העיקרי אצלנו בעיקר זה אנגלית.

<סטוארט הרשקוביץ: אנחנו שומעים את זה כל הזמן.

<סטוארט הרשקוביץ: אנשים שמגיעים אלינו לא יודעים איך נראה ה-abc, ולכן אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מעצימים את העניין הזה של האנגלית.

<סטוארט הרשקוביץ: בלי זה הם לא יתקבלו להייטק.

<סטוארט הרשקוביץ: כפי שראיתם, 73% מהחרדים לומדים עריכת דין ומינהל עסקים.

<סטוארט הרשקוביץ: אנחנו צריכים להכניס אותם, לעודד אותם יותר לתחום הטכנולוגי, כפי שאמר פרופסור טרכטנברג.

<סטוארט הרשקוביץ: צריכים לתת את הדעת איך גורמים להם להגיע יותר לתחומים האלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מסכים את הדיון.

יעקב מרגי: כמובן תם ולא נשלם, אנחנו נמשיך לעקוב.

<מירב סלע: אני אשמח רק להגיד משהו קצר.

יעקב מרגי: כן.

<מירב סלע: אני מהתאחדות הסטודנטים הארצית.

<מירב סלע: אני רק רוצה להגיד שבתכנית החומש הנוכחית לא היה סעיף הנשירה.

<מירב סלע: אנחנו כחלק מוועדת ההיגוי ביקשנו סעיף שמתייחס לסוגיית הנשירה.

<מירב סלע: אני רק אגיד בקשר למכינות, שמה שמוגדר ומוכתב מלמעלה זה לא מה שקורה בשטח.

<מירב סלע: צריך לשים עין על הדבר הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לאורחים.

<א. גרשון בינט: אני רוצה להגיד 3 נקודות ממש בקצרה.

<א. גרשון בינט: אחת, יש צורך בלימודים אקדמיים בגלל פרנסה, כמו שאמר פרופסור טרכטנברג.

<א. גרשון בינט: שתיים, יש תחושה, בגלל כל מה ששמענו כאן, ואני לא מאריך בזה, פעמים רבות מידי שרוצים לגייר את הסטודנטים.

<א. גרשון בינט: הנוסחה הנכונה - מה שאמר עכשיו מר סטיוארט – היא נכנס חרדי, יוצא חרדי.

יעקב מרגי: אמר את זה גם טרכטנברג.

<א. גרשון בינט: אני רוצה להוסיף מילה אחת:

<א. גרשון בינט: ובתנאי שזה יהיה לפי הפרשנות החרדית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אתה מדבר על אוטופיה, לצערי הרב.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לאורחים הרבים שהגיעו לדיון, שתרמו לדיון גם כן, לחברי הכנסת שהגיעו לדיון, וכן למרכז טאוב על הצגת המחקר ולאגודת ידידות טורונטו על הסקירה שניתנה לחברי הוועדה.

יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על החסמים של הסטודנטים החרדים באקדמיה, הן בקושי בלימודי אנגלית, הן בתכנית הליווי בשנת הלימודים.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה שבשנת 2017 עדיין אין נתונים סטטיסטיים למועצה להשכלה גבוהה, ולא הוקם מסד נתונים כולל.

יעקב מרגי: הוועדה עמדה מקרוב על הפער בין מספרי הנושרים במוסדות הציבוריים לבין המוסדות הפרטיים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג לסיים ולהביא למצב שאכן תואר שני יינתן לציבור החרדי במסגרות המתאימות, המופרדות.

יעקב מרגי: אני מבין את הקושי המשפטי ואת כל האווירה, אבל אסור לרכב - -אני מאמין כמי שהיה שר, גם כשיש עתירות, שלפרקליטות קל להגיד: יש עתירה, בוא נקפיא.

יעקב מרגי: אם תהיה לכם אמירה, ואני לא שומע אותה, חד משמעית, אז גם הפרקליטות תתיישר לפי זה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת להכיר בתארים שניתנו בעבר, במיוחד לציבור המורות בחברה החרדית, ולקבוע תנאים.

יעקב מרגי: מכאן ולהבא, לחדשים, אין לנו בעיה, אבל לתארים שניתנו, וכן להכיר במבחני סאלד שהיו תמיד כחלופה לתעודת הבגרות.

יעקב מרגי: אני לא רואה מדוע זה לא מתקיים.

יעקב מרגי: אני מבקש מהמל"ג לתת לנו, לוועדה, תשובה, להגיש לי לוועדה תשובה מוסמכת מדוע בוטלה ההכרה במבחני סאלד.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.