ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 553, 2017-06-27 11:15

מאיר כהן: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות במסגרת ציון יום הסביבה בכנסת: על סדר-היום: זיהום אוויר חמור כתוצאה משריפות פסולת בשרון ובמערב השומרון.

<שלום צארום: - - - כולם מסוכנים לבריאות האדם, כולם יודעים את זה.

<שלום צארום: שוב, אלה התופעות היומיומיות שלנו, זה מה שמתרחש מסביבנו ביום יום.

<שלום צארום: מדובר פה לא באזור הנגב, מדובר פה באזור מאוכלס מאוד, הרבה יותר מאוכלס מאזור הנגב, ולכן הפגיעה היא בכמות אדירה של תושבים.

<שלום צארום: אנחנו מדברים פה על מאות אלפי - - -

מאיר כהן: מה זה כבר משנה אם נפגעים 1,000 או 10,000?

<שלום צארום: אני חושב שכתופעה - - -

מאיר כהן: עזוב, אל תשיב.

מאיר כהן: התופעה היא נוראה בין אם היא פוגעת ב-100 איש או ב-1,000 איש.

מאיר כהן: זאת תופעה שצריך למגר בלי שום קשר למספר.

<שלום צארום: זה נכון שכל מקרה הוא לגופו של עניין, אבל אין ספק שבאזור מאוכלס כמות הנפגעים הרבה יותר גדולה.

<שלום צארום: כאן יש לנו כמה המחשות לאזורים שלנו, כולל תל-אביב, מהאזור שלנו מגיעים ענני העשן עד תל-אביב, היא לא חסינה.

<שלום צארום: דיברנו גם על זה שהחומרים האלה, בעיקר סוגי הפולימרים, אלה החומרים שהם הכי מסוכנים מבחינת מה שהם פולטים לאוויר.

<שלום צארום: חומרים מאוד מסוכנים, אסבסט, פסולת בנייה, גם מכה שמפנים לאתר פיראטי ושורפים.

<שלום צארום: במקום לפנות לאתרים מסודרים ולשלם עבור הפינוי הזה הם מדלגים על השלב הזה, חוסכים כספים על חשבון בריאות הציבור.

<שלום צארום: צמיגים וכן הלאה.

<שלום צארום: שוב, השריפות גם לצורך מיצוי של מתכות, בעיקר נחושת, גם תופעה מוכרת, ואז כל החומרים הפלסטיים והסינטטיים למיניהם מסביב נשרפים.

<שלום צארום: החומרים האלה משחררים לאוויר רעלים שחלקם מוכרים היטב, הדיאוקסינים, וכן אלה שהם גורמים ישירים למחלות סרטן וחלקיקים נשימים.

מאיר כהן: היטבת להציג את התמונה.

מאיר כהן: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: קודם כול ברוכים הבאים לכולם, אני שמחה שסוף כל סוף אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

שרן השכל: אני ויניב עבדנו על זה כבר הרבה מאוד זמן על מנת שנקיים את הדיון הזה בכנסת, כי המאבק הזה לא התחיל לפני כמה ימים וגם לא כמה חודשים.

שרן השכל: התושבים, וזו קבוצה מאוד קטנה מתוך כמה אלפי תושבים שנמצאים בקבוצות ווטסאפ ובקבוצות פייסבוק ויוצאים להפגנות ונפגשים כבר הרבה מאוד זמן.

שרן השכל: הכרתי את הקבוצה הזו דרך יניב נדמה לי שבערך לפני שנה כבר, חצי שנה, כשהתחלתי באמת קצת להבין ופנו - - -לגבי דבר כזה נוראי.

שרן השכל: אמרתי: בסדר, שריפה פה, שריפה שם.

שרן השכל: מרגע שהם הראו לי את כל הפרטים, הסבירו לי מה בעצם מתרחש שם – אנחנו כמעט כל לילה חוזרים דרך כביש 6 מירושלים לכפר-סבא, אני והצוות שלי, נדמה לי שלא היה לילה אחד שעברנו שם ולא היה ריח של שריפות או שראינו עשן או דברים כאלו.

שרן השכל: ואז באמת נפל האסימון על גודל החומרה של מה שבאמת קורה שם.

שרן השכל: ואז התחלתי להפנות כל מיני מכתבים לכל מיני משרדים ולראות למה הדבר הזה לא מטופל.

שרן השכל: אפילו פעם אחת ניסיתי להתקשר למשטרה ולפיקוח העירוני, וכולם אמרו: אין מה לעשות.

שרן השכל: או שאמרו: אנחנו נטפל, ובסוף לא מטפלים בזה בכלל.

שרן השכל: אתה מתקשר אחרי זה, ואומרים לך: אנחנו נטפל.

שרן השכל: כאילו ממשיכים את זה הלאה.

שרן השכל: ועכשיו את מה שעשיתי התושבים האלו כבר מבצעים זמן לא מועט, כבר הרבה מאוד זמן.

שרן השכל: והם גם לא חברי כנסת, הם אזרחים, אז עוד מתייחסים אליהם – לפעמים זה מזל שעונים להם לפניות שהם מגישים.

שרן השכל: אתן דוגמה אחת, העברתי מכתב למשרד הביטחון על הנושא של המשרפה מקלקיליה, כי זה היה משהו איום.

שרן השכל: תראה, התמונות לא מתארות את הריח וגם לא את הנזק שנעשה אחרי זה בדרכי הנשימה.

שרן השכל: יש לך פה ילדים קטנים, ההורים ששולחים אותם לגנים, עכשיו זה ילדים עם אסטמה ועם מחלות נשימתיות ודברים כאלו.

שרן השכל: ואתה מבין שאנחנו מגדלים דור שגדל על זה שזה נורמלי לשרוף אשפה באזור, והם אחר כך סופגים את הנזקים.

שרן השכל: מדובר פה פשוט בבריאות הציבור, באזרחים שלא מסוגלים לפתוח חלונות, שנגרמות להם מחלות נשימתיות.

שרן השכל: פניתי בדוגמה אחת למשרד הביטחון בנוגע למשרפה בקלקיליה, קיבלתי מכתב חזרה, כל כך שמחתי.

שרן השכל: אמרו לי: טיפלנו במשרפה בקלקיליה, סגרנו, כיבינו.

שרן השכל: אני יכולה להראות לכם את המכתב הזה.

שרן השכל: אני פונה ליניב, מספרת לו שמשרד הביטחון עשה אופרציה, הוא נכנס לקלקיליה, סגר את המשרפה הזו.

שרן השכל: הם אומרים לי: תקשיבי, אנחנו מעלים מין עפיפון כזה, רחפן עם מצלמה, והוא מראה לי שזה עדיין עובד.

שרן השכל: כלומר, לא נעשה כלום.

שרן השכל: וככה עם כל המשרדים הממשלתיים.

שרן השכל: שריפת פסולת כזו זו עבירה על החוק, אסור להם לעשות את זה.

שרן השכל: איך זה יכול להיות שאף אחד לא מטפל בזה, והם נמצאים עם זה כבר שנים?

שרן השכל: זו פגיעה חמורה בבריאות הציבור, כבר לא בסביבה.

שרן השכל: אז באמת אני שמחה שסוף כל סוף אחרי הרבה מאוד זמן שאנחנו מנסים לקיים את הדיון הזה אנחנו מצליחים לקיים אותו.

שרן השכל: ובאמת, אני רוצה לשמוע תשובות מהמשרדים, מה צריך לעשות – גם פה מבחינת חקיקה אם צריך – כדי שהדבר הזה יסתיים סוף כל סוף ואנשים יוכלו לחיות חיים נורמליים, וילדים לא יצטרכו לסבול ממחלות נשימתיות.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני רוצה רק לציין שהחקיקה כמעט, אני לא בטוח, אבל כמעט רוויה.

מאיר כהן: האכיפה היא הבעיה הגדולה מכל.

שרן השכל: בדיוק.

שרן השכל: אז בשביל זה המשרדים צריכים לענות על השאלות האלה.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את המשרד לאיכות הסביבה.

<גדעון מזור: אני מנהל מחוז מרכז.

מאיר כהן: תגדיר לנו בבקשה את מחוז מרכז מבחינת גבולות.

<בני אלבז: קמ"ט איכות סביבה, אני אדבר על הגבולות.

שרן השכל: אתם מטפלים מראש העין עד חריש וקיסריה?

מאיר כהן: מאיפה עד איפה?

<גדעון מזור: מגדרה עד עמק חפר.

מאיר כהן: כולל עמק חפר?

<גדעון מזור: כולל עמק חפר.

<גדעון מזור: ומהים עד הקו הירוק.

<גדעון מזור: כאשר בכל מה שקשור לשטחי יהודה ושומרון יש פה איזושהי חלוקה, המינהל האזרחי ידבר על מה שקשור לפלסטינים.

מאיר כהן: בסדר גמור.

<גדעון מזור: קודם כול, הבעיה של שריפות באזור השרון היא בהחלט בעיה קשה ומורכבת, ואנחנו רואים אותה גם מתעצמת עם הזמן.

<גדעון מזור: בתקופה האחרונה המשרד לקח את זה כפרויקט, את כל הנושא של השריפות של פסולת בשטחים הפתוחים, והכניס את זה כקטגוריה בפני עצמה בקטגוריות זיהום אוויר העיקריות שאנחנו רואים.

<גדעון מזור: אם אנחנו מדברים על תעשייה ואנרגיה ותחבורה, אז היום אנחנו לוקחים את זה, את הנושא של השריפות בשטחים פתוחים כקטגוריה בפני עצמה.

<גדעון מזור: היא בהחלט הלכה והתעצמה והיא פוגעת באוכלוסייה מאוד רחבה.

<גדעון מזור: אני אציין שאנחנו עושים לא מעט פעולות, ואני אתאר אותן בקצרה, אבל עדיין גם חסרים לנו חלקים מסוימים, ואנחנו כרגע עובדים על להשלים אותן.

<גדעון מזור: אין לנו את כל הכלים נכון להיום, ואנחנו מכינים תוכנית, אני אפרט אותה בהמשך.

<גדעון מזור: קודם כול, אני רוצה להגיד שאחת הפעולות שעשינו, וזה מתייחס ליישובים של המשולש הדרומי, שבעה יישובים של המגזר הערבי בין כבר קאסם לבין זמר, שהתייחסו אליהם בכתבה כמזרח השומרון, בעיקר שם יש בעיה של איסוף פסולת.

מאיר כהן: כן.

<קריאה: מזרח השרון.

<גדעון מזור: מזרח השרון, סליחה, נכון.

<גדעון מזור: יש שם בעיה של איסוף פסולת.

<גדעון מזור: ביישובים האלה אין איסוף מלא של פסולת.

<גדעון מזור: המשרד יזם וכבר מתניע בשלבים מתקדמים פרויקט שנקרא "סביבה שווה".

מאיר כהן: אם אני הולך לכפר קאסם אין תהליך של איסוף פסולת?

<גדעון מזור: יש תהליך של איסוף של פסולת, רק - - -

מאיר כהן: אלא?

מאיר כהן: אני לא מדבר על לאסוף את הפסולת בין הבתים, את זה כולם עושים.

מאיר כהן: לאן הפסולת הזאת מגיעה?

<גדעון מזור: קודם כול, לא כל הפסולת בכל היישוב נאספת, יש אזורים שלא מגיע אליהם איסוף של פסולת, או לא הגיע עד לא מזמן.

<קריאה: גם לא כל הסוגים.

<גדעון מזור: וגם לא כל הסוגים.

<גדעון מזור: הפרויקט שאנחנו מדברים עליו של "סביבה שווה", למעשה עשה תוכנית מיפוי מסודרת, שהולכים בית בית, עסק עסק, רואים איפה יש איסוף, איפה אין איסוף, ותוכנית של איך לעשות איסוף נכון.

<גדעון מזור: בהמשך, יחד עם הרשות המקומית, בנייה של מכרזים טובים יותר לאיסוף של פסולת, לטייב אותם עד כמה שניתן.

<גדעון מזור: ואחר כך זה - - - תפעולי שהולך אחרי המשאית רואה כן אוספת, לא אוספת, כל הדברים האלה.

<גדעון מזור: זה פן אחד של התוכנית.

<גדעון מזור: הפן השני הוא נושא של הגברת הפיקוח - - -

מאיר כהן: אני רוצה לשאול אותך משהו, סליחה שאני מתעקש.

מאיר כהן: הייתי ראש עיר עשר שנים, ידעו לבוא אלי, ובצדק, פקחים של איכות הסביבה, לא רק לדאוג שנפנה את האשפה, גם משאית אשפה שלא שמה ברזנט ואשפה עפה.

מאיר כהן: הנהג, לפני ראש העיר או במקביל לראש העיר, קיבל קנס של 700 שקלים.

מאיר כהן: כלומר, איפה אתם בכפרים וביישובים?

<גדעון מזור: הבעיה הוא לא הנהג.

מאיר כהן: אלא?

<גדעון מזור: הנהג הוא לא זה שמשליך את הפסולת.

<גדעון מזור: הבעיה היא - - -

מאיר כהן: אבל אם הנהג לא שם את הברזנט – עזוב, הבאתי דוגמה.

מאיר כהן: אני שואל - - -

<גדעון מזור: הסיפור העיקרי זה - - -

מאיר כהן: תראה, אני מתחיל להגיע למסקנה שיש רפיון לא קטן בכלים שכבר יש לנו.

מאיר כהן: עזוב, יש אלף ואחד דברים שאנחנו צריכים לעשות, ותכף נשמע גם את חברי.

מאיר כהן: אבל בכלים שיש לנו כמדינה, גם בחוקים שאנחנו לא יודעים לאכוף – אולי תגיד לי שאין לכם מספיק פקחים, ואולי תגיד לי שהדבר גדול קצת על המשרד או על חלקים מהמשרד – אבל הדבר האלמנטרי הוא שבמקום מוסדר כמו רשות מקומית אין שום סיבה שבעולם שאתר אשפה של רשות מקומית לא יהיה מוסדר.

מאיר כהן: תאמין לי, אני מכיר את זה, תעיר אותי באמצע הלילה אני אגיד לך את כל המתווה איך מסדירים אזורי כינוס של אשפה.

<גדעון מזור: אתה צודק לגמרי.

מאיר כהן: אז מה קרה?

<גדעון מזור: הבעיה העיקרית היא - - -

מאיר כהן: כי חלק מזה זה היישובים האלה של המשולש.

<קריאה: זה מעבר לקו.

מאיר כהן: זה לא רק מעבר.

יעל כהן-פארן: זה גם במשולש.

מאיר כהן: יעל, זה - - -

יעל כהן-פארן: כן, אני יודעת, אני מכירה את הסיפור.

<גדעון מזור: הבעיה זה לא מה שהרשות המקומית עושה, אלא המקומות שהיא לא מגיעה אליהם, ואז אם יש לך עסק שאין בו איסוף מסודר של פסולת - - -

מאיר כהן: עזוב, זה באחריות הרשות המקומית.

מאיר כהן: איזה מין דבר, מה זה היא לא מגיעה אליהם?

<גדעון מזור: אני אגיע לשורה התחתונה.

<גדעון מזור: מתוך כל הפרויקט שעשינו, אחד הדברים שעולים וצפים, וזה משהו שצריך לקבל פתרון, זה שבין הכסף שהרשות המקומית צריכה להשקיע על מנת לטפל בכל הפסולת שבתחומה לבין מה שיש לה מוקצה בתקציב לצורך העניין הזה יש פער.

<גדעון מזור: אנחנו יודעים גם להגיד מה הפער בכל רשות ורשות.

<גדעון מזור: הפער הזה מתבטא בסופו של דבר - - -

מאיר כהן: תעזרו לי, יעל, את זה באמת אני לא יודע.

מאיר כהן: האם יש חוק שבו גוף מסוים יכול לבוא לראש עיר ולהגיד לו: אדוני, אתה מפנה ברחוב א', ב', ג', ברחוב ד' אינך מפנה, ולכן אתה עובר על החוק.

תמר זנדברג: זה הרבה פעמים פסולת בניין, זו פסולת שבכלל - - -

מאיר כהן: בסדר, אז מה?

תמר זנדברג: זה לא אז מה, זה לא עניין של אי פינוי פסולת שלא עברה היום בבוקר המשאית או עברה רק פעמיים במקום שלוש.

שרן השכל: זה רכבים וברזלים ששורפים.

תמר זנדברג: זה פריקה לא חוקית שמראש לא הייתה צריכה - - -

מאיר כהן: על זה אני מדבר.

שרן השכל: הנה, מטפה למכוניות או - - -

מאיר כהן: אני יודע, כשליד העיר דימונה, כשנבחרתי לרשות העיר, הייתה מזבלה ישנה שהמשיכו לזרוק אליה אשפה, הגיעו אלי האנשים שלכם, כראש עיר, ואמרו לי: אם תוך שלושה חודשים אין הסדרה, אתה אישית, אישית, נתבע לדין פלילי.

מאיר כהן: זה היה הדבר הראשון שעשיתי כראש עיר.

מאיר כהן: פיניתי את המקום הזה ובניתי מט"ש.

מאיר כהן: אבל יכולתם לבוא ולהגיד לי אישית: אתה, אתה.

מאיר כהן: האם אתם עושים את זה עם כל ראשי הרשויות?

מאיר כהן: בואו נתחיל עם מה שיש לנו.

מאיר כהן: האם אתם הולכים לראש הרשות בכפר קאסם ואומרים לו: תקשיב, אם בשטח הכחול שלך יש אשפה שאתה לא מפנה תוך שלושה חודשים אתה מסתכן בכך שתקבל תביעה פלילית.

מאיר כהן: האם זה קורה?

<גדעון מזור: אין חוק שמחייב אותו לאסוף את הכול, לפחות לא חוק שהמשרד אחראי אליו.

<גדעון מזור: אולי בפקודת העיריות.

<קריאה: בפקודת העיריות.

<גדעון מזור: בפקודת העיריות, אבל זה לא חוק.

<קריאות: - - -

מאיר כהן: שימו לב, אני לא סתם מוביל לזה, כי יושבים כאן חברי כנסת, וזאת ההזדמנות לראות מהם תיקוני החוק.

מאיר כהן: יש בפקודת העיריות - - -

<קריאה: אין בעיה עם החוק.

יעל כהן-פארן: אתה יודע שהייתה הצעת חוק של חברתך יעל גרמן?

שרן השכל: יעל גרמן, נכון.

יעל כהן-פארן: והיא לא עברה ועדת שרים – שאומרת שאסור לשרוף פסולת.

יעל כהן-פארן: זה שאין חוק כזה, זה שצריך לחוקק חוק כזה.

<קריאה: לא, לא, זה לא מדויק.

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: זה גם וגם, אפשר לשפר את החוק, אבל החוקים הקיימים רחוקים מאכיפה.

מאיר כהן: מביצוע, מאכיפה.

מאיר כהן: בבקשה, תסיים, אדוני.

<גדעון מזור: אני רוצה להגיד ככה, תראו, קודם כול, אתרים כאלה, הרבה מהאתרים להערכתנו עובדים והמשטרה הירוקה עושה להם תיקים עם פעילות של רכבים ומשאיות וכל מיני דברים כאלה.

יעל גרמן: מה המשטרה הירוקה עושה?

יעל גרמן: תראה לי דבר אחד שהמשטרה הירוקה עשתה בחודשים האחרונים באזור הזה, אני אשמח לקבל דוח.

<גדעון מזור: למה?

<גדעון מזור: יש להם כמה וכמה – אין בעיה.

יעל גרמן: אני שומעת שרק מנסים לקרוא להם, ואף אחד לא בא.

שרן השכל: היה איזשהו מבצע או משהו?

מאיר כהן: שנייה, הוא יסיים את דבריו ואתן תוכלו לדבר.

מאיר כהן: בבקשה, תסיים את דבריך.

<גדעון מזור: אבל אני אומר ככה, כאשר מגיעים ויש לך היום שריפה, אז קודם כול, אם השריפה כשריפה היא לא עבירה על החוק, אתה צריך עכשיו להוכיח שמישהו עשה כאן זיהום אוויר בלתי סביר.

שרן השכל: אבל, הנה, יש לך פה הוכחות.

שרן השכל: הם מראים לך פה צילומי אוויר של שריפה בלתי חוקית, מה אתה יכול לעשות עם זה?

שרן השכל: או מה אתה עושה עם זה?

<גדעון מזור: עצם השריפה היא לא עבירה.

<גדעון מזור: זו בדיוק אחת הבעיות.

מאיר כהן: ההשלכות של השריפה.

<קריאה: זה בקלנסואה.

<קריאה: אתר בקלנסואה.

מאיר כהן: חבריה, אנחנו יכולים לשבת כאן עד מחר ולהביא דוגמאות, אבל זה לא.

<גדעון מזור: אם תיתנו לי רגע טיפה להתקדם.

מאיר כהן: שתי דקות, אדוני.

<גדעון מזור: אני לא אפרט כי אני כבר אתייחס ל"סביבה שווה".

<גדעון מזור: ב"סביבה שווה" אנחנו משקיעים 300 מיליון שקל, רק באזור של הזה מעל עשרה מיליון שקל רק בנושא של הריסה של תשתיות ובדיקה של - - -

<כרמית לובנוב: איזה תשתיות?

<גדעון מזור: של מכלי איסוף וכל הדברים האלה.

<גדעון מזור: מתכננים שם פתרונות קצה, עושים שם הרבה מאוד עבודה, פלוס שישה פקחים שהכנסנו לעבודה עם רכבים עבור הרשויות המקומיות כדי שיוכלו לעשות פיקוח נאות.

<גדעון מזור: החבורה הזאת התחילה לעבוד.

<גדעון מזור: היא מתחילה לתת תוצאות, עדיין לא מספקות, ואנחנו עובדים על זה על מנת שיהיו יותר טובים.

<גדעון מזור: אנחנו גם מחברים אותם עם מפקחים של רשויות סמוכות, בחלק מהמקומות נוצר קשר ישיר עם תושבים, למשל, בצור יצחק יודעים בדיוק מי זה הפקח בטייבה כדי שיהיה ביניהם קשר.

שרן השכל: אז אם היום התושבים בעצם יעשו טלפון לרשות המקומית כדי להתלונן הפעם על שריפה הם יפסיקו לשים אותם על ממתינה ויעבירו את זה מיידית לששת הפקחים האלה?

<גדעון מזור: יצרו קשר עם הפקחים.

<גדעון מזור: כן, אנחנו גם יוצרים אצלם מצב שהם עובדים גם שעות מוגברות כדי שזה לא יהיה רק שעות האור.

<קריאה: מה זה מוגברות?

מאיר כהן: תודה, אדוני.

מאיר כהן: תודה, תודה.

<גדעון מזור: לפחות עד 12 בלילה.

שרן השכל: לפחות עד 12 בלילה?

שרן השכל: אבל מה קורה אחרי 12 בלילה?

שרן השכל: כי אז יש את כל השריפות.

מאיר כהן: שנייה, אני מאוד מבקש, תכף, יש כאן הרבה אנשים שהגיעו לכנסת בעיקר כדי שנשמע אותם.

<כרמית לובנוב: שהם בעיקר באמצע הלילה.

<גדעון מזור: מה שאני רק רוצה עוד להוסיף - - -

מאיר כהן: דקה.

<גדעון מזור: זה שיש לנו תוכנית כוללת כדי שתיתן מענה לפער בין מה שאנחנו - - -

מאיר כהן: מה הלו"ז של התוכנית הזאת?

<גדעון מזור: אנחנו מקווים להתחיל ליישם אותה בחודשים הקרובים.

מאיר כהן: החודשים הקרובים זה דבר מאוד אמורפי.

<גדעון מזור: תראה, התוכנית כרגע נמצאת בשלבים מאוד מתקדמים של אישור המנכ"ל, היא צריכה עוד לעבור ולהגיע אל השר.

<גדעון מזור: אני מניח שתוך חודש-חודשיים היא כבר תהיה מושלמת, אבל אז נצטרך סיוע ושיתוף פעולה של משרדים אחרים, אם זה בנושאים של חקיקה ואם זה בנושאים אחרים של סיוע, כמו למשל, לפתור את בעיית התקצוב.

יעל כהן-פארן: מה יש בתוכנית?

יעל כהן-פארן: אתה יכול לפרט?

<גדעון מזור: קודם כול, נושא של חקיקה.

<גדעון מזור: אז חלק ממנה באמת מתחבר עם הצעת החוק של יעל גרמן, וקיבלנו הנחיה להביא את זה כהצעת חוק ממשלתית.

יעל כהן-פארן: אז למה הממשלה התנגדה להצעת חוק פרטית?

יעל כהן-פארן: סתם בשביל העיקרון?

<גדעון מזור: אלו היו משרדים בתוך הממשלה שבאספקטים שלהם לא הסכימו.

מאיר כהן: בסדר, בבקשה.

<גדעון מזור: אבל אני בהחלט מצפה ומקווה שיהיה כאן

<גדעון מזור: כרגע שיתוף פעולה כדי שנוכל לקדם אותה, ויהיו לנו הכלים לעשות את העבודה.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: אני מפסיק אותך, תודה רבה.

מאיר כהן: ג'מילה הרדל, עורכת-הדין.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

<ג'מילה הרדל ואכים: הנושא של שריפות פסולת, הדיון הוא היום על השריפות באזור של החבורה של הפעילים שעושים פעילות מאוד חשובה, וכל הכבוד להם על היוזמה ועל הפעילות הנחושה, אבל לא מדובר בבעיה מקומית.

<ג'מילה הרדל ואכים: הבעיה שמדובר בתופעה ארצית שקיימת כבר המון שנים.

<ג'מילה הרדל ואכים: יש לי פה פרוטוקול משנת 2009 של דיון דומה שישבנו והצגנו נתונים דומים, אבל מהצפון, מאזור הגליל.

<ג'מילה הרדל ואכים: אז היו פחות או יותר 20 אתרי פסולת פיראטיים שנשרפים באופן תדיר רק בגליל המערבי.

<ג'מילה הרדל ואכים: המצב לא השתנה מאז.

<ג'מילה הרדל ואכים: בעקבות הדיון ב-2009 הייתה החלטה להקים ועדה משותפת של כמה משרדי ממשלה: משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה, משרד הפנים, ועוד כמה משרדי ממשלה.

<ג'מילה הרדל ואכים: יש לי פה מכתב ממנכ"ל המשרד אז, יוסי ענבר, שאמר שמוקמת בזאת ועדה, הנה, מאוגוסט 2009.

<ג'מילה הרדל ואכים: הוועדה הזאת הוקמה רק על הנייר, והיא עדיין קיימת על הנייר.

מאיר כהן: לא היו כינוסים של הוועדה הזאת?

<ג'מילה הרדל ואכים: לא היו כינוסים.

מאיר כהן: כלום?

מאיר כהן: מדהים.

<ג'מילה הרדל ואכים: לא היו פרסומים, לא הייתה עבודה של הוועדה, כלום.

<ג'מילה הרדל ואכים: וזה משקף את ההתייחסות של המשרד להגנת הסביבה לבעיה.

<ג'מילה הרדל ואכים: הוא מתייחס לבעיה כאל בעיה שולית שבשוליים.

<ג'מילה הרדל ואכים: בעיה של נודניקים.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

<ג'מילה הרדל ואכים: אני רוצה להגיד עוד משהו.

<ג'מילה הרדל ואכים: הרשויות המקומיות - - -

מאיר כהן: לא, את לא תוכלי להגיד עוד משהו.

מאיר כהן: תיארת יפה מאוד.

מאיר כהן: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: אני לא כזה נורא, אבל אנחנו חייבים לשמוע יותר אנשים.

מאיר כהן: סליחה, גברתי.

<ג'מילה הרדל ואכים: כן.

מאיר כהן: בבקשה.

תמר זנדברג: תראה, קודם כול הבעיה הזו, אני חושבת שעלתה כבעיה לאומית לאחרונה.

תמר זנדברג: צריך להגיד את זה.

תמר זנדברג: מדינת ישראל כן חוקקה חוקים נגד שריפות, במיוחד שריפות לא חוקיות של פסולת, במיוחד פסולת בניין.

תמר זנדברג: יש דרך לטפל ואיך לפנות פסולת כזו.

תמר זנדברג: ולכן, להגיד שצריך חוק שאומר שאסור לשרוף פסולת או משהו כזה, אני חושבת שזה קצת – אני מרגישה פה גם עם משרדי הממשלה, ואני חייבת להגיד שגם השר - - -

<קריאה: התיקון של החוק לא - - -

<קריאות: - - -

<כרמית לובנוב: הוא לא אומר את זה, הוא לא - - -

תמר זנדברג: כרמית, תודה, אני יודעת מה אני מדברת.

תמר זנדברג: גם השר התייחס לזה היום בבוקר בהתחלת הסקירה שלו.

תמר זנדברג: ונורא קל להגיד: אנחנו צריכים – ואנחנו כבר מכירים את זה פה בכנסת, אנחנו שומעים את המוסיקה ששרים, ומשרדי ממשלה אומרים: אין לנו חוק, אז רק כשיהיה לנו חוק שאומר שאסור לשרוף פסולת, רק אז נתחיל.

תמר זנדברג: תודה, כרמית, אבל תני לי, אני יודעת מה אני אומרת.

תמר זנדברג: רק כשיהיה לנו חוק שיתחיל, שיגיד לנו שאסור לשרוף פסולת, אז נוכל להתחיל לפעול.

תמר זנדברג: לא, חברים, יש כבר היום הרבה מאוד מה לעשות, וזה לא להגיד שלא צריך שיפורים בחקיקה, אבל קודם כול בואו נתחיל מהניטור.

מאיר כהן: נכון.

תמר זנדברג: המשרד להגנת הסביבה, אתם יודעים מה רמות הזיהום במקומות האלה?

תמר זנדברג: או שאתם כל פעם מזיזים את התחנות ממפרץ חיפה, שגם שם צריך אותם, ואומרים לנו שאין מספיק תחנות.

תמר זנדברג: צריך תחנות ניטור לאורך כל אזור השרון וקו התפר המזרחי, צריך דיגומים.

תמר זנדברג: כרגע אנחנו אפילו עוד במצב של מסך הבערות, כי אנחנו אפילו לא יודעים.

תמר זנדברג: ובטח שכתוצאה מזה לא מפרסמים לציבור מה נתוני הזיהום במקומות האלה, מהאוויר, מהקרקע, מהמים.

תמר זנדברג: אנחנו אפילו בשלב שעדיין לא את כל הידע יש לנו.

תמר זנדברג: זה דבר אחד.

תמר זנדברג: דבר שני, זה כן אכיפת החוקים הקיימים.

תמר זנדברג: נכון, אחת הבעיות, ואני אומרת גם את זה, יש פה גם כמה גורמים בכל מיני מקומות שמנסים לצייר את זה כבעיה פוליטית, כאילו, וואו, אלה שמעבר לקו הירוק וכל הדברים האלה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, כמו שלאהבה אין מדינה גם לסביבה אין גבולות, והקו הירוק לא יודע איפה הוא עובר.

תמר זנדברג: כן, יש פה גם בעיה של הברחת פסולת לא חוקית מחוץ לגבולות מדינת ישראל, כי פה יש חוק ואין כיבוש, אלא זו מדינת חוק דמוקרטית; וגם בעיה של גורמים עברייניים בפאתי הרבה מאוד מהערים, מהיישובים והמועצות האזוריות, שכדי לחמוק מההתחייבויות ומהחובות של הרשויות המקומיות ושל קבלנים ושל כל בעלי המקצוע בטיפול בפסולת, מעבירים אותם לשטחים הפתוחים וב-No man’s land, שם מתקיימות השריפות האלה.

תמר זנדברג: וכן, המון פעמים אלו גורמים עברייניים ושל פשע מאורגן, שבגלל זה הקושי בהתמודדות.

מאיר כהן: תודה רבה.

תמר זנדברג: ואחרי זה אפשר בהחלט וצריך להגיע לחוקים.

תמר זנדברג: והחוק של יעל גרמן שמטיל אחריות על בעל הקרקע, על הבעלים, הוא חוק מצוין, בין אם הבעלים פרטיים ובין אם הם ציבוריים.

תמר זנדברג: ואולי זה לא יפתיע אותנו לגלות שהבעיה של המדינה זה דווקא בקרקעות הציבוריות.

תמר זנדברג: כי להטיל אחריות על מישהו פרטי זה יפה, אבל קרקע של רמ"י או שלנו, של המדינה, אז כבר מה קורה?

תמר זנדברג: אחרי זה, חס וחלילה, האזרחים ילכו לבג"ץ ויחייבו אותנו לקיים את חובתנו כמדינה.

תמר זנדברג: אז יש המון מה לעשות.

תמר זנדברג: ואני מציעה להתחיל ממה שאפשר במסגרת החוק הקיים, ותוך כדי לחוקק גם חוקים, ולהתקדם תוך כדי תנועה.

תמר זנדברג: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: מרים יעקוביאן, בבקשה, גברתי, ואת תדברי אחריה.

מאיר כהן: מרים, בבקשה.

<מרים יעקוביאן: תודה רבה.

<מרים יעקוביאן: אני תושבת צופים, אני גרה ממש – האמת שדי בפנים, זה נראה לי בפנים.

<מרים יעקוביאן: אין לנו מחסום שאנחנו עוברים, אבל אני נחשבת למערב השומרון.

מאיר כהן: אלו המושגים שלכם?

מאיר כהן: בפנים?

מאיר כהן: בחוץ?

מאיר כהן: מה זה בפנים?

מאיר כהן: זה בתוך הרשות?

<מרים יעקוביאן: זה לא משנה מבחינת אוויר, כולנו נושמים את אותו אוויר.

<מרים יעקוביאן: בלילה זה מגיע אלי מקלקיליה, ביום זה מגיע אליהם, ולהפך.

<מרים יעקוביאן: זה לא משנה, כולם נושמים את אותו אוויר.

<מרים יעקוביאן: מי שאחראי על בריאות התושבים באזור של כולנו פה זה מר אלבז שיושב פה ואומר לי כל הזמן, ואומר לכל התושבים, כל הזמן שקלקיליה לא בוערת, אבל בפועל הצד הצפוני של ההר כל היום בוער.

<מרים יעקוביאן: כל היום בוער.

מאיר כהן: מי זה אלבז?

<בני אלבז: אני לא אמרתי את זה.

מאיר כהן: כן, בסדר.

<מרים יעקוביאן: יש מכתבים וגם - - -

<בני אלבז: אני לא אמרתי.

<בני אלבז: אני אתן הסבר למה שאמרתי - - -

מאיר כהן: חברים.

מאיר כהן: בבקשה.

<מרים יעקוביאן: וגם לשכת שר הביטחון שהחזירה לי תשובה מאוד מפורטת, זה היה העתק הדבק של בני אלבז.

<מרים יעקוביאן: אז שהמדינה קצת תיקח אחריות על בריאות הציבור, ולנו מגיע לנשום אוויר נקי.

<מרים יעקוביאן: והמצב הוא קטסטרופה ברמה שאף אחד לא רוצה להגיד את האמת.

מאיר כהן: תגידי את.

<מרים יעקוביאן: אף אחד לא רוצה להגיד את האמת על הנזקים הבריאותיים של חצי גן בצופים עם בעיות של נשימה ואסטמה.

<מרים יעקוביאן: הבן שלי עם קשיי נשימה, ותהל פה עם אסטמה, כל היום מסתובבת עם המשאפים, וזה כלום.

<מרים יעקוביאן: יש את הסרטן שתוקף אותנו, ויש פה הרבה סרטן באזור שלנו, וזה לא רק באזור שלנו.

<מרים יעקוביאן: זה כי המדינה לא לוקחת אחריות.

<מרים יעקוביאן: וועדת הבריאות שצריכה לקחת אחריות על בריאות הציבור צריכה לקחת את זה, ולהסתכל לאזרחים בעיניים ולהגיד: אנחנו אוכפים, אנחנו לא מדינת עולם שלישית, אלא אנחנו מדינה מתקדמת ואנחנו אוכפים את החוקים, ויש מספיק חוקים.

<מרים יעקוביאן: והחוק של יעל גרמן הוא מצוין, הוא כאילו מקדם אותנו, אבל יש מספיק חוקים, וזה שהם לא אוכפים זה תרוץ.

<מרים יעקוביאן: זה תרוץ.

<מרים יעקוביאן: ושהוא יסתכל לכולם בעיניים, מר הגנת הסביבה, ויגיד לנו שהוא אוכף, כי הם לא עושים כלום.

מאיר כהן: אז זה לא תרוץ, הם לא עושים את זה.

<מרים יעקוביאן: בפועל אנחנו נחנקים.

<מרים יעקוביאן: נחנקים.

מאיר כהן: מרים, אני רק יכול להקדים ולהגיד לך שבשיחה עם אלי אלאלוף יש הבטחה שתהיה מייד עוד ישיבה הרבה יותר גדולה שבה אנחנו נבקש, לא נוכל לחייב, אנחנו נחייב את מנכ"לי כל המשרדים להגיע לכאן לישיבה הזאת.

מאיר כהן: אני חושב שאם ב-2009 הוקמה ועדה של מנכ"לים והיא לא התכנסה פעם אחת זה צריך להדליק אור אדום אצל האנשים.

מאיר כהן: אני יכול להגיד שבצד ככה בשקט בשקט נעשים דברים יוצאים מן הכלל ביישובים שאני מכיר עם החלטות של ראשי רשויות, חלקם וולונטריות שהם החליטו, התעוררו בבוקר, וחלקם בגלל שמישהו החליט לעשות להם נו-נו-נו, וכשעושים את זה יש שינוי מהותי.

מאיר כהן: צר לי שבסוגיה הזאת שום דבר לא התקדם.

מאיר כהן: אני מבקש לשמוע את חברת הכנסת יעל כהן-פארן.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד משהו, לפעמים באים האנשים הטובים וחוטפים את הדברים.

מאיר כהן: יושבים כאן במקרה גם יעל וגם תמר וגם שרן.

<מרים יעקוביאן: אנחנו מכירים אותן, הן נהדרות.

מאיר כהן: הבנות שעושות הכי הרבה בכל מה שקשור לאיכות הסביבה בכנסת.

<מרים יעקוביאן: לגמרי.

<קריאה: נכון.

מאיר כהן: וטוב שהן באות לכאן.

מאיר כהן: אז את יודעת, כשאומרים: אתם אחראים - - -

<מרים יעקוביאן: לא, לא, בסדר, אני רק אומרת שמי שצריך לעשות שיתחיל לאכוף.

מאיר כהן: מזל שהם קיימים כאן.

<מרים יעקוביאן: שתהיה פה אכיפה.

<מרים יעקוביאן: אנחנו מדינה מתקדמת כזאת, כולם באים לפה, הייטק הכול.

מאיר כהן: מסכים אתך לגמרי.

מאיר כהן: אין ויכוח.

<מרים יעקוביאן: אבל, באמת, בתכלס, אי-אפשר לפתוח חלון.

<מרים יעקוביאן: אתה מבין מה הולך פה, זו ממש קטסטרופה.

מאיר כהן: אין ויכוח, מרים.

מאיר כהן: בבקשה, יעל.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אז קודם כול אני מברכת על הדיון במסגרת יום הסביבה, שאני יחד עם חברת הכנסת תמר זנדברג ודב חנין ורחל עזריה כראשי השדולה הסביבתית יזמנו כאן.

יעל כהן-פארן: ואני מברכת את כל המצטרפים מאזור השרון, מערב השומרון, ובאמת אני רואה שהבעיה שאנחנו מדברים עליה כאן היא לא נקודתית, היא ארצית, היא כשל מערכתי בטיפול בסוגיות ובמפגעים סביבתיים, וצריך לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: זה לא רק אצלכם.

יעל כהן-פארן: אתם יודעים, אני נפגשת ומקבלת פניות מכל הארץ, וזה ביבנה ובאשדוד השריפה הענקית שיש עליה דיון גם עוד שבועיים, ובאמת בצפון.

יעל כהן-פארן: אין מקום בארץ, אתם יודעים, יושבים אתי תושבים ואומרים: נעבור מכאן.

יעל כהן-פארן: אני אומרת להם: לאן?

יעל כהן-פארן: בכל מקום בארץ, לאן שאתה זורק אבן יש מפגע סביבתי.

<קריאה: לים.

יעל כהן-פארן: וזה בדרך כלל חמור, בדרך כלל הריחות שהם תוצאה של זיהום סביבתי וזיהום אוויר.

יעל כהן-פארן: ואנשים, אנחנו חיים פה בעננת עשן, סירחון, שריפות פיראטיות בכל הארץ, וגם מעבר לקו הירוק, זאת סוגיה בפני עצמה שצריך לטפל בה אחרת.

יעל כהן-פארן: אבל זה גם בתוך תחומי מדינת ישראל לא מעבר לקו הירוק.

יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: יש כאן כישלון, ועד שלא נכיר בזה, והמשרד צריך להכיר בזה כבעיה לאומית, ככשל מערכתי, וצריך לטפל בו.

יעל כהן-פארן: יש כאן גם באמת כמה גופים, גורמים, בכל אזור יש את הגורמים המקומיים, איגודים שמאגדים כמה רשויות ואת הממשלה, ולפעמים יש תחושה שאין טיפול כי כל אחד זורק את זה לשני.

יעל כהן-פארן: ופה אני גם חייבת להגיד תודה לג'מילה מאל"ה, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה, ושהסבה את תשומת לבי לעניין, בדיוק הנקודתי הזה.

יעל כהן-פארן: יש כאן, כל אחד, לזה הסמכויות, וזה הוא, וזה ההוא, ורק לא לקחת אחריות, וכאן זאת בעיה מהותית.

יעל כהן-פארן: מישהו צריך לקחת אחריות, והרשויות המקומיות, לפחות בחלק מהיישובים לא יכולות לקחת אחריות, בין אם זה לא רוצות ובין אם זה לא יכולות, ולפעמים מדובר בגורמים עבריינים.

יעל כהן-פארן: ומי שמכיר את הסיפור באזור יבנה, גורמים עבריינים שהמשרד הכניס כבר לכלא אנשים ולקח קנסות של מיליונים, ועדיין זה ממשיך.

יעל כהן-פארן: אז מה שאני אומרת זה שצריך לבוא ברמה לאומית הכי גבוהה, והטיפול צריך להיות פה, בוודאי באזור שלכם, בכל דרך.

יעל כהן-פארן: אני רואה פה כשל רציני מאוד באכיפה.

יעל כהן-פארן: עכשיו רק לגעת בנושא שמעבר לקו הירוק.

יעל כהן-פארן: ראינו במפחמות, אני גרה גם באזור צפון השומרון, בפרדס חנה, סובלים מכל סיפור המפחמות באזור יעבד שהשתפר מאוד לאחרונה, אני חייבת להגיד, בזכות פעילות המינהל האזרחי, ואנחנו מקווים מאוד שעכשיו עם סיום החגים לא נחזור לסיטואציה הקודמת, אנחנו ממש מתפללים.

יעל כהן-פארן: אבל אנחנו סומכים עליך, כרגע הכול יחסית בסדר.

יעל כהן-פארן: אבל השאלה היא, כמו שנקטתם אמצעים שלא היו בארגז הכלים שלכם לפני כן, כי החלטתם שיש פה סוגיה מספיק בוערת, תרתי משמע, אז אני חושבת שגם בכל האזור הזה יש מקום לבחון את זה.

יעל כהן-פארן: זה לא קורה.

יעל כהן-פארן: היום השריפות שקורות באזור קלקיליה הן בלתי מטופלות, להבנתי, על-ידי המינהל האזרחי.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, גברתי.

מאיר כהן: אדוני, אלבז.

<בני אלבז: צהריים טובים, אני מעריך את הפעילות שלך בלי קשר.

<בני אלבז: אני רוצה להגיד משהו בקשר ל"אסף קלקיליה", תנו לי שתי דקות.

<בני אלבז: חבר'ה, הפלסטיני הממוצע מרוויח 2,300 דולר לשנה, זה התל"ג שלו, שתדעו.

<בני אלבז: התל"ג הישראלי הוא כמעט 39,000 דולר בשנה.

<בני אלבז: אלו הפערים שיש, פי 16 או פי 17.

<מרים יעקוביאן: מה הקשר?

<מרים יעקוביאן: - - -

מאיר כהן: אלבז, אתה אומר את זה לאימא שבן שלה - - -

<בני אלבז: אני אגיע, אני אגיע.

<קריאות: - - -

מאיר כהן: סליחה, הייתי מורה בבית-ספר, אני אדאג שלא תצא לטיול.

<בני אלבז: אני אגיד במדויק, אני מעריך את הפעילות שלהם ומעריך אותה באופן אישי.

מאיר כהן: אלבז, תעצור.

מאיר כהן: סליחה, סליחה שאני מפריע לך, אני מכבד אותך.

מאיר כהן: תעצור, תחשוב על פתיחה אחרת.

מאיר כהן: זה לא מעניין את הסבתא.

<בני אלבז: לא, זה פוגע בה.

מאיר כהן: סליחה, לא מעניין את הסבתא של אף אחד.

מאיר כהן: אימא לילד חולה, אל תבלבל את המוח.

<בני אלבז: אתן תשובה מדויקת איך אני מגיע לזה.

מאיר כהן: עזוב, אתה איש מכובד.

מאיר כהן: עזוב, לא מעניין אף אחד שזה מהרשות אלינו.

מאיר כהן: אנחנו יודעים שאם אנחנו באותה נחישות של ללכת ולתפוס מפגע, ואנחנו יודעים לעשות את זה ברוך השם, אנחנו מתייחסים לבעיות של איכות סביבה שגורמות – אני גר בדימונה, ניהלתי מאבק גדול מאוד כנגד הכור בדימונה.

מאיר כהן: לא היו מוכנים לפתוח כלום.

מאיר כהן: היום, מעל לראשו של ראש עיריית דימונה יש מכשיר ניטור שהוועדה לאנרגיה אטומית התכופפה ואמרה לי את כל הסיבות, בסוף אמרתי להם שאני רוצה.

מאיר כהן: אתה מכיר את זה, אלבז, אתה מכיר את זה מצוין.

מאיר כהן: ואתם עשיתם את זה בניגוד, במשך 50 שנה לא היו מוכנים, תמיד סיפרו לי סיפורים.

מאיר כהן: עזוב, תן תשובות איך אתם, אתה מתמודד עם השריפה הזאת בקלקיליה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: גברתי, את תדברי אחרי זה, בסדר?

מאיר כהן: לא נעלמת מעינינו.

<בני אלבז: אני רוצה לתת תשובה.

<בני אלבז: אני רוצה לתת את התשובה המדויקת.

<בני אלבז: קלקיליה מונה כ-51,000 תושבים.

מאיר כהן: היא אמורה לגדול עכשיו באיזה 14,000.

<בני אלבז: אל תכניס אותי לזה.

מאיר כהן: שידעו האנשים האלה מה המשמעות.

<בני אלבז: היה שם אתר סילוק פסולת הרבה הרבה שנים, מדובר על כמות אדירה של פסולת.

<בני אלבז: סגרנו את האתר הזה, לא נתנו לשפוך באתר הזה יותר שום דבר.

מאיר כהן: כשאתה אומר סגרנו, אלבז, יש שם אנשים.

<בני אלבז: זאת אומרת שיש סגירה, ויש קיר ענק שלא יכולים לשפוך שם פסולת.

מאיר כהן: וכל כמה זמן באים כדי - - -

<בני אלבז: דקה, אני אסביר.

<בני אלבז: תנו לי ממש דקה, לא יותר.

מאיר כהן: בבקשה.

<בני אלבז: האתר הזה סגור, אבל כשהוא סגור מדובר פה על כמות פסולת שנכנסה עשרות שנים.

<בני אלבז: הפעלנו לחצים על העירייה, על הכול, והאתר הזה סגור.

מאיר כהן: אין שם פינוי?

<בני אלבז: אי-אפשר לפנות.

<בני אלבז: הגשנו בקשה, עכשיו היו פה ה-UNDP בשיתוף השר והמתפ"ש, 25 מיליון שקל עולה לפנות את האתר הזה ולשקם אותו ולעשות שם מרכז ספורט.

מאיר כהן: אתה יודע שאני עכשיו ב-2013 פניתי אתר ב-60 מיליון שקלים והקמתי עליו שכונה.

מאיר כהן: מה הבעיה לעשות את זה?

<בני אלבז: אז גם פה הפלסטינים רוצים לעשות מרכז ספורט.

<בני אלבז: 25 מיליון שקל.

<בני אלבז: היו UNDP לפני כחודש פה.

מאיר כהן: תוציאו מכרז בקלקיליה שכל מי שרוצה תמורת סכום קטן יכול לבוא לאתר ולהתחיל לקחת לשם חומרי מחזור.

מאיר כהן: אתה לא תעשה כלום, הם יבוא ויעשו את הכול.

<בני אלבז: אגיד לך מה עשינו, השקענו 100,000 שקל - -

מאיר כהן: עזוב, עם 100,000 לא תצליח.

<בני אלבז: - - עם קבלן כדי לסגור את ה"אסף" הזה, והיום יש שם תחנת מעבר שהפלסטינים מפנים את הפסולת לזהרת אל פינג'אן גם באובך קשה ביותר.

מאיר כהן: איפה זה?

<בני אלבז: זהרת אל פינג'אן זה באזור ג'נין, אתר מוסדר שהקים הבנק העולמי דרכנו בהשקעה של כמעט 11 מיליון יורו.

מאיר כהן: מצוין.

<בני אלבז: נכנסים לשם היום 1,100 טון פסולת פלסטינית - -

מאיר כהן: וואוו.

<בני אלבז: - - שמגיעה לזהרת אל פינג'אן, כאשר גם "אסף קלקיליה" עובר לשם.

<בני אלבז: לאתר הגדול הזה יש כל הזמן בעירה קבועה, כי לא סגרנו ושיקמנו אותו.

<בני אלבז: אי-אפשר להגיע, אין לי סכומים כאלה, לבוא להשקיע 25 מיליון שקל באתר הבוער הזה.

מאיר כהן: זה מה שצריך?

<בני אלבז: הוא לא בוער כל הזמן, יש לו בעירה קטנה קבועה בתוך האתר.

<בני אלבז: יש שם ביו-גז ויש שם מערכת שלמה - - -

<קריאות: קטנה.

<קריאות: קטנה.

<קריאות: - - -

מאיר כהן: אלבז, זה נורא.

<מרים יעקוביאן: יש לך זמן.

<מרים יעקוביאן: בינתיים אנחנו חולים, אתה יודע.

<בני אלבז: אני אתך לחלוטין.

<בני אלבז: אמרתי מה עשיתי.

מאיר כהן: אלבז, אלבז, סליחה.

מאיר כהן: עכשיו אמרת את זה בהגינות גדולה, אמרת: אין לי כסף, אני צריך 25 מיליון.

מאיר כהן: כלומר, אני רושם לפני שבדיון הבא של הוועדה מה שאנחנו דורשים מהשר לאיכות הסביבה שנזמין, או - - -

<בני אלבז: זה לא בסמכות השר.

מאיר כהן: לא משנה, זה מתחיל מאיזה מקום.

מאיר כהן: סמכות השר זה הכול.

מאיר כהן: אז יכול להיות שהוא צריך לנהל שיח - - -

<בני אלבז: באיו"ש אין לו סמכות בנושא הזה.

מאיר כהן: יכול להיות שהוא צריך לנהל - - -

<בני אלבז: זה סמכות של - - -

שרן השכל: שר הביטחון.

מאיר כהן: אבל יש לו סמכות.

<מרים יעקוביאן: שר הביטחון.

מאיר כהן: סליחה, יש לו סמכות עליהם והוא יכול לעשות את ההקשרים.

מאיר כהן: אנחנו גם רוצים להזמין את מנכ"ל משרד הביטחון.

מאיר כהן: אתה אומר ש-25 מיליון שקלים - - -

<בני אלבז: אני יכול לפנות את האתר.

<בני אלבז: אני לוקח את זה עלי.

מאיר כהן: אתה יכול לפנות.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: יש קידום.

מאיר כהן: בבקשה, גברתי.

<כרמית לובנוב: תודה.

<כרמית לובנוב: תודה גם על הדיון.

<כרמית לובנוב: בחרנו לעבוד באזור, לא רק השרון, המשולש, משולש דרומי מתוך עניין לקדם באמת גם מעורבות פעילה של התושבים, וצריך לדעת שגם תושבים ערבים סובלים, ולקדם פתרונות של מדיניות.

<כרמית לובנוב: העובדה שבסוף 2011 הועלה תיקון לחוק הניקיון כדי להשית את האחריות על בעלי הקרקע, וזה בעיקר בקרקעות פרטיות, דווקא לא ציבוריות, הייתה חוסכת את התחלואה של שני הילדים האלו, כי לפני חמש שנים הם לא היו.

<כרמית לובנוב: וחבל שאז עצרו את זה, כי זה חמש שנים של איכות אוויר נקי אולי היו.

<כרמית לובנוב: מה שאני רוצה להגיד גם ביחס לנציג של המשרד להגנת הסביבה.

<כרמית לובנוב: תוכנית "סביבה שווה" יצרה איזשהו חלון הזדמנויות באמת גם לצמצם פערים בתשתיות וגם להוביל מהלך רחב יותר בכל הארץ, בעיקר ביישובים הערביים, אבל היא מסתיימת בסוף 2017.

<כרמית לובנוב: אז כשאתה מדבר על תוספת פקחים, ואנחנו יודעים מהמשולש הדרומי מפקח אחד שהיה עד לפני שנתיים, פקח אחד על 100,000 תושבים, כשנעשית עבירה סביבתית אולי בכל שנייה או דקה - - -

מאיר כהן: הוא אומר שיש שישה פקחים היום.

<כרמית לובנוב: נכון.

מאיר כהן: ומעירה חברת הכנסת הערה אולי הכי הכי חשובה, היא אומרת: האם הם הולכים בלילה כשהשריפות הן - - -

<כרמית לובנוב: הם עובדים סביבה השעון, אבל הם מתוקצבים עד 2017.

שרן השכל: הוא אמר שהם עובדים עד 12 בלילה.

מאיר כהן: הם מתוקצבים עד 2017.

<כרמית לובנוב: עד 2017 התוכנית.

<כרמית לובנוב: זאת אומרת, מה יהיה אחרי זה?

<כרמית לובנוב: אז הם צמצמו פער.

מאיר כהן: המשרד, הפקחים עובדים שלכם?

<גדעון מזור: הם עובדים של איגודי ערים.

<כרמית לובנוב: שזה מתוקצב.

מאיר כהן: הבנתי.

<גדעון מזור: אבל אנחנו בהחלט מכוונים אותם.

מאיר כהן: איך התקצוב?

מאיר כהן: הוא 50%-50%?

<גדעון מזור: לא, לא, תקצוב מלא של התוכנית, של "סביבה שווה".

<כרמית לובנוב: של תוכנית "סביבה שווה".

<כרמית לובנוב: אבל היא מסתיימת בדצמבר 2017.

<כרמית לובנוב: אז מפארים על משהו שלמעשה מחר - - -

מאיר כהן: אם יש משהו טוב אצלנו במדינה - -

<כרמית לובנוב: אז הוא נגמר מהר.

מאיר כהן: - - ברגע שקולטים עובדים, נשארים עד לפנסיה.

<כרמית לובנוב: לא.

מאיר כהן: התוכנית נגמרת אבל העובדים נשארים.

<כרמית לובנוב: ממש.

<כרמית לובנוב: הלוואי שזה יהיה המצב.

מאיר כהן: תודה.

<כרמית לובנוב: ועוד דבר אני רוצה להגיד לסיום.

מאיר כהן: בבקשה.

<כרמית לובנוב: הפלטפורמה הזאת היא פלטפורמה מצוינת ומראה כמה אפשר לתקוף נושא באמת מכל ההיבטים כולם: בריאות, תחלואה, פנים, סביבה, כל הרשויות הממשלתיות.

<כרמית לובנוב: זה נכון בכנסת, זה לא נכון לעבודת ממשלה.

<כרמית לובנוב: היינו בפגישה אצל גידי מזור לפני כמה שנים עם סטודנטים למשפטים, כשהעירו על אותה הצעת חוק מקדמית וכשדיברנו על דברים שקשורים בעבירות של חוק תכנון, הוא אמר: זה לא המשרד שלנו.

<כרמית לובנוב: זו לא יכולה להיות תשובה.

<כרמית לובנוב: גם משרד ממשלתי חייב לעבוד בשיתוף פעולה.

<כרמית לובנוב: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה, גברתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: משרד הביטחון, צה"ל.

<בני אלבז: אני הנציג.

שרן השכל: מה זאת אומרת?

<אשי אביזמר: כבאות והצלה.

מאיר כהן: מאיפה אתה, אשי?

<אשי אביזמר: מראשון לציון.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

<אשי אביזמר: נציבות כבאות והצלה.

<אשי אביזמר: אני ראש ענף חומרים מסוכנים, ובגלל איזשהו הקשר לזיהום אוויר איכשהו שלחו אותי לפה, אבל אני מבין בזה ומתעסק בזה.

מאיר כהן: תפגוש את הקולגות שלך מברמינגהם.

<אשי אביזמר: כן.

מאיר כהן: באמת, שמעתי פעם הרצאה.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

<אשי אביזמר: אני אקח את ההצעה שלך.

<אשי אביזמר: קודם כול, אני רוצה להדגיש ולהבהיר שכבאים לוחמי אש הם הראשונים שמסתכנים, מסכנים את החיים שלהם לכבות שריפות באופן כללי.

מאיר כהן: גם פה אתה מסתכן.

<אשי אביזמר: זה ברור, כדי להציל חיי אדם ורכוש.

מאיר כהן: אח שלי כבאי, אני מתעורר עם זה, ישן עם זה.

מאיר כהן: אני אומר לו: בוקר טוב.

מאיר כהן: הוא אומר לי: אתה יודע שאנחנו מצילים חיי אדם.

<אשי אביזמר: כן, נכון, יש הרבה גורמים שמצילים חיי אדם, אבל כבאים מסכנים את החיים שלהם כדי להציל חיי אדם.

מאיר כהן: אני מלא הערכה אליכם, באמת, מכל הלב.

<אשי אביזמר: בנוסף לכל זה, כדי להציל חיי אדם אחרים, וגם כדי בסופו של דבר למנוע סיכונים לסביבה, הם גם מסתכנים ונושמים את אותו עשן בריכוזים הרבה יותר גבוהים ממה שנושמים התושבים.

<אשי אביזמר: ולכן, אנחנו הראשונים שנעמוד בצד של התושבים כדי למנוע את השריפות האלו.

<אשי אביזמר: הבנתי שיש הצעת חוק פרטית.

<אשי אביזמר: הרשות הארצית לכבאות והצלה תומכת, לא בהצעה הפרטית, אולי בהצעה הפרטית גם, אבל ברעיון שמפורט בה של איסור הבערת שריפות בשטחים פתוחים.

מאיר כהן: שתחיל הטלת אחריות.

<אשי אביזמר: הטלת האחריות.

<אשי אביזמר: אנחנו לא מתעסקים כל כך על מי תוטל האחריות, אבל בוודאי שאנחנו רוצים למנוע את השריפות האלו, והבענו את התמיכה בהסתייגויות קטנות.

מאיר כהן: אנחנו לא דנים בהצעה, אנחנו עוסקים בגדול, בבקשה.

<אשי אביזמר: לא דנים בהצעה, אז אני לא אזכיר עכשיו את ההסתייגות.

<אשי אביזמר: זהו.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אתה יכול בדקה להגיד את הדברים שלך?

מאיר כהן: דקה.

<גדעון ברומברג: עורך-דין ברומברג מנכ"ל אקופיס מזרח תיכון.

מאיר כהן: איך?

מאיר כהן: לא משנה.

מאיר כהן: אתה יודע, אצלנו המרוקנים קשה קצת.

מאיר כהן: ברומברג.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

<גדעון ברומברג: אצלנו הפולנים גם קשה.

<גדעון ברומברג: אנחנו ארגון אזורי ישראלי-פלסטיני, יש לנו משרדים בתל-אביב, משרדים גם ברמאללה, בבית-לחם.

מאיר כהן: לא ידעתי שיש ארגון כזה.

<גדעון ברומברג: יש לנו גם משרד ברבת-עמון.

<גדעון ברומברג: אנחנו ישראלים, ירדנים, פלסטינים יחד 23 שנה.

מאיר כהן: בחצי דקה תגיד, האם אתם בצד הפלסטיני, האם - - -

<גדעון ברומברג: התושבים הפלסטינים סובלים כמו שהתושבים הישראלים.

מאיר כהן: עזוב סובלים.

מאיר כהן: האם השלטונות בצד השני שבמקומות הסוברניים העצמאיים - - -

<גדעון ברומברג: לא עושים מספיק.

מאיר כהן: בדיוק, לא עושים מספיק.

<גדעון ברומברג: לא עושים מספיק.

מאיר כהן: מה הגוף שלך עושה בכדי להעיר אותם?

<גדעון ברומברג: אז אני חושב שיצא דוח של מבקר המדינה לפני חודשיים בנושא "זיהום מים חוצה גבולות" והעיר המון על הכישלון משני הצדדים.

<גדעון ברומברג: 15 שנה ועדת איכות הסביבה הישראלית-פלסטינית לא נפגשה.

<בני אלבז: לא, מ-2010.

<גדעון ברומברג: אבל גם אז הפגישה הרצינית הייתה ב-2005 אולי.

מאיר כהן: אלבז, גם 2010 זה המון.

<בני אלבז: אבל עכשיו הם נפגשו, כבר התקיים מפגש, והשתתפנו שם.

<גדעון ברומברג: ההמלצה היא להכניס פה שוב את משרד מבקר המדינה פעם ולתמיד לחקור לגבי ביוב, לגבי מים חוצי גבולות, המלצות מאוד קשות על המדינה, כמובן גם על הפלסטינים, אבל אנחנו יכולים לעשות הרבה יותר טוב.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: מנהל המחוז, אתה עונה בדקה וסיימנו.

מאיר כהן: סליחה, חברים, אני מבקש את סליחתכם, לא נוכל.

מאיר כהן: בבקשה.

<גדעון מזור: לא היה פה זמן מכל פעולות הפיקוח והארגון שלנו העתידי, אבל אנחנו עושים הרבה.

<גדעון מזור: לגבי התוכנית, נשמח להציג אותה בכל פורם שיבקשו מאתנו, בצורה מפורטת ומסודרת.

מאיר כהן: אני רוצה לשאול את האנשים.

מאיר כהן: והיה, אתה אומר תוך חודשיים, נניח מייד עם פתיחת המושב הבא, אני אבקש מיושב-ראש הוועדה הקבוע להזמין אתכם, תהיו מעוניינים לשמוע על התוכנית הזאת?

מאיר כהן: מרים?

<מרים יעקוביאן: כן.

<קריאות: כן, כן.

<גדעון מזור: דרך אגב, עשינו לחלק מהנציגים את המצגת הראשונית של השבוע שעבר.

מאיר כהן: מאה אחוז.

<גדעון מזור: היא עוד עברה מאז שינויים, היא תעבור עוד שינויים נוספים.

<גדעון מזור: אני רק רוצה משהו אופטימי לקראת הסוף.

<גדעון מזור: בתוך התוכנית הזאת אחד הדברים שיש לנו זה יחידת פיקוח ארצית שתתמקד ותתמחה אך ורק בנושא של השריפות.

<גדעון מזור: קליטת כוח-האדם של היחידה הזאת כבר התחילה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: שרן, דקה.

מאיר כהן: אני מצטער, יש פה עוד אנשים.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: קודם כול, שלום ליושב-ראש ועדת הבריאות.

שרן השכל: באמת, אלי, תודה רבה שהחלטת לקיים את הדיון.

אלי אלאלוף: תודה לחבר שלי שתמיד מציל אותי לדברים אחרים.

שרן השכל: אלי גם כן מודע לכל התופעה הזו, והוא מבין את החומרה של המצב.

שרן השכל: תראו, המשרד להגנת הסביבה ומשרד הביטחון, אני יודעת שגם עם המפחמות עשיתם עבודה נהדרת גם של הסגירה שלהן, ומענה מיידי על-ידי התושבים.

שרן השכל: למשל, התושבים בחריש יכולים להתקשר אוטומטית לקצין שנמצא בצד השני והם ביחד מוצאים את המפחמות - - -

<בני אלבז: גם היום הם מתקשרים - - - עונה.

שרן השכל: רגע, רגע.

מאיר כהן: רגע, אלבז.

שרן השכל: אני מקבלת תגובות אחרות.

מאיר כהן: חצי דקה.

שרן השכל: יש עשרות שריפות שמשפיעות פה על כל אחד ואחד, הן משפיעות על עשרות מאות אלפי תושבים בכל האזור הזה.

מאיר כהן: תודה רבה.

שרן השכל: שנייה.

מאיר כהן: אנחנו מסיימים.

שרן השכל: רגע, משפט אחד.

שרן השכל: אני רוצה שנקיים איזשהו דיאלוג, משהו שהם יוכלו לפנות אליכם ישירות כדי לטפל בבעיה הנקודתית שקורית כל לילה.

שרן השכל: אם אתם אומרים שהפקחים עובדים, אבל הם לא עובדים משעה 12, זה לא עוזר להם.

שרן השכל: כל השריפות מתבצעות באמצע הלילה כדי לרדת מתחת לרדאר שלכם.

שרן השכל: איפה הם?

שרן השכל: עם מי הם יכולים לתקשר בצורה ישירה על מנת שלא יתבצעו העבירות האלו עוד הפעם?

מאיר כהן: תודה רבה

שרן השכל: זה מה שאני רוצה.

מאיר כהן: אני רוצה לסכם במשפט אחד.

מאיר כהן: תודה רבה לכם שאתם באים.

מאיר כהן: המון דברים קורים בכנסת, אבל אילולא אתם שמשמשים מן איזה אור שמאיר את הפינות אלה שלא תמיד עסוקים בהם, אנחנו לא יכולנו לעשות את הדיון הזה.

מאיר כהן: הפרוטוקול יעבור ליושב-ראש הוועדה.

מאיר כהן: המלצתי, ואני אעמוד בזה, שנבקש מיושב-ראש הוועדה כנס גדול מאוד שבו יגיעו – סלח לי, אדוני, אני מאוד מכבד אותך כמנהל המחוז, ואני מעריך את עבודתך – יגיעו המנכ"לים של המשרדים לכאן ליושב-ראש הוועדה, כי הנושא הזה, ברגע שאנשים נפגעים בנפשם ואין ניטור, ואי-אפשר לאמוד את זה, זה דבר שצריך לגרום לנו – אם מכל האמוניה גרם להרעדה של הספים, אין שום ספק שהסוגיה הזאת בדיוק באותה מסה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: הישיבה נעולה.