ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 430, 2017-06-19 12:50

דוד אמסלם: צהרים טובים לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: על סדר היום סיום פרויקט פינוי האסבסט מהגליל המערבי.

דוד אמסלם: הדיון מתקיים בהשתתפות השר להגנת הסביבה.

דוד אמסלם: על חשיבת הפרויקט, אני מניח שאין טעם לפרט ואני אשאיר את זה לשר כי בסופו של דבר המשרד לקח את זה כמשימה מאוד מאוד מרכזית בפעילות שלו.

דוד אמסלם: גם המנכ"ל מחובר לעיין הזה בכל רמ"ח אבריו.

דוד אמסלם: אני רוצה להשאיר לכם את הבמה, גם להציג את הנושא.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר לכם שבכובע אחר או בזווית אחרת אנחנו גם דנו בכל הנושא של חוף אכזיב, שזה חלק מהעניין הזה של אותו מפעל שיושב על אותם שטחים.

דוד אמסלם: כאמור, אני לא רוצה לערבב שמחה בשמחה ורוצה להשאיר לכם את הבמה הזאת על מנת שתציגו את הנושא כפי שרשמתם את המסמך ואתם גם מובילים אותו.

דוד אמסלם: תתייחסו גם לנושא של קרן הניקיון וכל ההרחבה של הסיפור הזה, גם מבחינת האמצעים של המדינה.

דוד אמסלם: הבאנו את זה לוועדה לפי בקשה שלכם.

דוד אמסלם: בבקשה, כבוד השר.

דוד אמסלם: (מצגת).

זאב אלקין: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.

זאב אלקין: הנציגים שנמצאים כאן של האזור, מנכ"ל המשרד והצוות שעסק בפרויקט הזה.

זאב אלקין: יש כאן, אדוני היושב ראש, דוגמה לפרויקט שהוא מאוד מאוד נדיר, כאשר אתה מסתכל על כל הפרויקט הזה, ולוועדה הזאת היה מרכיב מאוד מאוד משמעותי ביצירתו.

זאב אלקין: בדרך כלל פרויקט לא נוצר באמצעות חקיקה וזאת דוגמה קלאסית שהפרויקט הזה נוצר דרך חקיקה.

זאב אלקין: באה המדינה ואמרה טעיתי.

זאב אלקין: זה לא קורה הרבה למדינת ישראל כשהיא אומרת באופן גלוי טעיתי ואני לוקחת אחריות.

זאב אלקין: אני אפשרתי כרגולטור - אמנם לא עשיתי את הפעולה כמדינה אבל אפשרתי – למפעל לבצע פעולות שבדיעבד אחר כך הבנתי שיש כאן

זאב אלקין: סיכון בריאותי מאוד מאוד משמעותי לתושבים, ואני רוצה לתקן כמדינה.

זאב אלקין: באה המדינה ואמרה שיש לה כאן שותף לאחריות הזאת וזה המפעל.

זאב אלקין: המפעל לא אהב את זה בהתחלה אבל המדינה אמרה שהיא מחוקקת.

זאב אלקין: לא נמצא כאן אתנו השר שיזם את זה אבל אני חושב שאי אפשר שלא להזכיר אותו באירוע כזה, השר גלעד ארדן שלקח את זה כדגל והוביל מול כל הלחצים.

זאב אלקין: גם קיבל החלטה ללכת כאן לעימות הזה דרך החקיקה ולחייב את המפעל וגם קיבל החלטה לקחת אחריות תקציבית.

זאב אלקין: בהתחלה הוא עוד קיווה להביא כסף מהאוצר אבל כשהבין שלא יקבל במקרה הספציפי הזה, לקח אחריות כמשרד - אגב, בצדק, כי זה חלק מתחומי האחריות של קרן הניקיון – והלך לקרן הניקיון והוביל את ההחלטה הזאת.

זאב אלקין: פרויקט שהתחיל בעשרים מיליון שקלים והסתיים ב-325 מיליון שקלים.

זאב אלקין: כולנו רואים את ההיקפים ואת המשמעות של השינוי.

זאב אלקין: כשאתה מסתכל רק באלבום הזה שיחולק כאן בסוף האירוע, אתה מבין איזה מקומות יפים הוחזרו בסוף לתושבים.

זאב אלקין: גם חוף ים.

זאב אלקין: יש כאן תיקון.

זאב אלקין: אם יש משהו יפה במה שהמשרד להגנת הסביבה עושה, זה לקחת אחריות על הפעילות שלנו כאנשים, כמדינה, ואם פגענו בטבע, לנסות גם לתקן אותו וגם לדאוג לבריאותם של האנשים.

זאב אלקין: בסוף אסבסט הוא לא בדיחה אלא זה סרטן שמתים ממנו אנשים.

זאב אלקין: כמובן עדיף שהיינו חכמים מלכתחילה ולא היינו מאפשרים את זה אבל עדיף מאוחר מאשר לעולם לא, להודות בטעות ולקחת אחריות ולהוביל את הפרויקט המדהים הזה.

זאב אלקין: 342 אתרים.

זאב אלקין: ראית כאן עכשיו בסרטון מה המשמעות של זה, של העבודה כי הרי העבודה עם אסבסט שמוציאים אותו, היא מסוכנת לאנשים שעשו את זה ולכן הם יושבים כאן.

זאב אלקין: מגיע להם יישר כוח גדול, לכל מי שעסקו במלאכה, לקבלנים שעשו את העבודות, לאנשי המשרד, גם במחוז הצפון וגם באגף תעשיות שלנו, לתמר שניצחה על המלאכה הזאת במשך כל השנים האלה.

זאב אלקין: משהו שהתחיל עם עשרים מיליון שקלים בפועל, מראש הוגבל ל-300 מיליון והסתיים ב-325 מיליון שקלים והמשרד בסוף לקח אחריות והשלים אפילו מעבר לחמישים אחוזים ואנחנו עם הפנים קדימה.

זאב אלקין: אני לא יכול שלא לסיים עם הפנים קדימה.

זאב אלקין: ברור לנו שלא הוצאנו את כל האסבסט בכל המקומות שפוזר בגליל המערבי.

זאב אלקין: הוצאנו במקומות שידענו ובמקומות שזה היה רלוונטי בלי לגרום נזק גדול מסביב.

זאב אלקין: ברור לנו שיהיו עוד מקומות.

זאב אלקין: ראשית, יש כמה מקומות שאנחנו כבר מראש יודעים שצריך להשלים את המלאכה, כולל גם בחוף הים, ולא מתנערים מזה.

זאב אלקין: ברור גם שיהיו עוד פניות.

זאב אלקין: ככל שיימשכו עבודות פיתוח בגליל המערבי, יתגלו עוד מקומות ואני מניח שיפנו אלינו.

זאב אלקין: בנוסף לחגיגות על סיום הפרויקט, הגדרנו את זה כסיום של שלב א', הגדרנו תקציב בקרן הניקיון, 25 מיליון שקלים, שישמש לכל הפניות החדשות האלה שיבואו, שישמש כדי להשלים את המלאכה על החוף ולכן אנחנו אמנם חוגגים היום שלב מאוד מאוד משמעותי בביצוע הפרויקט, אבל אנחנו לא הולכים לשום מקום.

זאב אלקין: למרות המסגרת שהחוק קבע ושמחייב, המשרד עדיין רואה את עצמו כחלק מהמשימה הזאת ובהחלט נשאר בשטח ובעבודה יחד עם ראשי הרשויות.

זאב אלקין: ברגע שייווצר הצורך, הוא ערוך להמשיך לטפל בבעיה הזאת ולתת לה מענה.

דוד אמסלם: תודה רבה לכבוד השר.

דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל פארן.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: מצד אחד אני מברכת על התהליך של כמה שנים.

דוד אמסלם: למה מצד אחד?

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהחגיגה קצת מוקדמת.

יעל כהן-פארן: לציין את זה היום כאילו סיימנו.

דוד אמסלם: לא סיימנו.

דוד אמסלם: שלב א'.

דוד אמסלם: יש לנו עוד הרבה שלבים.

יעל כהן-פארן: יש עוד הרבה שלבים ויש עוד הרבה בעיות.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להביא נקודה אחת מאוד מרכזית שהיא המפעל עצמו.

יעל כהן-פארן: מפעל איתנית לשעבר שעומד עדיין בחוף נהריה, עדיין לא טופל.

יעל כהן-פארן: אני מקבלת מידע שכולכם מקבלים, שיש עדיין מקומות שגם אחרי שכביכול ניקו אותם והם הוכרזו כנקיים, מזהים בהם אסבסט בקרקע בבדיקות חוזרות.

יעל כהן-פארן: אני באמת שואלת האם אנחנו בכיוון שהיעד שהוצב כאן – ברור שגליל מערבי נקי, לא הושג – ואם מקומות שכבר נוקו, אחרי בדיקה חוזרת מגלים בהם אסבסט, עם איתנית עדיין אין הסדר לפתרון וכמו שאני רואה את זה גם לעולם זה לא ייפתר.

יעל כהן-פארן: אם תיבנה שם שכונה, אף אחד לא ייגע בדבר הזה.

יעל כהן-פארן: אולי יכסו את כל הדבר הזה בבטון כדי שלא יצא מזה שום דבר, אבל זה יהיה הפתרון, אטימה.

יעל כהן-פארן: עד שלא טיפלנו בזה, איך אנחנו יכולים להגיד שטיפלנו באסבסט בגליל המערבי?

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ראש מועצה אזורית מטה אשר.

<יורם ישראלי: אני באתי לכאן ואני רואה שאני מייצג את הרשויות שנהנו מהפרויקט ואני אדבר בשמן.

<יורם ישראלי: קודם כל, באמת תודה גדולה לממשלת ישראל, לחברי הכנסת שעמדו מאחורי החקיקה וכמובן למשרד להגנת הסביבה בראשו אז עמד ארדן.

דוד אמסלם: אז ברא המשרד עמד השר ארדן אבל אני חושב שיושב ראש הוועדה היה דוד אזולאי שהיום או השר.

דוד אמסלם: תודה רבה גם לו.

דוד אמסלם: אלה שני חבר'ה שלא נמצאים כאן אבל שניהם התחילו את התהליך.

דוד אמסלם: זה לא רק ארדן.

<אברי לכמן: אני חייב לציין שאת התהליך התחיל גדעון עזרא זכרונו לברכה.

<אברי לכמן: הוא נתן את הגיבוי והוא דחף את זה.

<יורם ישראלי: אני יכול לציין שאני כתושב הגליל המערבי, כחקלאי, אני עוד עמדתי וכיוונתי את המשאיות שנכנסו לנו לשטחים ושפכו את הריבר כדי שיהיו לנו דרכים נוחות.

דוד אמסלם: רבתם אז על האסבסט.

<יורם ישראלי: ולא ידענו מה אנחנו מכניסים.

<יורם ישראלי: ראוי מאוד לציין, לך אני אומר כבוד השר אלקין, שאצלנו בחבורה זה כמו סדר פסח.

<יורם ישראלי: גמרנו את זה אבל זה לא נגמר.

<יורם ישראלי: כל שנה צריך לראות איך מחדשים.

דוד אמסלם: לא הבנתי את סדר הפסח.

דוד אמסלם: אצלנו סדר פסח לא נגמר אף פעם או כל שנה יש לכם סדר פסח חדש?

<יורם ישראלי: כל שנה מתחילים מחדש.

דוד אמסלם: הצטרף אלינו השר לשירותי דת, דוד אזולאי.

<יורם ישראלי: שלום לכבוד השר.

<יורם ישראלי: מה שראוי לציון בנושא הזה של האסבסט הוא שברגע שהוכח שיש קשר ישיר בין חיי אדם לבין הבעיה הזאת, הממשלה וכל מי שנוגע בעניין לא בחלו באמצעים כדי לפתור את הבעיה.

<יורם ישראלי: אני משליך את זה לגבי היום.

<יורם ישראלי: אתה יודע, כבוד יושב ראש הוועדה, יש לנו לפחות אירוע אחד, גם אנשי המשרד יודעים, שעוד לא זוהה הקשר הישיר בין פעילות מחצבה לבין בריאות התושבים וחיי אדם.

<יורם ישראלי: לכן לא תמיד נעשים הדברים כמו שנעשה כאן בנושא האסבסט.

<יורם ישראלי: בהמשך לדברים שאמרה יעל כהן פארן, ראוי לציין שיש פרויקטים שאנחנו מזהים את הבעיה, נותנים את המכה אבל לא משלימים.

<יורם ישראלי: יש את ישאסבסט, יש את פרוטרום בדרום, שם לא ניקו אבל בגדול המון תודה.

<יורם ישראלי: באמת מבצע שתם ולא נשלם.

<יורם ישראלי: יש גגות אסבסט במבני ציבור ואתה יודע מה הבעיה של מבני ציבור במיוחד בישובים הכפריים.

<יורם ישראלי: יש מועדון אחד והוא עם אסבסט ואז מה עושים?

<יורם ישראלי: מקבלים מועדון חדש או מחליפים רק את הגג?

<יורם ישראלי: צריך לחשוב על זה.

דוד אמסלם: שלא תפחיד את הציבור.

דוד אמסלם: יש הרבה סככות עם אסבסט.

דוד אמסלם: האסבסט מסוכן כשהוא מתפורר.

דוד אמסלם: היום חלק גדול מאוד מהמתקנים עדיין עם אסבסט.

דוד אמסלם: קיימנו דיון על זה.

<יורם ישראלי: אני מדבר כרגע על מבני ציבור.

דוד אמסלם: אני מדבר אתך על מבני ציבור.

<יורם ישראלי: בהזדמנות הזאת, בשם כולם, מעבר לשרים, השותפים, המנכ"לים של המשרדים, מי שנמצא כאן, חשוב לי לציין כמה אנשים בשמות.

<יורם ישראלי: קודם, תמר בר-און שהייתה אחראית במינהלת על כל הפרויקט הזה, לאברי שזוכר מתי זה התחיל והזכיר לנו נשכחות, את גדעון עזרא זכרונו לברכה שהיה מפקח על הפרויקט.

<יורם ישראלי: כמובן לדורית מנהלת מחוז שמלווה אותנו גם בנושא הזה וגם בנושאים אחרים ולאנשי השטח ובכלל לכל השותפים.

<יורם ישראלי: המון תודה.

דוד אמסלם: ולארגונים.

דוד אמסלם: בסופו של דבר הארגונים הם המתנדבים והם פועלים כאן הכי הרבה בדברים האלה.

<יורם ישראלי: נכון.

<יורם ישראלי: יושב ראש הוועדה יודע שרק דבר אחד יש לנו - ים, מתקן התפלה, כביש 6.

<יורם ישראלי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כבוד השר, בבקשה.

דוד אזולאי: עמיתי השר להגנת הסביבה, יושב ראש הוועדה, קהל נכבד.

דוד אזולאי: אני לא רגיל שמזמינים אותנו לדברים שעשינו.

דוד אזולאי: בדרך כלל שוכחים.

דוד אמסלם: לא אצלנו.

דוד אזולאי: תודה רבה על כך.

דוד אזולאי: בדרך כלל אומרים שכאשר אתה עושה רע, לא שוכחים לך אבל כשאתה עושה טוב, לא זוכרים לך.

דוד אזולאי: אני שמח שזוכרים שעשינו משהו מועיל ובאמת אני רוצה להודות לצוות של הוועדה.

דוד אזולאי: נדמה לי שכאן המקום גם להזכיר את יפה מנהלת הוועדה שאז היא הובילה את זה יחד אתנו וכמובן את הצוות המשפטי שליווה את הנושא ועמד כחומה בצורה בכל מה שקשור בהגנת הסביבה.

דוד אזולאי: אני באמת חושב שעשינו דבר טוב ובמיוחד כתושב הגליל אני ראיתי בזה חובה לכולנו לטפל בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני חושב שזאת דוגמה קלאסית לשיתוף פעולה בין הכנסת לבין הממשלה.

דוד אזולאי: אז השר להגנת הסביבה היה השר גלעד ארדן ובאמת עבדנו בשיתוף פעולה.

דוד אזולאי: אני מודה לכולם, גם לארגוני הסביבה שלא תמיד אנחנו מסכימים אתם אבל לפעמים, צריך להודות, הם הכוח המניע על מנת לטפל בכל מיני דברים שלא תמיד יש לנו את הזמן להתפנות אליהם.

דוד אזולאי: אני מאוד מקווה שהחוק הזה ייושם.

דוד אזולאי: דבר אחד טוב שאני זוכר שעשינו שם, זה קרן מיוחדת כדי לסייע למי שצריך לפנות את האסבסט והוא לא יכול לפנות מסיבות כלכליות.

דוד אזולאי: עמדנו על כך ואני מקווה שהקטע הזה לא נמחק ולא תוקן אלא נשאר.

<תומר רוזנר: החוק נשאר כמו שהיה בעת חקיקתו.

דוד אזולאי: אני מקווה שיבוא יום וגם ידווחו לנו מה עשו עם אותה קרן שחוקקנו אותה על מנת לדעת עד כמה טוב עשינו בעניין הזה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על כך שאתה מזמין אותנו.

דוד אזולאי: מקווה שיהיו לנו עוד דברים טובים כדי שנהיה כאן ביחד לדברים טובים למען עם ישראל.

דוד אמסלם: תודה רבה לכבוד השר.

דוד אמסלם: הצוות של הוועדה תמיד מתרגש לראות אותך.

דוד אמסלם: עד עכשיו הייתה סקירה היסטורית.

דוד אמסלם: עכשיו נבוא לעתיד.

דוד אמסלם: המנכ"ל, ישראל דנציגר.

דוד אמסלם: כמה מלים על ישראל.

דוד אמסלם: ישראל מבחינתי הוא איש מיוחד.

דוד אמסלם: הוא מחובר לנושא של איכות הסביבה בצורה בלתי רגילה.

דוד אמסלם: יש אנשים שבאים כי זאת העבודה שלהם והם עושים, ויש כאלה שמחוברים.

דוד אמסלם: גם השר אלקין וגם ישראל באמת מחוברים לנושא בכל רמ"ח אבריהם ואני רואה את זה גם כמזל שלנו שהם נמצאים בצומת הזאת בימים אלה.

<ישראל דנציגר: תודה רבה על המלים החמות.

<ישראל דנציגר: תודה רבה לכל המשתתפים.

<ישראל דנציגר: כבוד השר זאב אלקין, כבוד השר דוד אזולאי.

<ישראל דנציגר: אני קודם כל רוצה להצטרף לכולם ולהגיד תודות רבות לשר גדעון עזרא זכרונו לברכה ולשר גלעד ארדן, השר להגנת הסביבה לשעבר וליושב ראש הוועדה לשעבר השר דוד אזולאי.

<ישראל דנציגר: זאת באמת דוגמה לפרויקט שבעיני הוא חשוב מאוד ואני רוצה להצטרף ולהודות לצוות שלנו, לתמר, לאברי ולצוותים שלהם שבאמת עשו עבודה יוצאת דופן.

<ישראל דנציגר: אם נסתכל על הפרויקטים ועל הדברים שהמשרד עושה, זה נוהל בצורה באמת מתוקתקת וטובה כמו שאני הייתי רוצה לראות בכל אחד מהדברים שאנחנו עושים.

<ישראל דנציגר: באמת מגיע לכם הרבה תודה.

<ישראל דנציגר: לדורית, מנהלת המחוז ולצוות שלה שבאמת היו כאן חלק נכבד מההצלחה.

<ישראל דנציגר: לשולי נזר הסמנכ"לית שאמונה על כל זה.

<ישראל דנציגר: אחרונים אחרונים חביבים, וזאת לא סתם מליצה, למחלקה המשפטית בלעדיה זה לא יכול היה לקרות.

<ישראל דנציגר: היו צריכים הרבה עזרה וסיוע כדי שבאמת נוכל לקיים את הפרויקט הזה.

<ישראל דנציגר: כמו שציינו כאן הדוברים, ואני לא ארחיב כי כבר דיברו הרבה על אסבסט, זו התחלה וזה לא סוף.

<ישראל דנציגר: אבל מה שבעיני הכי חשוב בהסתכלות על הפרויקט הזה זה שפרויקט שבעיני סולל את הדרך או סלל את הדרך למהפכה מאוד מאוד משמעותית שקורית במשרד להגנת הסביבה בשנים האחרונות וזו מהפכה שיש לה שני פנים.

<ישראל דנציגר: הפן הראשון הוא באמת התמקדות במניעה והפחתה של זיהומים וסיכונים כדי לשפר בריאות.

<ישראל דנציגר: אנחנו נוגעים בכל מקום שבו בריאות תושבי מדינת ישראל נפגעת בגלל זיהומים וסיכונים סביבתיים ושם אנחנו נמצאים כדי לשפר בריאות.

<ישראל דנציגר: הדבר השני הוא שהמשרד הפך למשרד שהוא לא רק רגולטור אלא משרד מבצע.

<ישראל דנציגר: הוא מבצע טוב.

<ישראל דנציגר: אנחנו עוטים עצמות עור וגידים ויכולות של ביצוע שבאמת באים לידי ביטוי בהרבה דברים שבעיני אין חשוב מהם שהם הצלת חיים ושיפור בריאות.

<ישראל דנציגר: התחומים שהתגלגלו לידי מעשה הם גם בתחום הרכב הנקי.

<ישראל דנציגר: כמו שאתם רואים, בשנים האחרונות הנעה של מכוניות נקיות ואוטובוסים נקיים, אזורים נקיים ומסננים וכולי וגם אנרגיה נקייה.

<ישראל דנציגר: סגירה של תחנת הכוח אחד עד ארבע, הקמת תחנות כוח חלופיות, פרויקטים סולריים וכולי, המשך לעבודה מאוד משמעותית של הפחתת זיהומים וסיכונים בתעשייה, שריפות בשטחים פתוחים, חומרים מסוכנים ועוד ועוד כאשר המכנה המשותף לכולם הוא כמו פרויקט האסבסט שהיה חלוץ בנושא הזה, שזה שיפור הבריאות של תושבי מדינת ישראל.

<ישראל דנציגר: הוועדה היא שותפה משמעותית מאוד לכל המהפכות האלה.

<ישראל דנציגר: דודי ציין מלים חמות עלי ועל השר אבל אין לי הרבה מלים כדי להכביר על העבודה שהוועדה הזו עושה ומסייעת לנו בכל המהפכות המאוד מאוד גדולות שאנחנו מביאים לרווחת הבריאות של תושבי מדינת ישראל ובאמת מגיעה לכם תודה רבה על כל העשייה הזאת.

<ישראל דנציגר: תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: תודה רבה לישראל.

דוד אמסלם: ברשות

דוד אמסלם: כם, הייתי רוצה להעביר את זכות הדיבור לאחי ורעי תומר.

דוד אמסלם: הוא ליווה את כל העניין הזה הרבה זמן ואני רוצה לספר לכם משהו בנושא חקיקה.

דוד אמסלם: אני כאזרח לא ידעתי את זה עד שהגעתי לכאן, לכנסת.

דוד אמסלם: רוב מלאכת החקיקה בסוף מתבצעת אחרי הקלעים וגם לא בוועדה.

דוד אמסלם: זה מול הצוות המשפטי, שעות על גבי שעות.

דוד אמסלם: לפעמים זה הולך ממש שבועיים מבוקר עד לילה והציבור אפילו לא מודע לזה.

דוד אמסלם: זאת הזדמנות להודות לצוות המשפטי של הוועדה שהוא בסוף מגבש את טיוטת החוק.

דוד אמסלם: את החוק בסוף צריך להביא למקום הרבה יותר נכון מאשר בקטע הגולמי שלו ולכן כאן, בהזדמנות זאת, אני רוצה להודות לכם וכמובן לצוות של הוועדה הטכני שזאת לאה, מנהלת הוועדה, ושושי.

דוד אמסלם: בסך הכול בלעדיהם אין לנו שום דבר כאן.

דוד אמסלם: אנחנו נמצאים כאן בקטע של סיכומים ותודות, אז נכניס גם את זה.

דוד אמסלם: בבקשה, תומר.

<תומר רוזנר: אני מקווה שאני אהיה קצר ככל האפשר.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: תאריך.

<תומר רוזנר: כבוד השרים, אני מתרגש במעמד הזה.

<תומר רוזנר: כמו שאמר השר אזולאי, זה לא קורה כל יום שמגיע לוועדה תוצר של עבודה שהיא עשתה יחד עם הממשלה.

<תומר רוזנר: השר אלקין, המנכ"ל, כל הנהלת המשרד.

<תומר רוזנר: אני רוצה לדבר על שלושה דברים כאשר שני דברים נוגעים לחקיקה ועיקרון שצריך ללמוד ממנה לדעתי להמשך.

<תומר רוזנר: הדבר הראשון שאני רוצה לדבר עליו הוא על תמר בר-און.

<תומר רוזנר: אני עובד עם הרבה מאוד פקידי ממשלה וגופים אבל לא נתקלתי לכל אורך שנות עבודתי בעבודה כל כך מקצועית, מדויקת, מדהימה ביעילות, בענייניות, בהבנה של המטריה ובפתיחות לקבל גם הצעות לשינויים ודברים מהסוג הזה.

<תומר רוזנר: אני אומר באוזני השר והמנכ"ל, תמר היא נכס לא יסולא בפז של המשרד ובאמת תשמרו עליה.

<קריאה: מאוחר מדי.

<קריאה: היא יוצאת לחופשה.

<תומר רוזנר: שמעתי על זה ולכן לא סתם אמרתי את מה שאמרתי.

<תומר רוזנר: כמובן לשולי נזר שהיא הממונה עליה שגם היא נתנה את הנשמה לעניין הזה במשך כל תהליך החקיקה.

<תומר רוזנר: כל הצוות שכמובן עובד יחד אתן.

<תומר רוזנר: לא אמנה את כל השמות.

<תומר רוזנר: יצא לי לעבוד יותר עם איתמר ועם שולי ובאמת שאפו גדול גם על החקיקה, גם על ההכנות לקראת החקיקה וגם על היישום שמתבצע בפועל.

<תומר רוזנר: הצוות המשפטי, נטע ודלית, גם הוא נתן את ידו.

<תומר רוזנר: כאן אני עובר לחלק השני.

<תומר רוזנר: החוק כפי שעבר בכנסת ביוזמת הממשלה וביוזמה מוקדמת יותר גם של ארגוני הסביבה אבל בעיקר ביוזמת הממשלה ובדחיפה של הוועדה, של יושב ראש הוועדה דוד אזולאי, ושל נציגי הממשלה, היה חוק פורץ דרך והוא חוק פורץ דרך בהרבה מאוד היבטים, גם בהיבט של שיתוף הציבור, בכל התהליך הזה של פינוי האסבסט, אבל בעיקר בקביעה הברורה והחד משמעית של עיקרון המזהם משלם, שבעצם מפעל שגרם לזיהום, נושא לפחות בחלק – ובמקרה הזה במחצית – מהעלויות של השיקום של הנזקים שנגרמו עקב הזיהום שהוא גרם לו.

<תומר רוזנר: כאן אני חייב לתת מחמאה גם לשר ארדן וגם לשר אזולאי בתפקידו הקודם כיושב ראש הוועדה, שעמדו כצוק איתן מול הררי האיומים, ההפחדות, לא במובנים השליליים של הדבר אלא התנגדויות של נציגי המפעל.

<תומר רוזנר: הררי החומר שקיבלו והיו צריכים להתמודד אתו ועמדו ממש כצוק איתן על העיקרון שהמזהם ישלם.

<תומר רוזנר: ובאמת כמו שרמז השר אלקין קודם, יש כאן תקדים של פרויקט שהמפעל נושא בו והמדינה נושאת בחלקו, אבל הפרויקט מוגדר ממש בחוק והפרטים שלו ממש מופיעים בחוק.

<תומר רוזנר: זה ממש לא משהו שכיח וכאן גם הוכיח את עצמו כמצליח.

זאב אלקין: באותן שנים הקואליציה הייתה מסודרת.

זאב אלקין: מה שהממשלה הביאה לכנסת, עבר.

<תומר רוזנר: היה יושב ראש קואליציה מאוד מוכשר.

<תומר רוזנר: אגב, אני זוכר שגם יושב ראש הקואליציה דאז היה מעורב בנושא הזה.

<תומר רוזנר: כאן אני עובר לנקודה השלישית ולדעתי היא החשובה ביותר והיא פחות משמחת.

<תומר רוזנר: למרות שנקבע עיקרון תקדימי כאן של מזהם משלם, וזה חשוב לאוזני השרים, המדינה פחות שומרת על העיקרון הזה, ככל שהיא אחראית לזיהום.

<תומר רוזנר: לצערנו בכל הנושא של הזיהומים שנגרמו על ידי המפעלים הביטחוניים שעכשיו מפנים את השטחים שלהם, העיקרון שהמדינה מאמצת הוא עיקרון אחר.

<תומר רוזנר: היא תטיל בעצם את העלויות של ניקוי השטחים האלה על רוכשי הדירות במתחמים שייבנו ולא תעשה את זה מתוך קופתה, וזה מצער ואולי עוד יש מקום לחשוב על זה שוב וכן לתת יותר משקל לטיפול ישיר של המדינה באותם זיהומים שנגרמו על ידי מפעלים שאין ספק שהיו חשובים ותרמו לביטחון המדינה בצורה משמעותית.

זאב אלקין: אני רק מנסה להבין למה אתה אומר את זה כי זה חשוב.

זאב אלקין: הרי מי שמממן כרגע את הטיפול בזיהום קרקע, זאת המדינה דרכנו ודרך חברה שעושה את זה אחר כך.

זאב אלקין: נכון שאחר כך הקרקע משווקת לפי ערך השוק שלה אבל זה ערך השוק שלה.

זאב אלקין: כרגע מי שמשלם למשרד להגנת הסביבה לנקות את הקרקע, זאת המדינה.

<תומר רוזנר: במתחמים מאוד מאוד מצומצמים.

<תומר רוזנר: ברוב המקומות המתפנים, המגמה שהמדינה מביאה בפני מוסדות התכנון היא שמי שיהיה אחראי לניקוי הקרקע זה מי שהקרקע תשווק לו.

דוד אמסלם: מה שאומר השר, אני אחדד את זה.

דוד אמסלם: בכל מקרה, זה לא חשוב, זה בא בערך הקרקע.

דוד אמסלם: או שאתה מקבל קרקע נקייה ואז הערך שלה גבוה, או שאתה מקבל אותה אחרת.

<תומר רוזנר: לא, ממילא מוכרים את הקרקע הזאת במחירים אפסיים וזה מפאת מצוקת הדיור שזה שיקול אחר.

<תומר רוזנר: חשוב שהעיקרון הזה שנקבע וגם בית המשפט העליון נתן לו גיבוי בפסק דין מאוד חשוב בהקשר הזה, עיקרון המזהם משלם, לדבוק בו ובאמת נפתח אותו גם למקומות אחרים שהוא יכול להיות ישים בהם.

<תומר רוזנר: אני שוב מברך את כולם.

<תומר רוזנר: יישר כוח.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני רוצה לפתוח באמת בברכות לכל אלה שנמצאים וגם לאלה שאינם אתנו.

דב חנין: אני רוצה להזכיר כמובן את השר גלעד ארדן שבאמת מגיעה לו הערכה וגם את השר הקודם לו, גדעון עזרא זכרונו לברכה שבתקופתו התחילה העבודה על הצעת החוק החשובה הזאת.

דב חנין: גדעון עזרא זכרונו לברכה לקח את הנושא הזה לתשומת לבו כנושא חשוב והתחיל את הקידום שלו כשר ואני רוצה להזכיר גם אותו כאן.

דב חנין: כמובן חבריי חברי הכנסת דאז והיום השר דוד אזולאי שכיושב ראש הוועדה הוביל את הדיונים בנמרצות ובהרבה הרבה שכל טוב.

דב חנין: הצוות המקצועי המופלא של ועדת הפנים, תומר, ורד וכל האנשים האחרים שעשו כאן עבודה נפלאה.

דב חנין: כמובן יושב ראש הקואליציה שתמך ונתן לנו גיבוי.

דב חנין: אני חושב שזה באמת חוק נהדר.

דב חנין: זה באמת חוק מצוין.

דב חנין: חוק מקצועי טוב, ערכית נכון, ובמיוחד חוק שמייצר תוצאות טובות.

דב חנין: אני הייתי רוצה לראות יותר חוקים כאלה.

דב חנין: השר להגנת הסביבה, כדאי להמשיך בכיוון הזה ולקדם עוד חוקים כאלה.

דב חנין: שני העקרונות החשובים מבחינתי, מעבר לשאלה הספציפית של האסבסט, הוא באמת העיקרון המזהם משלם והעיקרון של שיתוף הציבור.

דב חנין: כאן אני רוצה להזכיר גם את הגיבורים האלמונים או החצי אלמונים, האנשים שהתחילו במלחמה על האסבסט עוד לפני שאנחנו ברמה הארצית, ברמה של הכנסת וברמה של הממשלה התגייסנו לעניין הזה.

דב חנין: אורית רייך שעסקה כפעילת סביבה באזור נהריה ועשתה מלחמת קודש לאורך שנים כשלפעמים אנשים התייחסו אליה לא כמתריעה בשער אלא כסתם מישהי שבאה ומציפה לנו איזושהי בעיה שהיא לא מוכרת ולא ידועה.

דב חנין: היא לא ויתרה, התעקשה, נלחמה.

דב חנין: אני חושב שזו הדוגמה שהיא נכונה מאוד להרבה מאוד אנשי סביבה.

דב חנין: הרבה מאוד אנשי סביבה הם אנשים שהם מתריעים וצועקים ובשלב הראשון הם נתפסים כסוג של מופרעים, כסוג של "אויבי העם", ורק אחרי שנים אנחנו רואים כמה הם צדקו וכמה אנחנו כולנו חייבים להם על השינויים ועל ההישגים שנעשו.

דב חנין: היום הזה הוא באמת יום שבו אפשר להתברך בהישג מאוד מאוד גדול עם כל האתגרים שעדיין עומדים בפנינו וזה יום שאפשר ללמוד ממנו גם הרבה מאוד לקחים על מה ואיך צריך לעשות.

דב חנין: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת חנין.

דוד אמסלם: שולי נזר, בבקשה.

<שולי נזר: אני לא רוצה להכביר במלים.

<שולי נזר: אני מצטרפת לכל התודות שנאמרו כאן ואני אשמח אם תמר שניהלה את הפרויקט וליוותה אותו מהתחלה תוכל לומר כמה מלים בשם המשרד.

דוד אמסלם: אנחנו נסגור את הדיון אתה.

דוד אמסלם: פתחנו עם המצגת שלה.

<תמר בר-און: תודה.

<תמר בר-און: רציתי להדגיש ארבע נקודות עיקריות שחשבתי לומר.

<תמר בר-און: קודם כל, ללכת קצת אחורה.

<תמר בר-און: כלומר, עוד לפני שהבאנו את הצעת החוק הממשלתית הזו בתקופה של השר גדעון עזרא זכרונו לברכה, היום זה נראה לנו מאוד טבעי והגיוני שיש פרויקט ושהמשרד מבצע אותו אבל זה היה רחוק מלהיות כך בהתחלה.

<תמר בר-און: אני יכולה להגיד ברמה האישית שהכרתי את הנושא דרך העמותות ודרך חיים שיושב כאן.

<תמר בר-און: היינו בתחילת הדרך צוות מאוד מצומצם של ארבעה אנשים עובדי המשרד והתייחסו אלינו כאל אנשים הוזים.

<תמר בר-און: היה צריך לשכנע להכיר שבאמת זו בעיה ומה הפתרון שצריך לה כי ממש אמרו לי: מה את רוצה, להתחיל לחפור את כל הגליל המערבי?

<תמר בר-און: אמרנו שאם זה מה שצריך לעשות, אז כן.

<תמר בר-און: היה צריך להכיר בזה שזאת מציאות שאנחנו לא מוכנים לקבל אותה ונדרש לשנות אותה.

<תמר בר-און: היה צריך לשכנע בהתחלה בתוך המשרד ואחר כך בקרב השותפים בממשלה, משרד המשפטים, משרד האוצר, ואחר כך כאן בכנסת.

<תמר בר-און: אלה לא היו דברים פשוטים, להרים את הדבר הזה.

<תמר בר-און: כלומר, מעבר לצד של החקיקה שכמובן נתנה את הפלטפורמה לכל הדבר הזה, גם מבחינה של להתארגן, להקים מערך כזה של גורמים שיבואו ויתחילו לפנות, זה היה מורכב.

<תמר בר-און: מבחינה של המימון, מבחינה תקציבית, אלה היו דברים לא פשוטים, במיוחד שבאמת היו ספקות.

<תמר בר-און: אנחנו כמשרד להגנת הסביבה, אנחנו לא גורם ביצועי.

<תמר בר-און: זה מה שנאמר לנו בלי סוף ונשאלנו מהיכן נדע לבצע.

<תמר בר-און: נקודה שנייה היא נקודה של שיתופי פעולה.

<תמר בר-און: כלומר, אני חושבת שאתם יכולים לתאר לעצמכם שלפנות 342 אתרים, זה דבר שאנחנו לא היינו יכולים לעשות לבד, רק משרד לבד.

<תמר בר-און: מתחילת הדרך גייסנו שותפים.

<תמר בר-און: שותפים באוצר, בחשב הכללי, במשרד המשפטים, ברשויות המקומיות, את הציבור.

<תמר בר-און: זה היה בלתי אפשרי להיכנס לבית של משפחה ולפנות אותה ולשכנע אותה לאפשר לנו לבוא ולעשות עבודה שהיא עבודה בסיכון.

<תמר בר-און: חייבים לעבוד מאוד ביחד.

<תמר בר-און: במהלך חיי הפרויקט היו אין סוף קשיים תקציביים, לוגיסטיים, פרסונליים, מבחינת התארגנות ומקצועיים.

<תמר בר-און: זכינו לעבודה הזאת ביחד, גם בתוך המשרד וזה הזמן לבוא ולומר תודה.

<תמר בר-און: כולנו שידרנו כל הזמן שיש אגו למשימה, לא אגו לפרויקט, לא אגו למשרד, אלא המשימה חשובה ואנחנו מתקדמים, עוברים הלאה, פותרים את הבעיה.

<תמר בר-און: אמרתי שאני רוצה להודות לאנשים רבים בתוך המשרד שתמיד נתנו קדימות לביצוע של הדבר הזה.

<תמר בר-און: גם להודות וגם לבקש סליחה כי הטרדתי הרבה.

<תמר בר-און: נקודה שלישית היא הנושא המקצועי.

<תמר בר-און: השר אמר כאן בתחילה שניתנו עשרים מיליון שקלים.

<תמר בר-און: זה לא שמלכתחילה הערכנו את הפרויקט בעשרים מיליון שקלים.

<תמר בר-און: אני רוצה להגיש למרות שזה די ברור.

<תמר בר-און: נתנו לזה סוג של פיילוט.

<תמר בר-און: בואו נראה אם בכלל אתם יכולים לבצע ואיך.

<תמר בר-און: זה פרויקט בסיכון מאוד מאוד גדול.

<תמר בר-און: כלומר, באו ואמרו שאתם לא יודעים לבצע את זה ואם תבצעו ותתחילו להרים את כל ההרים האלה של האסבסט, אתם יכולים לגרום למפגע יותר גדול.

<תמר בר-און: לנו היה ברור שצריך לעשות את זה בצורה הכי נכונה והכי מקצועית והכי בטוחה אבל אין כזה מוצר מדף.

<תמר בר-און: היה צורך להמציא את הדבר הזה.

<תמר בר-און: כלומר, יש משהו קצת דומה שבוצע בארצות הברית אבל זהו, אין דוגמאות כאלה.

<תמר בר-און: כאן צריך לומר תודה גם לצוות המבצע.

<תמר בר-און: במהלך הפרויקט עסקו בסביבות החמישים-שישים אנשים בתקופות מסוימות, ארבעה אתרים במקביל, קבלנים, מפקח של הפרויקט יורם שבאמת המציא את התורה.

<תמר בר-און: כמובן אברי שמטעם המשרד יום יום בחשיפה לשמש ולקור היה צריך להמציא את כל הדברים.

<תמר בר-און: איך אורזים, איך מעבירים, איך מרטיבים, הברקודים וכמובן עם החברה המנהלת שלנו.

<תמר בר-און: בהרבה מובנים עשינו כאן באמת היסטוריה ברמה העולמית.

<תמר בר-און: כלומר, באים ושואלים ובאמת זאת דוגמה.

<תמר בר-און: נקודה אחרונה שחשוב לי להדגיש אותה היא להסתכל על הפרויקט הזה וללמוד ממנו בפרספקטיבה יותר רחבה מה זה אומר.

<תמר בר-און: כלומר, אנחנו בעצם באנו לכאן לתקן נזקי עבר.

<תמר בר-און: צריך לחשוב על זה, כך אני חושבת, שיש נושאים שבהם הידע המקצועי שלנו לא מספק ויש אי ודאות.

<תמר בר-און: כאשר מקבלים החלטות במקומות האלה, צריך לקחת מקדמי זהירות מספיק גדולים כי אחרת המחיר של תיקון הטעות, גם מבחינת כסף אבל בעיקר כאן זה עניין של חיי אדם, הוא מחיר יקר.

<תמר בר-און: זה דבר שאנחנו כגורמים שמקבלים החלטות, צריכים לשים אל מול עינינו.

<תמר בר-און: נקודה אישית.

<תמר בר-און: אני כן יכולה להגיד בשם עצמי, ואני חושבת שאני מייצגת כאן את הצד של המבצע, את הצוות שלי, של האגף במשרד – אמרתי, חיים, משטרה ירוקה, הקבלנים, המפקח והדוגמים, חברת הובלות, זה מערך שלם – כן הרגשנו כל הזמן שאנחנו עושים דבר גדול.

<תמר בר-און: יש כאן תחושה והיא אולי בשפה מליצית אבל זה אמיתי, שבהרבה מובנים שינינו מציאות של הרבה מאוד אנשים.

<תמר בר-און: כמובן תודה לנטע שלא יכולנו בלעדיה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: דרך אגב, התפקיד שלנו הוא לשנות מציאות כל הזמן.

דוד אמסלם: אני מודה לך על הדברים.

דוד אמסלם: יש עוד מישהו שרוצה לומר משפט?

<חגית שמאי: אדם טבע ודין.

<חגית שמאי: אנחנו מלווים את התושבים ואת נושא האסבסט כבר עשרים שנים ואני רוצה להתחיל בברכות.

<חגית שמאי: התקציב שהוקדש והעבודה שהמינהלת עשתה, בראשה תמר בר-און, מרשימה, קצב מרשים לאיתור וטיפול באתרים.

<חגית שמאי: באותה נשימה אני מצטרפת לכל מי שאמר שהפרויקט הזה לא הסתיים ויש כמה נקודות חשובות שצריך לזכור כמו למשל ככל שתתעבה האוכלוסייה ויוקמו שכונות סביב אתרים שאו שאנחנו יודעים בוודאות שהם עדיין מזוהמים או שהם נסקרו והוגדרו כנקיים ועדיין מגלים בהמשך שיש זיהום – לפני שבועיים הייתה כתבה בעיתון על אזור כזה בשכונה לבנייה – אלה דברים שצריך לזכור שככל שהאוכלוסייה מתעבה שם, התהליך של הניקוי מסתבך, מתייקר ומסכן אנשים.

<חגית שמאי: זה משהו שצריך לזכור ולזרז את השיקום.

<חגית שמאי: הנגשת המידע.

<חגית שמאי: יש מפה באינטרנט ואנחנו חושבים שצריך להנגיש אותה, ליידע את הציבור על המידע שיש שם ולעבות את המידע שקיים.

<חגית שמאי: אנשים צריכים לדעת מה הסכנות, צריכים לדעת היכן עדיין יש סכנות וצריכים לדעת גם מה הממצאים שהיו בסקרים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת זוהיר בהלול.

זוהיר בהלול: לא הייתי קודם ולכן בעשר השניות שיינתנו לי אולי אמחזר חומרים.

זוהיר בהלול: אבל אני רוצה להביע את מחאתי על כך שהאזור בו אני חי , אדוני השר, הוא החצר האחורית של מדינת ישראל מבחינת אסבסט.

זוהיר בהלול: אני חושב שמן הדין שזעקתנו תישמע ואני בטוח שיורם ואחרים הביעו את הזעקה הזאת למרות העובדה – ולא שמעתי את הדברים – שמשרדך אדוני כבר הכריז על מבצע שהחל ב-2011 והוא נמשך בצורה מאוד מאוד נמרצת, עדיין הסכנה מרחפת או מבעבעת מתחת לאדמה.

זוהיר בהלול: הרחשים הטקטוניים האלה מתחת לאדמה שמפיצים את הריחות האלה ואת החומרים שגורמים לנפת עכו להיות במקום הראשון מבחינת תחלואה.

זוהיר בהלול: אני מניח שהזעקה שלי צריכה למצוא אוזן קשבת כדי להציל את האנשים.

זוהיר בהלול: לא די לנו שאנחנו פריפריאליים, לא די לנו שאנחנו שכוחי אל, לא די שאנחנו נמצאים במקום מרוחק ממרכז הבקרה והתחושה האמיתית בישראל, אלא אנחנו גם צריכים להתמודד עם עניין האסבסט.

זוהיר בהלול: נראה לי מופרך, מסוכן, קשה, צריך לככב בראש סולם הקדימויות של המשרד להגנת הסביבה.

זוהיר בהלול: תודה.

דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הישיבה.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכה.

דוד אמסלם: כפי שהזכירו כולם, מהשר גדעון עזרא זכרונו לברכה, פעולה בה הוא התחיל, דרך גלעד ארדן, זאב אלקין, דוד אזולאי וגם בכובעים השונים.

דוד אמסלם: בסופו של דבר זאת פעולה די ייחודית.

דוד אמסלם: מדינת ישראל כעיקרון לא אוהבת להוציא כסף על הדברים האלה.

דוד אמסלם: אני נלחם כאן כמעט כל רבע שעה על נושאים הרבה יותר דרמטיים אפילו.

דוד אמסלם: לא אלאה אתכם.

דוד אמסלם: אתמול כאן דיון על נושא ביוב זורם של מחנות צה"ל.

דוד אמסלם: כמעט כל יום אני מנהל דיון כזה.

דוד אמסלם: לכן הדיון הזה מבחינתי הוא קצת התעלות כי באמת כפי שתומר אמר, זה אירוע די נדיר שגם הממשלה לקחה את הנושא הזה וקידמה אותו גם בחקיקה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שזה אירוע שהוא די חריג ולכן גם הישיבה הזאת מתנהלת כאן.

דוד אמסלם: לא כל פעם אנחנו עושים ישיבה על נושא ברמה של סיכום נושא.

דוד אמסלם: לגבי מה שאמרת, זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: בסך הכול המפעל הזה עבד לדעתי כמעט חמישים שנים וייצר אסבסט לכל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני כילד זוכר את האסבסט כשאני הייתי חי תחתיו ולדעתי עדיין הוא שם בסככות.

דוד אמסלם: לכן אל תגיש לא טוב באזור של הצפון.

דוד אמסלם: זה נכון שהמפעל הוא בצפון, אבל מדינת ישראל משופעת באסבסט והוא בכל המדינה.

דוד אמסלם: בכל עיירת פיתוח, בוא, אני אראה לך כמה אסבסט יש שם עד היום.

דוד אמסלם: אני חושב שזאת רק תחילת הדרך.

דוד אמסלם: לא מפנים פרויקט כזה של אסבסט גם לא בחמש ובשבע שנים וגם לא ב-300 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: לכן, כפי שאמר השר, זה שלב ראשון.

דוד אמסלם: כמובן המשרד ימשיך לטפל בזה בהמשך לפי העניין.

דוד אמסלם: כאן אני רוצה להתחבר למה שאמרה תמר.

דוד אמסלם: בסופו של עניין, אנחנו צריכים להסתכל על זה קדימה ולהפיק לקחים.

דוד אמסלם: אנחנו מנהלים היום דיונים כאן, כבוד השר, על הנושא של אתרים עם עודפי עפר ופסולת בניין.

דוד אמסלם: יעלה לנו הרבה כסף להוציא אותם ועל זה אני כל הזמן רב.

דוד אמסלם: צריך להבין שכל משאית של מאה שקלים ששופכת, עולה אחר כך עשרים אלף שקלים להוציא.

דוד אמסלם: זה בכלל לא באותה פרופורציה.

דוד אמסלם: כל נזק קטן באיכות הסביבה שקורה, לתקן אותו עולה.

דוד אמסלם: אתה יכול בהתחלה בכסף קטן לטפל בו אבל ברגע שאתה מפקיר את זה, אחרי כן זה עולה לך עשרות מונים כדי להחזיר את המצב אחורה ולפעמים אתה אפילו לא יכול לעשות זאת.

דוד אמסלם: גם כאן אנחנו צריכים להתחבר לנושא הזה וכפי שאמרתי, אנחנו מקיימים דיונים לגבי הנושא הזה של עודפי עפר ופסולת בנייה.

דוד אמסלם: צריך להבין שהיום איכות הסביבה זה לא רק נעים באף.

דוד אמסלם: נגמרו הימים שאנחנו עולים לירושלים לנשום אוויר צח.

דוד אמסלם: זה לא שם.

דוד אמסלם: היום איכות הסביבה, והציבור מבין את זה, זה פשוט חיי אדם.

דוד אמסלם: זה אולי חיי אדם הכי משמעותיים, בהיקפים הכי גדולים.

דוד אמסלם: אנשים נהרגים ומתים כתוצאה מזיהום אוויר, חומרים וכולי, לדעתי עשות מונים יותר מאשר בתאונות דרכים ואפילו בפעולות טרור.

דוד אמסלם: לכן כך אנחנו צריכים להתייחס לזה.

דוד אמסלם: אלה החיים שלנו, של הילדים שלנו.

דוד אמסלם: לכן אני יוצא מדעתי בסיפור הזה של המפחמות וזיהום האוויר.

דוד אמסלם: זה מוציא אותי מדעתי.

דוד אמסלם: איך אנשים לא מבינים?

דוד אמסלם: אלה ילדים, אלה מבוגרים, אלה מחלות, זה גם מוות לפעמים בייסורים.

דוד אמסלם: זה לא קורה לך תוך עשר דקות אלא לפעמים זה דבר שמתפתח אצלך ואתה פתאום מוצא את עצמך באיזו מחלה.

דוד אמסלם: לא מזמן הייתה כאן אישה שלא יוצאת לי מהראש.

דוד אמסלם: אישה בת שלושים עם חמישה ילדים שבכתה וסיפרה שהיא חולה בסרטן בגלל הסיפור הזה של האזור וזיהום האוויר.

דוד אמסלם: כך אני רואה את הדברים.

דוד אמסלם: אני רואה היום איכות אוויר כדבר שהוא בעצם פר אקסלנס בריאות של התושבים ואני מדבר מבחינת חיי אדם ולא רק שזה פוגע לנו קצת בבריאות ואחרי כן אנחנו מתקדמים.

דוד אמסלם: לכן אני שמח שבמשרד יושבים האנשים האלה כי הם רואים את הדברים עין בעין כפי שאני רואה אותם ומקדישים לזה גם את כל הזמן ואת המשאבים.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לכולכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מסכים עם דבר אחד.

דוד אמסלם: יש כאן ארגונים שהם ארגוני סביבה והם מתנדבים.

דוד אמסלם: לפעמים הם נשמעים לנו נודניקים אבל אותם אני מעריך גם אם הם טועים, כי בסך הכול הם קמים בדרך כלל מוקדם מאוד בבוקר, בשעה 4:00, כדי להגיע לכאן לדיונים שאני מתחיל בשעה 9:00 בבוקר.

דוד אמסלם: שאפו גדול.

דוד אמסלם: אלה אנשים שאף אחד לא משלם להם שקל והם עושים את זה עם כל הנשמה.

דוד אמסלם: אני חושב שמדינת ישראל הייתה נראית אחרת בלעדיהם.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: בסופו של דבר הם משפיעים על הנושאים האלה באופן דרמטי.

דוד אמסלם: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות גם להם.

דוד אמסלם: אני מודה לכל העוסקים במלאכה, ובמיוחד לך, תמר.

דוד אמסלם: תשקלי להישאר במשרד.

<תמר בר-און: בחוץ מחכים ספרים שהכין אגף הפרסומים של המשרד.

דוד אמסלם: בחוץ יש תערוכה.

<תמר בר-און: מעבר לתערוכה, יש ספרים.

<תמר בר-און: אלבום תמונות.

דוד אמסלם: דוגמת הספר הזה.

דוד אמסלם: יש תערוכה ויש כיבוד קל.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם והמשך יום נעים.