ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 532, 2017-06-13 11:08

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-13 ביוני 2017, י"ט בסיון התשע"ז, השעה 11:08 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: קבענו להיום שני דיונים כאשר הראשון הוא מצב המקלטים לנשים מוכות בישראל.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני ביקרתי במקלט שיש לי רגישות אישית אליו בגלל חברת הכנסת זהבה גלאון.

אלי אלאלוף: ביקרתי במקלט בבאר שבע, שלא אומר את כתובתו, ותשימו לב שהורדתי מהפתיח שלי את המילה "חמור".

אלי אלאלוף: מצב חמור של המקלטים.

אלי אלאלוף: לא ראיתי מצב חמור אלא ראיתי מצב מדהים אבל לא מנוצל.

אלי אלאלוף: מצד שני, קיבלתי טלפון מחברתי רות רזניק שהכניסה את כולנו לנושא הזה כי ביוזמתה קמו המקלטים לנשים מוכות לפני ארבעים שנים – אז לא הייתי בתפקידים האלה אבל נהניתי מהיוזמה המדהימה שלך.

אלי אלאלוף: המדינה מתמודדת היום עם אוכלוסייה שסובלת רבות ותפקידנו הוא להקל עליה.

אלי אלאלוף: מצב המקלטים לנשים מוכות הוא מצב קשה.

אלי אלאלוף: הלוואי והיינו מוצאים נוסחה אחרת יותר מתאימה אבל המצב מחייב התמודדות.

אלי אלאלוף: ניסיתי לנתק את עצמי מעולם הפילנתרופיה מאז אני כאן, אבל הוא רודף אחרי וגם השבוע במוצאי שבת התקשרו אלי מחוץ לארץ ואמרו לי ששמעו שהמצב הוא כזה וכזה ושאלו אם אני יכול לעשות משהו.

אלי אלאלוף: אמרתי, זה מעניין – באותו שבוע אני מבקר, אני גם מקבל טלפון מרות רזניק, גם קבענו דיון בוועדה וגם מתקשרים אלי מחוץ לארץ.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שעשינו שיעורי בית.

אלי אלאלוף: השירות הזה הוא הכרחי.

אלי אלאלוף: אני לא צריך לחזור ולומר את זה.

אלי אלאלוף: אתם אנשי המקצוע בוודאי מבינים טוב ממני ויכולים להסביר טוב ממני.

אלי אלאלוף: ברור שהיום התקצוב למערכת, והמערכת הזאת זקוקה לתקצוב טוב יותר, היא מערכת מסודרת אבל לא בירוקרטית כי הבעיות שמתעוררות בקרב המשפחות האלה, שום חוק לא יתכנן אותן.

אלי אלאלוף: צריך לדעת להתמודד עם המצב הזה.

אלי אלאלוף: אני הייתי במקום.

אלי אלאלוף: סליחה על השחצנות האישית אבל אני מכיר את המקום מאפס, מאז השגת הקרקע והבנייה בתוך שכונה.

אלי אלאלוף: הייתי מעורב בחדרה כאשר על פי הצעתה של רות, העברנו לה את זה.

אלי אלאלוף: אני מגיע למקום מדהים, פיזית מדהים.

אלי אלאלוף: כמעט ללא כסף של המדינה.

אלי אלאלוף: המדינה נתנה המלצה שהאפוטרופוס יעביר איזו תרומה לבנייה הזאת, עם שירותים שהם חלומיים עבור אוכלוסיות של מיעוטים באזור שצריכים לתת להן התייחסות מיוחדת, עם תשובות למשפחות עם ילדים בוגרים, עם תשובות למשפחות עם צרכים מיוחדים, וכל זה לא מנוצל.

אלי אלאלוף: פשוט לא מנוצל, בזמן שבוכים שחסרים מקומות.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שזאת הזנחה.

אלי אלאלוף: אבל תבינו, זה עומס על המערכת המפעילה שבמקרה היא לא עמותה קטנה אלא עמותה חזקה, עמותת יחדיו, אבל דבר כזה לא יכול להיות.

אלי אלאלוף: אתם צריכים לראות.

אלי אלאלוף: מצד אחד שמחתי, מצד שני, אני לא מסתיר, היו דמעות בעיני.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שיש מקומות כאלה.

אלי אלאלוף: אני יודע כמה מתמודדים כדי להשיג מקום.

אלי אלאלוף: אז מקום שיש לו גם כסף, גם יכולת, גם צורך והוא בתת ניצול.

אלי אלאלוף: זה חבל.

אלי אלאלוף: בעיני זה נורא.

אלי אלאלוף: זה ממש נורא.

אלי אלאלוף: אני יודע שיש מקלטים שהם בתת ניצול.

אלי אלאלוף: תבינו, תת ניצול, גם אם המשרד מתקצב את זה בתקצוב ביניים, הוא לא מספיק כדי לעמוד בהתחייבויות.

אלי אלאלוף: חוסר אוכלוסייה זה חוסר הכנסות, ומי אמור לשאת בזה?

אלי אלאלוף: המדינה חזקה ואין לה ברירה.

אלי אלאלוף: אוי ואבוי אם היא לא הייתה חזקה יותר מכל אדם ומכל עמותה אבל מי שאמור לסבול את הגירעון הזה בגין אי ניצול המערכת, זאת העמותה.

אלי אלאלוף: היא צריכה להתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: אנחנו רואים דברים כאלה והמספרים הם מזעזעים, מספר הנשים המוכות הסובלות.

אלי אלאלוף: אנחנו ממש נמצאים במצב שמצב אחד יש מקום טוב לחלק מהמערכת ומצד שני החלק השני סובל מאוד.

אלי אלאלוף: גירעון בדברים האלה הוא אי מתן שירות בסיסי לאוכלוסיות האלה.

אלי אלאלוף: לא פינוק.

אלי אלאלוף: בסיסי.

אלי אלאלוף: מדברים גם על דיור המשך.

אלי אלאלוף: חבר'ה, זאת כמעט חובה.

אלי אלאלוף: זאת לא אופציה.

אלי אלאלוף: זאת חובה.

אלי אלאלוף: תחשבו על הילדים.

אלי אלאלוף: עכשיו אני חושב על ילדים בוגרים בני 14-15 שמגיעים למערכת כזאת.

אלי אלאלוף: גם הם מחר יהיו במשפחות מסוג זה וצריך להוציא אותם כמה שיותר מהר מהמערכת גם אם פיזית הן נפלאות ויש בהן טיפול נפלא.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו נמצאים במערכת שהיא אף פעם - אני מרשה לעצמי לומר - לא תוכננה מראש כמו שצריך.

אלי אלאלוף: אז זה לא נורא, אני בעד להתחיל משהו ולהביא את המדינה להתחייב.

אלי אלאלוף: אני חושב שהשירות הזה חייב תכנון בראייה כוללת, בהתחשב בנתונים.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות ש-14 מקלטים היו מאז ומעולם ואנחנו מדברים כבר על כמעט עשרים שנים והמספר לא השתנה.

אלי אלאלוף: הגיוון ודאי לא מספיק השתנה.

אלי אלאלוף: לכן אנחנו כאן בדיון מול נושא שהוא קריטי, שמחייב את כולנו לעשות יותר.

אלי אלאלוף: ברור שהיום המצב הוא באמת זעקה אמיתית.

אלי אלאלוף: אני אתן לרות לומר מה שהיא חושבת אבל אני חייב לומר לכם שמקלט לנשים מוכות הוא לא מקלט לנשים מוכות אלא זה מקלט למשפחות מוכות כי כאן המרכיב של הילדים הוא לא פחות חשוב.

אלי אלאלוף: ההתמודדות עם הטיפול בילדים.

אלי אלאלוף: בלי לדבר על כך שיש רשויות שמסכימות לרשום ילד בבית ספר בגלל חוק ולא מתוך אהבה אבל ברור שאלה משפחות שזקוקות למערך כולל.

אלי אלאלוף: חלק קטן, ואולי לשמחתי, לא חוזרים לבית הנוראי הזה בו הם חיו אבל תבינו שגם הבעל צריך להיות מטופל.

אלי אלאלוף: לכן כשמצליחים להביא משפחה למקום כזה, הראייה צריכה להיות כוללת - באם, ברור, בבעל ובמיוחד בילדים.

אלי אלאלוף: אחרת המסר לילדים הוא שזה העתיד שלהם, זאת ההתנהגות שלהם בעתיד.

אלי אלאלוף: הנושא הזה מחייב תכנון.

אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ למשרד העבודה לקחת את זה.

אלי אלאלוף: יש לי קצת אלרגיות למחקרים ואני בעד לתכנן, לתכנן עם ראייה לטווח ביניים ולטווח ארוך.

אלי אלאלוף: הנושא הזה שהיום נקרא מקלטים לנשים מוכות יקבל אצלכם סדר עדיפות גבוה בתכנון לראייה לטווח של 5-10 שנים, כדי שנדע שלפחות מתחילים להתמודד מול תחזית כלשהי.

אלי אלאלוף: כרגע אלה רק נשמות טובות כאשר הראשונה והבלעדית בזה, זאת רות רזניק, אבל זאת לא רק היא.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שלא במקרה מתקשרים ומבקשים ממני לעשות משהו.

אלי אלאלוף: מה זה לעשות משהו?

אלי אלאלוף: זה מערך אדיר.

אלי אלאלוף: החוק בא לחזק אבל מצאתי לנכון לפתוח בדיון כללי לפני שנגיע לחוק.

אלי אלאלוף: רות, בבקשה.

אלי אלאלוף: פרס ישראל.

<רות רזניק: כמוך.

<רות רזניק: שנינו זכינו באותו מעמד באות המופת בכנס שדרות ובעיני זה כמעט כמו פרס ישראל.

<רות רזניק: אני מודה לך על שזימנת את הישיבה החשובה הזאת.

<רות רזניק: אולי לא הייתי מזכירה את הסיפור הזה מפני שחלק מהיושבות כאן – אולי לא כל היושבים אבל היושבות - שמעו את הדבר הזה.

<רות רזניק: בחודש יולי 1977, בדיוק לפני ארבעים שנים – אדם בשם מריו איזדמיר רצח את אשתו בבת ים.

<רות רזניק: כאשר הוא הסגיר את עצמו למשטרה, אדון איזדמיר אמר:

<רות רזניק: אני לא התכוונתי להרוג אותה, סתם הכיתי אותה.

<רות רזניק: הזוג הזה היה נשוי שלושה חודשים.

<רות רזניק: הוא היכה אותה במגב של ספונג'ה והיא מתה כתוצאה משטפי דם נדירים.

<רות רזניק: השופט אז שינה את גזר הדין מרצח להריגה.

<רות רזניק: גזרו עליו עשר שנים, הוא ישב שבע שנים והלך לדרכו.

<רות רזניק: לא הייתי מזכירה את זה אלמלא מקרה הרצח שקרה שוב השבוע בבת ים כאשר אישה מקסימה בשם מאיה גורן נרצחה על ידי בן הזוג שלה.

<רות רזניק: באותו ערב אנחנו התבשרנו על מקרה של התאבדות של בני זוג שכנראה זאת לא הייתה כל כך התאבדות אלא רצח ולאחר מכן התאבדות.

<רות רזניק: היום הסתכלתי ב-YNET, שוב יש מקרה דומה מאוד בתל אביב.

<רות רזניק: מאז יולי 1977 לא יכולתי למצוא מנוחה.

<רות רזניק: בספטמבר 1977 הקמתי את העמותה ששמה לא לאלימות נגד נשים.

<רות רזניק: אז זה היה יותר רדיקלי, קראנו לזה לא – לחימה באלימות נגד נשים.

<רות רזניק: השמטנו את הלחימה אבל העניין הוא שמאז ועד היום אני באמת עוסקת באופן סיזיפי ממש בתחום הזה של רציחות נשים.

<רות רזניק: הקמת המקלטים היא חלק מהפעילות שלנו ובגלל הצורך הרב שאנחנו ראינו הקמנו לא מקלט אחד אלא שלושה מקלטים.

<רות רזניק: אנחנו לא ארגון גדול, אין לנו מאות ואלפי חברות כמו בארגונים שאני חברה בהם ומברכת עליהם, כמו ויצ"ו, נעמ"ת, אמונה, יחדיו וגופים אחרים נהדרים שיש להם יותר אמצעים.

<רות רזניק: אנחנו גוף שקם מאפס, מכלום.

<רות רזניק: מזה התחלנו.

<רות רזניק: במשך ארבעת השנים האחרונות נרצחו בישראל 127 נשים, ואולי 128 או 129.

<רות רזניק: 127 נשים נרצחו בוודאות.

<רות רזניק: שתיים עוד בסימן שאלה.

<רות רזניק: אני רואה כל רצח כזה כדבר אישי מאוד מפני שבמקלט שלנו בהרצליה, בשנת 1979, שוב ביולי, נרצחה אישה יפהפייה בשם כרמלה נאקש כאשר היא ניסתה לשכנע את הרוצח שלה שייתן לה גט.

<רות רזניק: אז היינו במקום קטן ועלוב.

<רות רזניק: מישהי נכנסה דרך השער והוא נכנס ושחט אותה למוות בנוכחות נשים וילדים שלעולם לא יתפטרו מהטראומה הזאת.

<רות רזניק: את הכאב הזה אני נושאת עד עצם היום הזה.

<רות רזניק: אני רוצה להגיד לכם שאני חושבת שכל אישה שסובלת מאלימות פיזית, יכולה למצוא את עצמה פתאום במצב אחר.

<רות רזניק: תחשבו.

<רות רזניק: האישה איננה אבל תחשבו על כל המעגל המשפחתי, על ההורים, על האחים והאחיות.

<רות רזניק: אני ליוויתי כמה אחים ואחיות כאלה.

<רות רזניק: על הילדים, זה קודם כל.

<רות רזניק: הילדים שנושאים את זה עד יום מותם, את הכאב הנורא הזה.

<רות רזניק: לכן אנחנו החלטנו להקים מקלט ועוד מקלט ועוד מקלט.

<רות רזניק: כאשר יצאה שיטת המכרזים והתחילו לדרוש מאתנו רמת בינוי גבוהה, ניסינו איכשהו להתארגן אבל אנחנו עמותה ללא אמצעים.

<רות רזניק: כל האמצעים שיש לנו מעבר למה שאנחנו מקבלים ממשרד הרווחה – שפעם נתן לנו בין תשעים ל-85 אחוזים מהתקציב וכיום נותנים לנו 63 אחוזים מהתקציב השוטף שלנו – כל האמצעים הם אמצעים שאנחנו מגייסות בכוחות עצמנו.

<רות רזניק: אנחנו בכוחות עצמנו הצלחנו לגייס מספיק אמצעים כדי להקים שני מקלטים והשלישי שהוא קיים, ואנחנו עומדים לבנות אותו בראשון לציון, אם יתמזל מזלנו והוועדה הזו וגופים אחרים יעזרו לנו, במקרה הזה אנחנו נצטרך עוד.

<רות רזניק: יש לנו את רוב הכספים המובטחים לקראת הדבר הזה.

<רות רזניק: הדבר הזה הוא לא עבור העמותה.

<רות רזניק: העמותה היא לא הפונקציה הקובעת ולא הפונקציה החשובה.

<רות רזניק: מה שחשוב הם הנשים והילדים המגיעים ונעזרים במה שעמותות כמונו יכולות לתת.

<רות רזניק: מה שאנחנו יכולות לתת זה את הנשמה, את האהבה ואת האכפתיות לצרכים של אנשים שמגיעים בטראומה וזה כבר הוכח בכל מיני מחקרים.

<רות רזניק: הדסה עשתה מחקר עומד וגילתה ש-53 אחוזים מהנשים במקלט סובלות מטראומה שדומה לפוסט טראומה של חיילים קרביים.

<רות רזניק: מחציתן, פוסט טראומה כרונית וחלקן פוסט טראומה שניתן יהיה אחר כך להיאבק.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאלי.

<רות רזניק: ברור שאימהות עם פוסט טראומה, אינן יכולות לתפקד כאימהות רגילות שלא סובלות מטראומה, שחיות את החיים הנורמליים והטבעיים שלהן.

<רות רזניק: אנחנו צריכים לראות את זה כבעיה לאומית.

<רות רזניק: זאת לא בעיה של עמותה זו או עמותה אחרת.

<רות רזניק: אנחנו צריכים לקום להגיד שזה לא יכול להיות דבר שולי, דבר זניח שמקבל פירורים.

<רות רזניק: בישיבה בוועדה אחרת בחודש נובמבר סופר לכל החברות שהיו באותה ועדה – הוועדה למעמד האישה – על ידי מר יבלון המנוח על הוועדה החשובה לאלימות שהוקמה על ידי הממשלה, על התקציבים שהוקצו שם, שאלה חמישים מיליון שקלים לשנה לתקופה של חמש שנים.

<רות רזניק: לשאלתי האם המקלטים לא כלולים בזה, הייתה התשובה: לא.

<רות רזניק: אז קמתי בצורה בולטת – ויש כאן חברות שהיו באותו מעמד – ואמרתי שאם כך, העמותה שלנו תיאלץ לסגור מקלט אחד או שניים.

<רות רזניק: אבל מקלט הוא לא פונקציה.

<רות רזניק: העזרה למשפחות שמגיעות וזקוקות לנו, זו הפונקציה.

<רות רזניק: אני רוצה לעשות הפסקה קלה ולספר לכם על אישה שהגיעה למקלט שלנו לפני כחודש.

<רות רזניק: אישה עייפה בשנות ה-50 שלה.

<רות רזניק: אני יושבת בחדר האוכל ומדברת אתה ומשוחחת אתה והיא מתחילה לדבר בחופשיות.

<רות רזניק: היא מספרת לי שהיא אם לחמישה ילדים, תואר ראשון במחשבים, מאוד מאוד סובלת מאלימות כל שנות נישואיה, בת אחת נשואה.

<רות רזניק: שאלתי למה היא לא באה עם הבנות המתבגרות.

<רות רזניק: היא אומרת שהן לא רצו לבוא.

<רות רזניק: אמרתי לה משפט שבעצם הוביל אותה לתשובה: את יודעת, מהניסיון שלי אני יודעת שכאשר יש ילדים בבית, זה המגנט לחזרה הביתה.

<רות רזניק: היא הסתכלה עלי ואמרה: רות, אני לא אחזור הביתה מפני שהוא יהרוג אותי.

<רות רזניק: אין לי ספק שהאישה יודעת על מה היא מדברת.

<רות רזניק: יש נשים שיודעות שאם הן תישארנה, הן לא תישארנה בחיים.

<רות רזניק: אנחנו לא יודעים לאן זה מגיע, להיכן זה מגיע.

<רות רזניק: הנושא הוא נושא שנוגע לכל החברה שלנו.

<רות רזניק: לאף אחת ולאף אחד אין תעודת ביטוח שזה לא יקרה לבתו.

<רות רזניק: אני אספר כאן דבר, ואני מבקשת שזה לא יצא לשום מקום ציבורי.

<קריאה: הדיון בשידור.

אלי אלאלוף: את יכולה לבקש, אבל עכשיו בטוח זה יצא.

<רות רזניק: בסדר.

<רות רזניק: אני לא אומר את הדברים האלה אבל אני יכולה לומר שאישה שקרובה אלי הייתה במצב שכשהיא קראה לי להוציא אותה מהבית ולעזור לה, נסעתי חמש דקות עד שהגעתי לביתה ולא ידעתי אם אמצא שם מישהי בחיים.

<רות רזניק: אני הרגשתי חמש דקות של חרדה.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת חנין זועבי.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

<רות רזניק: חמש דקות של חרדה בהן אני הבנתי מה יכול לקרות לבן אדם שפתאום כל עולמו נהרס.

<רות רזניק: הבעיה היא לא המקלטים של עמותת ל"א, אלא הבעיה היא ההתייחסות הכוללת לכל נושא המקלטים בישראל והעובדה שבמשך שנים ניסיתי מאוד לגרום לתקצוב שונה, שיהיה תקצוב לנשים ותקצוב לילדים מפני שהילדים הם חלק מההוצאות הכי גדולות במקלט והם מצריכים צוות שמשרד הרווחה בחכמה רבה דורש מאתנו כמו פסיכולוג, עובד סוציאלי, גננת, בנות שירות לאומי, כל הדברים האלה.

<רות רזניק: הכול קיים אבל הכול עולה לנו כסף והרבה כסף וזה לא מתוקצב.

<רות רזניק: זה בעצם חלק מהכסף החסר לנו וחסר לאורך שנים.

<רות רזניק: אם אני השקעתי כעשרים מיליון, אני והעמותה שלי, ויעל, השקענו עשרים מיליון שקלים בבינוי של שני מבנים חדשים לפי הדרישות של משרד הרווחה ומשרד הרווחה ואף גוף אחר לא חשב שצריך לעזור לנו, אנחנו בעצם במינוס עשרים מיליון שקלים.

<רות רזניק: היו לנו כספים.

<רות רזניק: נסעתי לחוץ לארץ לגייס כספים.

<רות רזניק: קרן ויינברג המוכרת לחלקנו תרמה לנו הרבה כסף אבל אין לנו כוח ואין לנו את הכספים להמשיך בנושא הזה.

<רות רזניק: העמותה שלנו, הנהלת העמותה, קיבלה החלטה שבמידה ולא נקבל עזרה, אנחנו ניאלץ לסגור מקלט אחד ואולי אפילו שני מקלטים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: דיווח קשה אבל לעניין.

עבדאללה אבו מערוף: אחרי הפתיחה שלך כבוד היושב ראש ושל רות רזניק, אני חושב שנותר מעט לומר אבל בכל זאת אומר באופן יותר גלוי.

עבדאללה אבו מערוף: המדינה חייבת להיות אחראית על כל הנושא הזה ולא לתת אותו לקבלן משנה.

עבדאללה אבו מערוף: מדינת רווחה, היא חייבת להיות אחראית ולתקצב בהתאם.

עבדאללה אבו מערוף: כך צריך להיות.

עבדאללה אבו מערוף: זה עניין של הרווחה, עניין של טיפול בילדים וכולי.

עבדאללה אבו מערוף: באוכלוסייה הערבית, מתוך 14 מעונות, יש רק שניים ותמיד הם בתפוסה מלאה ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: התייחסות והטיפול שם, כמובן שהוא מאוד מאוד ירוד מכל הבחינות, אם המדינה לא תממן את המעונות האלה.

עבדאללה אבו מערוף: מלפני שנתיים יש פרויקט בכפר אכסל שהוא בתמיכת האיחוד האירופאי וזה בסדר גמור.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לאיחוד האירופאי אבל איפה מדינת ישראל?

עבדאללה אבו מערוף: איפה משרד הרווחה?

עבדאללה אבו מערוף: איפה התמיכה בכלל?

אלי אלאלוף: המקום שם לא מתוקצב?

עבדאללה אבו מערוף: לא.

עבדאללה אבו מערוף: זה בתמיכת האיחוד האירופאי ובסדר גמור.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אכנס עכשיו להיבטים האחרים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים שבשנת 2014, 19 נשים נרצחו מהן 14 נשים ערביות והכול על רקע אלימות.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אכנס לעניין המנטליות אבל זאת לא הסיבה.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא שהמדינה מתנערת מהאחריות שלה.

עבדאללה אבו מערוף: החוק הזה הוא משהו קטן אבל לפחות מהווה צעד ראשון בהסתכלות על נשים מוכות אחרי שהן יוצאות מהמעון.

עבדאללה אבו מערוף: חוק מבורך אבל הוא לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: צריך שמשרד הרווחה וכל המשרדים ייקחו את האחריות של המדינה בעניין הזה.

עבדאללה אבו מערוף: זה יהיה טוב למדינה מבחינה חברתית וכלכלית.

עבדאללה אבו מערוף: אם המצב ימשיך, הדוח הזה שנתתם, זה מעט במעט.

עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר את המצב טוב.

עבדאללה אבו מערוף: היו דיונים גם בוועדה לקידום מעמד האישה וחוק אחד לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אנחנו חייבים להכריח את המדינה לקחת את האחריות ולא להשאיר אותה בידי קבלני משנה ועמותות.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: זהבה גלאון.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, קודם כל, רות, אני מתנצלת בשם אילן גילאון שהיה צריך לבוא לישיבה ולא יכול היה להגיע.

<רות רזניק: הוא צלצל אלי.

זהבה גלאון: אין לי מלים אחרי הדברים שאתה אמרת ותיארה את זה כל כך בבהירות ומחויבות אין סופית רות רזניק חברתי היקרה.

זהבה גלאון: מה עוד אפשר להוסיף על המלים שאתם אמרתם?

זהבה גלאון: לכן אני רוצה לומר משהו אופרטיבי.

זהבה גלאון: שוב נגיד שזאת אחריות של המדינה, ואנחנו מדברים באמת בצל של הירצחן של נשים בימים האחרונים, שזה תמיד עושה את זה גם יותר קונקרטי ויותר קשה.

זהבה גלאון: רות אמרה - אני עושה את ההבחנה בין המקלט לצרכים של הנשים והילדים – שהם יכולים לקחת את זה על עצמם.

זהבה גלאון: הייתה פנייה.

זהבה גלאון: לא נעים לי, ישבתי ושמעתי אותך עכשיו ושמעתי אותך אז בוועדה ואני זוכרת שאז בוועדה בכיתי, הגרון שלי נחנק עכשיו, וכל פעם מחדש אנחנו מתרגשים.

זהבה גלאון: זה מעבר למחויבות הציבורית שלנו.

זהבה גלאון: כל פעם אנחנו מתרגשים ונמצאים באותו מקום.

זהבה גלאון: אני יודעת שהייתה לפני כמה חודשים פנייה בעקבות אותה ישיבה.

זהבה גלאון: לפחות עד שנגמרים הדיונים על התקצוב, שאני חושבת שהם צריכים להשתנות, שיהיה איזה מהלך שאני לא יודעת אם הוא רלוונטי – זה מה שאני זוכרת – לתת חצי מיליון שקלים לכל מקלט.

זהבה גלאון: אני לא יודעת אם עדיין הבקשה הזאת בתוקף ואם היא רלוונטית.

זהבה גלאון: אני יודעת שאז הייתה הפנייה הזאת.

זהבה גלאון: צריך לעשות משהו של SOS.

זהבה גלאון: לפני זמן מה בא אלי חבר הכנסת דוד ביתן, יושב ראש הקואליציה, שזה הגיע גם אליו ודיברו אתו.

זהבה גלאון: הוא שאל אותי מה עושים.

זהבה גלאון: או שיהיה איזה תקצוב חד פעמי SOS, או שיחליטו שמשנים את שיטת התקצוב, אבל עד שיחליטו כל הבירוקרטיה הזאת לוקחת זמן.

זהבה גלאון: מה זה 63 אחוזים?

זהבה גלאון: מאיפה הם ייקחו את כל השאר?

זהבה גלאון: כמה יקוששו על הדלתות של נדבנים ותורמים?

זהבה גלאון: למדינה יש אחריות והאחריות היא אחריות כוללת.

זהבה גלאון: אני יודעת כשאני אומרת את זה שאנחנו רוצים כסף לסל שיקום, כסף לילדים וכולי, אבל מה לעשות, לחפש כסף.

זהבה גלאון: או שיעשו מהלך SOS עכשיו, מהלך חד פעמי כדי לתת מענה וימשיכו לקבוע את הקריטריונים.

זהבה גלאון: שנה וחצי זה מספיק זמן כדי לקבוע את זה.

זהבה גלאון: אבל אי אפשר להשאיר אתם כך ולהפקיר אותם.

זהבה גלאון: זאת זוועה.

זהבה גלאון: עוד מקלט ייסגר, ואז מה?

<יעל גולד: אנחנו לא יכולים לשרוד.

<יעל גולד: כבר הגענו לרגע האמת.

זהבה גלאון: אומרת יעל שהם לא יכולים לשרוד, ולכן מה נעשה?

זהבה גלאון: מה הם יגידו לנשים האלה?

זהבה גלאון: שלא מקבלים אותן, תחזרו הביתה?

זהבה גלאון: אישה שבורחת תחזור הביתה?

זהבה גלאון: כל האנשים שיושבים כאן הם אנשים מחויבים.

זהבה גלאון: כל יום אנחנו מקבלים פניות.

זהבה גלאון: כל פעם אני מצלצלת לרות ולאחרים.

מיכאל מלכיאלי: תודה אדוני היושב ראש על קיום הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה ברשותך לשתף באיזושהי חוויה שהייתה לי בשבוע שעבר, לפני שבועיים.

מיכאל מלכיאלי: אני עשיתי סיור במקלט לנשים מוכות בבאר שבע בשם עמותת יחדיו.

<קריאה: אדוני בשידור.

<קריאה: כדאי לא לציין.

מיכאל מלכיאלי: בסדר.

מיכאל מלכיאלי: מקלט לנשים מוכות.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל, הם עושים עבודה נפלאה.

מיכאל מלכיאלי: זה מרגש לראות אנשים שעובדים עם המקרים הכי קשות בחברה שלנו.

מיכאל מלכיאלי: אחר כך, כאשר ישבתי עם הנהלת העמותה, התבררה לי תמונה מאוד מאוד עגומה.

אלי אלאלוף: אני דיברתי על אותו מקלט.

מיכאל מלכיאלי: פתאום גיליתי שהעמותה רוצה לדאוג לכל מיני סוגים של משפחות והבירוקרטיה של משרד הרווחה פשוט מקשה עליה.

מיכאל מלכיאלי: זה לעמוד מול קיר שאי אפשר לפרוץ אותו.

מיכאל מלכיאלי: כתבתי לעצמי שתי נקודות עליהן דיברו אתי וברור שאנשי המקצוע בוודאי מכירים את זה טוב יותר.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שדווקא אתה שרגיש לנושא וכיושב ראש הוועדה, חייבים לצאת בקריאה לשנות את זה.

מיכאל מלכיאלי: הנקודה הראשונה.

מיכאל מלכיאלי: המקלט לא מקבל תקצוב על אישה שיש לה יותר משני ילדים.

מיכאל מלכיאלי: מידע שהגיע אלי.

מיכאל מלכיאלי: מגיעה למקום אישה עם שלושה וארבעה ילדים - אם ממגזרים שנמצאים באזור, משפחות ברוכות ילדים בלי עין הרע - ולא יכולים לקלוט אותה.

מיכאל מלכיאלי: בעצם מה אומרים לאימא שיש לה ארבעה ילדים?

מיכאל מלכיאלי: ניקח שניים ושניים יישארו בחוץ?

מיכאל מלכיאלי: מי שחשב על התקנה הזאת, מה הוא חשב?

מיכאל מלכיאלי: הנקודה השנייה.

מיכאל מלכיאלי: אימא שיש לה ילדים מתבגרים.

מיכאל מלכיאלי: אומרים שהוא גר עם האימא בבית.

מיכאל מלכיאלי: אומרים להם במקלט שמשרד הרווחה לא מאשר להם להיות במעון או לא יקבלו על זה תקצוב.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר, ריבונו של עולם, הרי אם הנתון הוא שהם גרים אתה ואימא שעברה התעללות, רוב הסיכויים שגם הילדים – שלא משנה באיזה גיל הם, מתבגרים או ילדים – היו נמצאים גם הם בתוך הסיטואציה הזאת והם מבקשים מקלט, אז אנחנו כמדינה אומרים: לא, אתה הילד המתבגר, שאין לי ספק שהוא עם צלקות נוראות פנימיות, אתה לא נכנס למקום.

מיכאל מלכיאלי: אלה שני דברים שאני לא מצליח להבין אותם.

מיכאל מלכיאלי: אדרבה, אם נוכל כאן בוועדה להרים את הנושא הזה ובוודאי לשנות, היה שווה שנתכנס.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה חברת הכנסת מיכל רוזין.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת זועבי, בבקשה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, לפעמים אתה מרגיש שאין כל תועלת לדבר ולעורר את הנושא שוב ושוב.

חנין זועבי: לפעמים יש תועלת וערך מוסף לתקן מדיניות מסוימת אבל כאן לא מדברים על תיקון אלא מדברים על אג'נדה חברתית שהיא לא נכללת בתפיסת העולם של הממשלה.

חנין זועבי: אני מצטערת להגיד שאני לא מרגישה שאנחנו בוועדות באמת מצליחים לשנות הרבה ולפעמים יותר חכם לשתוק כאשר מתוסכלים ולתת לאנשים שלא מתוסכלים לעבוד ולשנות.

חנין זועבי: אנשים מתוסכלים צריכים לזוז הצידה.

חנין זועבי: אני עכשיו בקטע של מתוסכלת.

חנין זועבי: בכל זאת אני אומר ששמונים אחוזים מהנשים הערביות נרצחו כאשר הן מאוימות ואין להן מסגרת הגנה ומסגרת קליטה מתאימה.

חנין זועבי: אין להם מקומות במקלטים או שהמקלטים עצמם אינם מותאמים לצרכים של האישה.

חנין זועבי: האישה עם ילדים מבוגרים, היא לא יכולה להיכנס או היא לא יכולה להיכנס לתקופה ארוכה.

חנין זועבי: אני לא יודעת, זה לא להפקיר את הנשים לרחוב אלא זה להפקיר את הנשים למוות.

חנין זועבי: אנחנו לא משאירים אישה לגור ברחוב אלא אנחנו משאירים אותה אולי כדי למות בעוד חודש בידי הרוצח שלה.

חנין זועבי: אנחנו שולחים אותה לרוצח שמחכה לה.

חנין זועבי: אין לי מלים לתאר.

חנין זועבי: כמו שאמרתי, זה שינוי אג'נדה של הממשלה.

חנין זועבי: הממשלה עכשיו צריכה להתנחל ולהקים התנחלויות, להפקיע ולספח ואין אלטרנטיבה.

חנין זועבי: אולי עדיף לשתוק ואולי צריכים יותר מאבק ברחוב ופחות בכנסת.

חנין זועבי: זה משהו שהוא מחוץ לתחום שלך חבר הכנסת אלאלוף.

עאידה תומא סלימאן: אלה היו שלוש דקות של תסכול.

חנין זועבי: היושב ראש יודע שלא מתסכלים אותי בקלות.

זהבה גלאון: ממתי תסכול הוא פרוגרמה לפעולה?

חנין זועבי: לכן אמרתי שאולי עדיף שאני אשתוק ולתת לזהבה שהיא לא מתוסכלת לעבוד.

חנין זועבי: היא יכולה לייצג אותי בקטע הזה של המקלטים.

אלי אלאלוף: לאור הידידות שבינינו, מותר לי להעיר לך.

אלי אלאלוף: יש לי יתרון אחד על כולכם וזה הגיל והניסיון.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד כמה דברים.

אלי אלאלוף: המשקל.

<קריאה: המשקל האיכותי.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה לך באמת בידידות רבה.

אלי אלאלוף: אפשר לעשות.

אלי אלאלוף: אני מודה באשמה, זה נושא שטיפלתי בשנים לפני האחרונות וזה ירד לי מהראש.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: כי נושאים אחרים עולים.

אלי אלאלוף: אבל בזה שמקיימים דיון כאן, אני אומר, הטלפון הכועס שקיבלתי – מזל שלא הייתי לידה, כי אולי הייתי מקבל מרותי נבוט על הראש – לפעמים זה יורד מסדר היום.

אלי אלאלוף: זה תלוי בנו.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה מפני שאני מרגיש – בפתיח שלי אמרתי – שזה שבוע שהכול בא פתאום בנושא של המקלטים לנשים מוכות.

אלי אלאלוף: כשאני הכרתי את הנושא של מקלטים לנשים מוכות, במקרה הטוב ביותר היו מוצאים דירה ובמקרה הגרוע הייתה גם מתאימה וזהו.

אלי אלאלוף: זה התפתח בצורה בלתי רגילה.

אלי אלאלוף: אני מודה שאני הייתי הראשון שתכננתי פיזית מקלט לנשים מוכות כי אמרתי שיביאו מהמשרד כי אמרתי מה זה מקלט לנשים מוכות?

אלי אלאלוף: אין דבר כזה.

אלי אלאלוף: היום לשמחתי יש פרוגרמה.

אלי אלאלוף: המשרד יודע מה לבקש.

אלי אלאלוף: בכלל, זה משרד שיש לו מום אדיר, זה המשרד היחיד שאין לו תקציבי פיתוח.

אלי אלאלוף: אני לא מבין גם את שר האוצר שהוא חבר שלי, שהיה שר הרווחה, וגם את שר הרווחה, שלא הצליחו עד עכשיו לתקציב תקציבי פיתוח הנדרשים למשרד העבודה בכלל ולזה במיוחד.

אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שיבקשו שירות.

אלי אלאלוף: יש תרגילים ואני אספר לכם.

אלי אלאלוף: למשל, שלמו לנו שכר דירה.

אלי אלאלוף: אז 150 דולר לגולגולת, זה עוזר למשכנתא.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: זה לא יכול להיות דבר כזה.

אלי אלאלוף: לדעתי אחד הדברים שנדרוש מהמשרד, נעקוב אחרי זה ונלחץ תכנון תוך שישה חודשים מה זה מקלט לנשים מוכות בארץ, כמה מקלטים צריכים להיות, כמה פר מגזר כי זה באמת צריך להיות בהתאם לתרבות של כל אחד ואחת.

זהבה גלאון: אדוני, על זה יושבת ועדה כבר שנה וחצי.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה כדי לא להתייאש.

אלי אלאלוף: אני לא אתייאש.

אלי אלאלוף: נעשה את זה.

אלי אלאלוף: נבקש את זה ונדרוש את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו ישבנו על נושא הבוקר על נושא האומנה וחשבנו שזה נכנס אבל לא.

אלי אלאלוף: הפעולות במשרד הרווחה ובנושא רווחה הן לא זבנג וגמרנו אלא אלה תהליכים לטווח ארוך.

אלי אלאלוף: העקשנות שלנו כולנו תשנה דברים במשרד כי המשרד זקוק לתמיכה שלנו והאוצר זקוק לשכנוע שלנו.

אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו, יש לו פונקציה.

אלי אלאלוף: לצאת מכאן ולהגיד לכם שיש לנו את חבילת המתנות כדי שנשמח.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אבל לא נוותר.

אלי אלאלוף: הנושא הזה הוא כל כך חשוב ויש לו השלכות אין סופיות.

אלי אלאלוף: אני בכיתי פעם ראשונה כשהייתי במקלט ושאלתי גברת אחת איך קוראים לה.

אלי אלאלוף: אמרה לי שקוראים לה זאווי.

אלי אלאלוף: את?

אלי אלאלוף: מפס?

אלי אלאלוף: אמרה לי, כן.

אלי אלאלוף: הנכדה של הרב זאווי?

אלי אלאלוף: איזו אצילות, איזו דמות, פתאום הגברת שם, קטנה, התביישה.

אלי אלאלוף: מסורת משפחתית אדירה והיא הפכה לאישה מוכה.

אלי אלאלוף: היא במעמד של סבתא.

אלי אלאלוף: אתם יודעים מה זה אומר?

אלי אלאלוף: זה הרס של משפחה שלמה, של מסורת היסטורית של משפחה.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שרוב הפעילות שלי נבעה מהשיחה של הדקות עם הגברת הזאת.

מירב בן ארי: אני הייתי במקלט בו הייתה בת שאמרה לי שגם אימא שלה הייתה באותו מקלט.

אלי אלאלוף: נכון.

מירב בן ארי: אתה מדבר על היסטוריה משפחתית.

מירב בן ארי: דור שני.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: אם לא מטפלים בנושא הזה, זה כך.

אלי אלאלוף: עכשיו מוצאים פתרון ורוצים לקבל גם עם ילדים מתבגרים, חבר'ה, אנחנו מחנכים אותך לסבל.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, זאת לא פעולה טכנית ורותי הסבירה את זה טוב מאוד לפני כן.

אלי אלאלוף: זאת לא פעולה טכנית לספק שירות אלא זאת התמודדות עם תרבות של אלימות בתוך המשפחה.

אלי אלאלוף: תרבות נוראית.

אלי אלאלוף: וכדי לעקור אותה, כמה מאמצים אדירים צריכים.

אלי אלאלוף: לכן בבקשה אל תתייאשי חברה שלי.

חנין זועבי: אני אנסה.

אלי אלאלוף: עאידה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אני באמת מודה לך כבוד היושב ראש על שכינסת את הישיבה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: זה נושא שלצערנו הרב לא זוכה להתעניינות בוועדות, חוץ מהוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: מסתכלים על זה כעל נושא ששייך לוועדה הזו ולנושא של נשים למרות שהוא נושא שאמור להיות בלב ליבה של העשייה החברתית במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: חנין, נכון, הרבה פעמים ההרגשה הזו שאנחנו מאבדות עוד אישה ועוד אישה מתסכלת מאוד ואיכשהו זה נותן לנו להרגיש כאילו לא זזים קדימה אלא להפך.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני כמי שליוותה את כל הנושא של אלימות נגד נשים עשרות שנים ובמיוחד באוכלוסייה הערבית, אבל גם באופן כללי, להקים מקלט לנשים מוכות בשנת 1992 באוכלוסייה הערבית, זה לא היה קל.

עאידה תומא סלימאן: היום זה מובן מאליו.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אני אומרת לצעירות שאני פוגשת שאתן גדלתן למצב שאישה יכולה לקום ולעזוב וללכת למקלט ואילו אנחנו לא גדלנו לאותה מציאות אבל עשינו את המציאות הזו ותמיד אפשר לעשות.

עאידה תומא סלימאן: נכון, לא תוך שנה-שנתיים ולצערי נאבד תוך כדי.

עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני אני יודעת כמה הנשים שעובדות במקלטים עושות עבודת קודש והן צריכות כל הזמן להיאבק על המשך קיום המסגרת הזאת.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אני יודעת גם שהמדינה לא לוקחת אחריות מספקת וכל הזמן שחושבים שהנה אוטוטו ואנחנו עוברים עוד שלב, בעצם המדינה מרפה ונותנת לגישה של הפרטה ולגישה של לזרוק את האחריות על ארגונים כדי לעשות את העבודה, הולכת ומתרחבת.

עאידה תומא סלימאן: על המקלטים דיברנו כמה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: הייתה החלטה, ואתם התחלתם את השיח דרך הוועדה, לבנות את המודל הזה ולתקצב אותו.

עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא הוחלט כלום.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי לדעת שהבקשה לתקציב חירומי גובתה על ידי הוועדה לקידום מעמד האישה ופנינו וכאן נצטרך גם את התגייסות הוועדה ושלך באופן אישי, יושב ראש הוועדה, לתמוך בדרישה לתקצב אותם בתקצוב חירומי כדי לסגור את הפער עד שיגיע השלב של אישור התקציבים הנוספים או סל השירותים הנוסף שמתוכנן.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבלתי אפשרי, המקלטים יקרסו בדרך עד שישנו להם את סל השירותים.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה גם את המקלטים של עמותת ל"א אבל גם מקלטים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים ללחוץ על החלטת ועדת שרים בעניין ההמלצות של הצוות הבין-משרדי או הוועדה הבין-משרדית למאבק באלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: שם הוחלט על תקצוב נוסף למקלטי הנשים.

עאידה תומא סלימאן: שם הוחלט על תקצוב יותר למסגרות טיפול בגברים אלימים.

עאידה תומא סלימאן: הוחלט על כמה וכמה דברים.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה סיימה את העבודה שלה לפני שישה חודשים וועדת השרים לא תקצבה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת שערורייה.

עאידה תומא סלימאן: המצב הוא כזה שיש בו יותר ויותר רציחות ויותר בעיות שצצות.

עאידה תומא סלימאן: צריך להפעיל גם לחץ כדי לאשר את ההמלצות האלה בוועדת שרים - בעצם את התכנית הכללית – ולתקצב אותה ולהתחיל לפעול לפיה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת ששם יש את כל הפתרונות, אבל התכנית הזו יכולה לקדם אותנו בכמה צעדים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת שהוועדה תצטרף למאבק הזה אותו אני מנהלת בוועדה לקידום מעמד האישה כדי לאשר את התכנית הזו ולהתחיל לפעול לפיה.

אלי אלאלוף: משרד הרווחה.

<איריס פלורנטין: צהרים טובים.

<איריס פלורנטין: אני סמנכ"לית בכירה, ראש מינהל שירותים אישיים וחברתיים, משרד הרווחה.

<איריס פלורנטין: לבי עם כל אישה שנפגעת, שנרצחת, ויש לי קושי, כמו כל אישה וכמו כל אזרח במדינת ישראל.

<איריס פלורנטין: אני כן רוצה להוסיף ולומר שאנחנו זוכרים וזוכרים את העשייה ואת הצורך לעשות את הדברים.

<איריס פלורנטין: אנחנו עושים יום יום ושעה שעה.

<איריס פלורנטין: אני כן רוצה לומר שהמדינה לוקחת אחריות, וכרגע אני מייצגת את משרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<איריס פלורנטין: אני לא רוצה לפרוס כאן בחדר הזה את השעות הרבות ואת הימים שאני בשנה האחרונה ויותר מזה משקיעה בנושא הזה.

<איריס פלורנטין: בוודאי אנשי המקצוע שיושבים לידי ואחר כך יפרטו, שעושים באמת ימים ולילות.

<איריס פלורנטין: יש הרבה דברים שהתקדמנו, לא מספיק אבל אנחנו בדרך.

<איריס פלורנטין: אני רוצה לפרט כדי לסבר את האוזן ולומר היכן הדברים נמצאים על פני התהליך.

אלי אלאלוף: התקציב גדל השנה לעומת שנים קודמות?

<איריס פלורנטין: הוא גדל, אבל לא מספיק.

<איריס פלורנטין: התשובה היא כן.

אלי אלאלוף: 38.5?

<איריס פלורנטין: גדל.

<איריס פלורנטין: בבקשות התקציביות של האגף שלי לתוספת, אנחנו הכנסנו את נושא האלימות.

<איריס פלורנטין: קיבלנו תוספת תקציבית גם ל-2017 וגם ל-2018 לנושא האלימות במשפחה.

אלי אלאלוף: ספציפית למקלט לנשים מוכות.

<איריס פלורנטין: אני אסביר.

<איריס פלורנטין: התקציב שניתן ניתן לנושא תכנית לאומית לטיפול בנושא אלימות במשפחה.

<איריס פלורנטין: זה גג שמאפשר לנו לתת כסף באופן כללי.

<איריס פלורנטין: בפרט לנושאים ספציפיים שאני מיד אכנס לתוכם בתכנית האב.

<איריס פלורנטין: אני פשוט אפרט את זה ואני אתן לכם את כל המגוון.

<איריס פלורנטין: אני רוצה להגיד מה קיים.

מירב בן ארי: אני יודעת שאת אדם מקצועי, אבל נושא הדיון הוא המקלטים.

מירב בן ארי: פשוט תגידי מה תקציב המקלטים ובכמה הוא עלה.

מירב בן ארי: אני מבינה שאתם דנים בנושא אלימות כלפי נשים, אבל אנחנו מדברים על נושא ספציפי.

<איריס פלורנטין: לא.

<איריס פלורנטין: אנחנו לא דנים על נושא האלימות.

<איריס פלורנטין: הייתה החלטת ממשלה לכתוב תכנית יישום בנושא טיפול באלימות במשפחה, לכל התחומים.

<איריס פלורנטין: הוועדה כתבה תכנית מאוד רחבה.

<איריס פלורנטין: סיימנו את הדיונים לפני כחצי שנה, כפי שאמרה חברת הכנסת, ואנחנו מחכים כרגע לוועדת שרים שתהיה ב-5 ליולי שתקרא לתת תקצוב של חמישים מיליון שקלים בשנה לתכנית הזו למשך חמש שנים.

אלי אלאלוף: כמה מזה יגיע למקלט לנשים מוכות?

מירב בן ארי: מה תקציב מקלטים לנשים מוכות במשרד הרווחה?

<איריס פלורנטין: מיד אני אענה.

<איריס פלורנטין: כמות מכסות למקלטים לא חסרה.

<איריס פלורנטין: לא חסרים לנו מקומות לנשים.

<איריס פלורנטין: רשמתי את כל השאלות ואני אנסה לענות.

<איריס פלורנטין: אם זה לא מספיק, אני ארחיב ואני אבקש מהחברות שלי לעשות זאת.

<איריס פלורנטין: יש לנו מה להגיד.

<איריס פלורנטין: התקציב למקלטים נבדק כרגע.

<איריס פלורנטין: אנחנו יושבים על השולחן.

<איריס פלורנטין: החברות היקרות כאן עשו עבודה מאוד רצינית ונכנסו לבדיקת התעריף.

<איריס פלורנטין: אני מוכרחה לומר שהתעריף למקלטים במדינת ישראל הוא התעריף הכי גבוה במשרד הרווחה ואנחנו נכנסים לתוכו ונכנסנו.

<איריס פלורנטין: נכתב מסמך.

מירב בן ארי: כמה כסף?

עאידה תומא סלימאן: תעריף הכי גבוה במדינת ישראל?

<איריס פלורנטין: במשרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: תעריף מסגרות לנוער יותר גבוה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על מה אני מדברת.

עאידה תומא סלימאן: התעריף של מוסדות הנוער יותר גבוה משל המקלטים.

<רות רזניק: פר בן אדם.

<רות רזניק: פר נפש.

עאידה תומא סלימאן: את מדברת עכשיו על נער.

עאידה תומא סלימאן: את מדברת כאן על אישה עם מינימום שני ילדים ולפעמים הם ארבעה ילדים במקלט והמקלט צריך לספק לה את כל השירותים.

אלי אלאלוף: בלי השוואה.

אלי אלאלוף: היום ההשוואה של כולם, כל מי שמפעיל מקלט, הוא בתת תקצוב.

אלי אלאלוף: אל תנסו להשוות.

אלי אלאלוף: זה לא מעניין אותי.

אלי אלאלוף: תשלמי לאחרים בזהב, זה לא מעניין.

אלי אלאלוף: כרגע במקלטים לנשים מוכות התקצוב הוא תת תקצוב.

אלי אלאלוף: שמענו הוכחה, אנחנו יודעים ואני יודע מניסיון בעבודה.

<יעל גולד: זאת לא רק בעיה שלנו.

<יעל גולד: אנחנו פשוט שלושה מקלטים כך שזה הרבה יותר חמור.

אלי אלאלוף: תבדקו את זה.

אלי אלאלוף: נמשיך.

<איריס פלורנטין: אני אומר איזו תוספת קיבלנו השנה כי אנחנו באמת הרחבנו.

<איריס פלורנטין: כפי שאמרתי, יש את הוועדה והיא סיימה את דיוניה.

<איריס פלורנטין: אני מקווה שב-5 ליולי נוכל לצאת לדרך ולהתחיל ביישום.

<איריס פלורנטין: מדובר בתכנית מאוד גדולה.

<איריס פלורנטין: לדוגמה, מדובר על מרכז ש-24/7 יוכל לקלוט את הנשים לאבחון ראשוני במשרדים.

<איריס פלורנטין: מדובר על לאסוף את הנתונים.

<איריס פלורנטין: מדובר על לעשות סקר על מה שקורה.

<איריס פלורנטין: מדובר על הקמת רשת כמו התכנית הלאומית שתסתכל על נושא האלימות ובתוך התכנית הזאת גם מדובר על דברים שאתם דיברתם כאן.

<איריס פלורנטין: מדובר לעשות מקלטים מיוחדים לנשים עם צרכים מיוחדים.

<איריס פלורנטין: אחד הדברים שגוזרים את הצורך להסתכל על התקציב שאנחנו עושים מחדש, זאת העובדה שהשתנו הצרכים של הנשים.

<איריס פלורנטין: אנחנו יודעים ונכנסים לזה.

<איריס פלורנטין: נפתחו שני מקלטים וקיבלנו תקציב לזה כדי להכניס את המתבגרים.

<איריס פלורנטין: נכנסנו לתהליך של תמיכות.

אלי אלאלוף: למה זה לא מלא?

אלי אלאלוף: למה מתלוננים שלא הגיעו?

<איריס פלורנטין: אני תכף אתן לאנשי המקצוע לרדת לפרטים כי אני רוצה לתת את הכללי.

<איריס פלורנטין: נתנו כסף דרך תמיכות כדי שיוכלו לשפץ ולבנות.

<איריס פלורנטין: אחד שיפץ, אחד בנה.

<איריס פלורנטין: יש לנו תקציב של שני מיליון שקלים שנכנס כדי להכניס את המתבגרים ומיד ניתן את הפירוט.

<איריס פלורנטין: אנחנו כל שנה מרחיבים את המקומות לנשים עם צרכים מיוחדים.

<איריס פלורנטין: לגבי התשלום, אנחנו משלמים עבור שמונים אחוזים תפוסה את התפוסה המלאה.

<איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על חוק ההסתגלות שמאוחר יותר ייכנסו.

<איריס פלורנטין: שינוי של חוק הבטחת הכנסה שאני רוצה שפשוט האנשים שבאמת עשו כאן עשייה רצינית בעניין ידברו על כך.

<איריס פלורנטין: זה לא היה פשוט לשנות את חוק הבטחת הכנסה ולהיכנס לתהליך של ההשתתפות.

<איריס פלורנטין: אנחנו כרגע כן בתהליך של בדיקה כדי לתת חצי מיליון.

<איריס פלורנטין: אין לי תשובה לתת כרגע לוועדה.

<איריס פלורנטין: אנחנו כרגע בודקים.

אלי אלאלוף: נכנס ידידי השר לשעבר חבר הכנסת מאיר כהן.

זהבה גלאון: ברשותך, אדוני, התמונה הכוללת היא סופר חשובה.

זהבה גלאון: אין ספק בזה אבל התכנסנו SOS כי צריכים את תשלום ה-SOS לתת מענה מיידי ואחר כך כל התכנית הגדולה והיפה שלכם שב-5 ליולי תקבל אישור ממשלה.

זהבה גלאון: מה עושים עם החצי מיליון שקלים כפי שאמרה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן כבר מנובמבר?

זהבה גלאון: אני זוכרת שדיברת אתי ודיברת עם המנכ"ל זכרונו לברכה, שלפחות יהיה את ה-SOS הזה, את חצי מיליון השקלים ל-14 מקלטים ואחר כך תמשיכו.

מירב בן ארי: למה את לא אומרת כמה עולים המקלטים במדינת ישראל?

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת כמה עולים המקלטים במדינת ישראל ואני רוצה לדעת מה הדלתא ב-2017 וב-2018.

מירב בן ארי: בכמה התקציב גדל.

מירב בן ארי: שאלתי שאלה פשוטה.

מירב בן ארי: ניסיתי לשאול ולא יודעים.

מירב בן ארי: אם את יכולה להגיד לנו כמה עולים היום המקלטים למדינה ובכמה גדל התקציב.

מירב בן ארי: עזבי את סל השיקום.

<אילה מאיר: מנהלת השירות לרווחת הפרט והמשפחה, משרד הרווחה.

<אילה מאיר: התקציב לנושא המקלטים בלבד הוא 18 מיליון שקלים נטו, כולל הרשויות המקומיות שזה עוד 33 אחוזים.

<אילה מאיר: כמו כל תקציב אחר שמועבר לנושא של טיפול באוכלוסייה במשרד הרווחה, זה 75 אחוזים שהמדינה מעבירה באופן ישיר.

<אילה מאיר: יש להוסיף לזה 25 אחוזים שהרשות המקומית מוסיפה.

אלי אלאלוף: איזה רשות מקומית כשהנשים באות מכל מיני פינות?

<אילה מאיר: כל אישה שמגיעה למקלט לנשים מוכות, הרשות המקומית, מחלקת הרווחה ברשות המקומית ממנה היא מגיעה, משלמת את ה-25 אחוזים.

אלי אלאלוף: ורשות מקומית שיש לה ליווי של חשב מלווה שלא יכולה לעשות את זה?

<מיכל חנוך אחדות: זה נחשב השמה ארצית וזה מאה אחוזים תשלום.

<אילה מאיר: במקרים כאלה זה מגיע אלינו למשרד, למטה, ואנחנו מאשרים מאה אחוזים תשלום של המדינה.

עאידה תומא סלימאן: את מודעת לעובדה שיש נטייה לא לשלוח למקלטים?

<אילה מאיר: אנחנו לא יודעים על התופעה הזאת שמחלקות לשירותים חברתיים נמנעות מלשלוח נשים למקלטים בגלל הנושא התקציבי.

<אילה מאיר: אנחנו לא מכירים את התופעה הזאת.

<אילה מאיר: להפך, אנחנו יודעים שבנושא של נשים נפגעות אלימות, אין כאן בכלל שאלה של תקציב.

<אילה מאיר: מדובר כאן בהשמה חירומית והיא קורית גם בשעות הערב והלילה המאוחרות.

<אילה מאיר: אני לא מכירה את התופעה הזאת.

<אילה מאיר: אם יש לכם מקרים ספציפיים, אני אשמח לבדוק אותם.

<אילה מאיר: מעבר לזה, מעבר ל-18 מיליון שקלים שהיו לנו בבסיס התקציב, קיבלנו בשנת 2017 ו-2018 תוספת לבסיס של מיליון ומאתיים אלף שקלים על מנת להרחיב את הטיפול בנשים עם צרכים מיוחדים שבאות על רקע של בעיות נפשיות.

<אילה מאיר: תכף נסביר למה זה עוד לא מיושם.

<אילה מאיר: קיבלנו עוד 750 אלף שקלים לנושא של הרחבה לנשים עם מתבגרים.

אלי אלאלוף: גם לא מיושם.

<אילה מאיר: אני מקווה שממש עוד רגע ואנחנו תכף נסביר.

<אילה מאיר: דיברת ואתה גם מכיר את זה שתהליכים של הטמעה ושל יישום, בין אם זה של חוק, ותכף נדבר על החוק, ובין אם זאת מדיניות או הרחבה של תכניות, לוקחים זמן.

<אילה מאיר: הם לא קשורים בהכרח לתכנית המקצועית או לתפיסת העולם שעומדת מאחורי זה.

<אילה מאיר: השירותים המקצועיים עושים עבודה, כותבים תכניות, מפתחים מודלים בשיתוף עם גורמים מקצועיים נוספים במשרד שזאת החשבות, אגף התקציבים, הלשכה המשפטית.

<אילה מאיר: לכן יש דברים שלא מיושמים במיידי בגלל שצריך לייצר את המנגנון של היישום.

אלי אלאלוף: אנחנו חצי שנה אחרי.

<אילה מאיר: נכון.

<אילה מאיר: אנחנו יודעים.

<אילה מאיר: היה עיכוב.

<אילה מאיר: נושא של צרכים מיוחדים, זאת תכנית שהיום, עוד לפני ההרחבה, אנחנו מפעילים אותה בשני מקלטים בארץ בשיתוף עם משרד הבריאות והשיתוף עם משרד הבריאות והשיתוף עם משרדים אחרים מכריח שההרחבה צריכה להיות משותפת.

<אילה מאיר: במשרד הבריאות היו שינויים של כוח אדם פרסונלי עם האנשים ששותפים לנו בתכנית הזאת וכרגע משרד הבריאות בוחן את ההרחבה.

<אילה מאיר: משרד הבריאות נותן לנו את הפסיכיאטר בתוך המקלט, בנוסף למה שאנחנו מגדילים בתוך המקלט.

אלי אלאלוף: כשאת אומרת נותן, הוא מתקצב?

<אילה מאיר: כן.

<אילה מאיר: תקציב שאנחנו מעבירים אליו והוא מתקצב את הפסיכיאטר.

אלי אלאלוף: ראיתם מהי בירוקרטיה?

<אילה מאיר: כן.

<אילה מאיר: כל התהליך הזה תלוי בעוד גורמים.

<אילה מאיר: אין מה לעשות.

מאיר כהן: אני מכיר אותך.

מאיר כהן: למה את אומרת שאין מה לעשות?

מאיר כהן: חצי שנה עיכוב זה המון זמן.

<אילה מאיר: נכון.

מאיר כהן: זה שאת אומרת שמשרד הבריאות בוחן מחדש, זאת אמירה מאוד משמעותית.

מאיר כהן: זה שובר את כל הכלים.

מאיר כהן: האם אכן משרד הבריאות בוחן מחדש?

<אילה מאיר: כן.

מאיר כהן: זאת אומרת שאת אומרת לוועדה שהעסק הזה תקוע.

מאיר כהן: כך הבנתי.

מאיר כהן: אם משרד הבריאות בסוף הבחינה שלו יגיד שהוא לא רוצה לתת את הפסיכיאטר או את הפסיכולוג, הוא לא יהיה.

<אילה מאיר: הוא לא יגיד את זה כי התקציב קיים.

<יעל גולד: את יודעת כמה פסיכיאטרים יש לי.

<יעל גולד: בכל מקלט יש לי פסיכיאטרים אבל לא נקבל את התוספת.

<יעל גולד: האוכלוסייה מגיעה אבל את התוספת לא מקבלים.

אלי אלאלוף: מה זה תוספת?

<יעל גולד: אני יכולה להראות לך כמה מקרים פסיכיאטרים מגיעים אלי ואני לא מתוקצבת על פסיכיאטרים וכמה זה עולה לי.

<אילה מאיר: מה את אומרת עכשיו?

<אילה מאיר: לא הבנתי.

<יעל גולד: אני מנסה להבין.

<אילה מאיר: ברשותך, אני רוצה להשלים ואני אענה לשאלתו של חבר הכנסת כהן.

<אילה מאיר: כפי שאתם כבר יודעים, המקלטים פועלים על בסיס מכרז שהם זכו בהפעלה שלו.

<אילה מאיר: עם כל זה שאנחנו נמנעים כי אנחנו חושבים שהמקלטים, העמותות והארגונים שמפעילים הם שותפים אמיתיים לתהליכים של טיפול והגנה על נשים נפגעות אלימות בארץ, אנחנו פועלים על פי חוק חובת המכרזים.

<אילה מאיר: כאשר אנחנו צריכים להרחיב טיפול, בין אם זה באישה אחת או שתיים עם מתבגרים או באישה אחת או שתיים עם צרכים מיוחדים, אנחנו לא יכולים לעשות את זה במיידי אלא צריך להרחיב את ההתקשרות עם המקלט הספציפי שזכה במכרז ולצורך הרחבת ההתקשרות הזאת צריך לפנות לוועדת המכרזים כמו שצריך לעשות.

<אילה מאיר: במקרה הספציפי הזה של הנושא של המתבגרים, נאלצנו - - -

אלי אלאלוף: אין סעיף במכרזים שאומר שאפשר להרחיב את השירות?

<אילה מאיר: לא.

<אילה מאיר: אי אפשר להוסיף.

<אילה מאיר: לא באופן אוטומטי.

<אילה מאיר: אתה צודק, נכון, אנחנו צריכים על כל הרחבה כזאת לבקש אישור במנגנונים הרגילים של המשרד ושל שירות המדינה בכלל באמצעות ועדת המכרזים.

<אילה מאיר: יש הרבה סוגיות משפטיות.

<אילה מאיר: כדי להרחיב התקשרות עם מקלט כזה ולא עם מקלט אחר, צריך להסביר למה עם המקלט הזה ולא עם אחר.

<אילה מאיר: כדי לעשות את זה, צריך להגדיר שהוא ספק יחיד, או להגדיר פטור ממכרז וכולי.

<אילה מאיר: על כל בעיה יש לנו הסבר.

<אילה מאיר: אנחנו לא אומרים שאנחנו אוהבים את ההסבר הזה – אנחנו, השירות המקצועי – אבל אנחנו מנסים לפעול על פי הנהלים וההנחיות שיש לפי המנגנונים שנוצרו בשביל זה.

<אילה מאיר: אני רוצה לענות לך יעל בהקשר של הפסיכיאטר.

מאיר כהן: רגע.

מאיר כהן: אני חייב לציין ואני אפילו בא קצת להגן על המשרד כי הייתי שם.

מאיר כהן: המשרד יודע לקצר תהליכים כדי למצוא פתרונות.

מאיר כהן: אני לא חס וחלילה מטיל דופי בנציגים שיושבים כאן.

מאיר כהן: אני בטוח שהם רוצים ואין יותר מהם שרוצים, אבל גם בהרחבת מכרזים, יש תמיד חריגים בתוך המשרד ואפשר לעשות את זה.

מאיר כהן: האם הנושא הזה הוא לא מספיק בוער?

מאיר כהן: אני שואל.

מאיר כהן: זאת לא טרוניה אלא אני שואל.

<אילה מאיר: התשובה היא שהנושא הזה מספיק בוער.

<אילה מאיר: לצערי הרב אין לי תשובה למה המשרד לא מצליח לקצר תהליכים.

<אילה מאיר: זאת לא שאלה אלי.

מאיר כהן: התחלנו את התכנית של נושמים לרווחה, כולם אמרו שזה ייקח ארבע שנים אבל לקח בדיוק ארבעה חודשים תחילת היישום.

מאיר כהן: אתם יודעים לעשות את זה.

מאיר כהן: זה נושא כל כך אקוטי.

<אילה מאיר: אני רוצה להוסיף בהקשר למה שיעל אמרה.

<אילה מאיר: במקביל למה שסיפרתי עכשיו, אכן ישב צוות מקצועי יחד עם המקלטים והמשרד כדי לבחון - ודרך אגב, על פי הנחיה של מנכ"ל המשרד יבלון זכרונו לברכה – הגדלת התקציב ועדכון התעריף במודל התקציבי של המקלטים באמת לאור המגמות וההתפתחויות, גידול הצרכים והמורכבות של האוכלוסייה שמגיעה.

<אילה מאיר: המשרד קיבל את זה ובאמת ראה את זה וישב צוות מקצועי על המדוכה במשך שנה.

<אילה מאיר: הוא סיים את עבודתו, הגיש את המסמך להנהלת המשרד.

<אילה מאיר: המשרד נתן אישור ואור ירוק לעשות תהליך של עדכון התעריף ובאמת אנחנו עובדים על זה במרץ רב, בהרבה מאוד עבודה והשקעה, גם של מיכל חנוך שיושבת לידי שהיא אחראית על המקלטים וגם של התקציבנים של האגף.

<אילה מאיר: אני ממש מקווה שבחודשיים הקרובים אנחנו כבר נגיש מודל מעודכן לאגף התקציבים ומקווים שנצליח לתקצב את זה ולהרחיב את העניין הזה.

<אילה מאיר: דרך אגב, בתוך המודל התעריפי אנחנו לוקחים בחשבון את האוכלוסייה שמגיעה לכל המקלטים היום עם בעיות מורכבות מאוד, עם ילדים עם בעיות התנהגות, עם תוקפנות מאוד מאוד גדולה, עם בעיות נפשיות רחבות.

<אילה מאיר: אנחנו מכירים את התופעה הזאת.

<אילה מאיר: אנחנו מכירים בה ומכירים אותה.

<אילה מאיר: לכן בתוך העדכון של התעריף אנחנו מקווים שנצליח לקבל אישור.

<יעל גולד: מתי?

<יעל גולד: אני יודעת ומעריכה אבל אני שואלת מתי.

<אילה מאיר: כמו שאמרתי קודם, מתי זה לא רק אנחנו אלא אלה מנגנונים מחוץ למשרד.

<אילה מאיר: השאלה מתי בדיוק כמובן לא קשורה רק בשירות ובגורם המקצועי הספציפי, אבל אולי לאיריס תהיה קצת יותר יכולת לומר מתי זה יצא לדרך.

<אילה מאיר: אנחנו ממש מקווים שזה יקרה.

<אילה מאיר: אנחנו נמצאים בלחץ של זמן כי אנחנו צריכים לצאת למכרז חדש תוך שנה ובתוך המכרז חדש אנחנו חייבים להכניס את התעריף המעודכן ולהיות עם מכרז חדש.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שעד שלא תצאו למכרז, הם לא יקבלו.

אלי אלאלוף: ברשותך, אני רוצה לשאול את נציגת האוצר.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה קשה.

אלי אלאלוף: יש הרבה תהליכים ושמעת עליהם.

אלי אלאלוף: אני מאמין שהם מתקיימים.

אלי אלאלוף: יש לי אמון בעובדים כולם אבל אנחנו נמצאים כאן במצב חירום.

אלי אלאלוף: זאת ישיבת חירום ולא ישיבה של דיווח רגיל.

אלי אלאלוף: אני הייתי במקום שיש לו גב, קרן רש"י ויחדיו, אבל אנחנו גם נמצאים עם מקלטים ללא גב כלכלי חזק.

אלי אלאלוף: עמותת לא לאלימות כבר נשחקה והפסידה את ההשקעות שלה.

אלי אלאלוף: יש לה פתרון אחד והוא לזרוק מחר בבוקר את כל הנשים אבל אני בטוח שלא יעשו את זה.

אלי אלאלוף: אם לא יהיו פתרונות, הבנקים יזרקו אותן.

אלי אלאלוף: אלה לא מיליארדים של מישהו מסוים אלא מאות אלפי שקלים של עמותות שמתפקדות.

אלי אלאלוף: אם נלך לגיהינום של המכרזים, להרחבה כזו וכולי, לפי התיאור שלך בעוד שנה לא תסיימי את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו היום זקוקים לתקצוב בהול, חירום, מיידי לנושא אחד, בלי להכניס אותו לוועדת שרים – מקלטים לנשים מוכות זקוקים לתוספת מיידית של שלושים אחוזים כדי לעמוד בלוח הדרישות שהמשרד קבע את זה.

אלי אלאלוף: מאיפה ייקחו את זה.

אלי אלאלוף: לא מעניין אותי.

אלי אלאלוף: אני מבקש, כולל העזרה שלי.

אלי אלאלוף: יש לי פגישה אישית עם שר האוצר ביום שני ב-10:30 וזה יהיה אחד הנושאים, אבל אני מבקש שתבדקו את האפשרות של תקצוב מיידי.

אלי אלאלוף: יש מצבי חירום ואנחנו בתוכו.

אלי אלאלוף: אנחנו לא כאן בתהליכים.

אלי אלאלוף: התהליכים, שמעתם אותם, את ההיסטוריה שמעתם, אבל היום אנחנו זקוקים לתוספת תקציבית של חמישה מיליון שקלים כדי לפתור את הבעיה מיידית.

אלי אלאלוף: תמשיכו בעבודה בקצב שאתם יודעים אבל אני מבקש מהאוצר.

אלי אלאלוף: זאת הבקשה שלי החדה והחד משמעית.

אלי אלאלוף: את רוצה להגיב?

<יעל אגמון: אני אענה בשתי נקודות.

<יעל אגמון: אני אתחיל דווקא מהנושא התהליכי.

<יעל אגמון: אני יודעת שבמשרד מתקיימים דיונים על הגדלת התעריף.

<יעל אגמון: כמו שאמרו אנשי המשרד הם טרם הגיעו אלינו.

<יעל אגמון: ברגע שהעבודה המקצועית תסתיים והיא תגיע אלינו, כמובן שאנחנו נשקול את הבקשה מאוד בחיוב.

<יעל אגמון: חשוב לי לומר שבשנים האחרונות, בשלוש-ארבע שנים אחרונות, ניתנו תוספות מאוד מאוד משמעותיות לתעריף מקלטים לנשים מוכות, מעבר למה שצוין שניתן בתקציב 2017 ו-2018, שזה גם מענק, גם החוק שעכשיו אנחנו דנים עליו שתוקצב בעשרה מיליון שקלים וגם התיקונים לחוק הבטחת הכנסה.

<קריאה: זה לא למקלטים.

עאידה תומא סלימאן: החוק לא שייך למקלטים.

<יעל אגמון: המענק כן שייך למקלטים.

<יעל אגמון: התיקון בחוק הבטחת הכנסה כן שייך למקלטים.

עאידה תומא סלימאן: אולי זה איזשהו סעיף אצלך, אבל זה לא שייך למקלטים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא נכנס לתקציב המקלטים.

<יעל אגמון: בשנים האחרונות ניתנו גם תוספות תקציביות משמעותיות לתעריף המקלטים.

<יעל גולד: 3,000 שקלים בחמש שנים.

<קריאה: התעריף עלה בשישה אחוזים מסוף 2015.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתן סתם מעירות וזה לא נשמע.

אלי אלאלוף: אנחנו לא בבית קפה.

<יעל אגמון: ברגע שנושא התעריף יגיע לאגף התקציבים, אנחנו כמובן נשקול אותו בחיוב.

<יעל אגמון: אנחנו כן רואים חשיבות.

<יעל אגמון: ניתן בשנים האחרונות על ידי אגף התקציבים הרבה כסף לטובת הנושא.

<יעל אגמון: ברשותכם, אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

<יעל אגמון: לגבי הנושא המכרזי.

<יעל אגמון: אני מבינה את הבהילות.

<יעל אגמון: אגף התקציבים הוא לא הכתובת אלא החשב הכללי.

אלי אלאלוף: אני יודע.

<יעל אגמון: יש דרכים לזרז את זה.

<יעל אגמון: תוך כדי העזרה למקלטים חשוב לשמור גם על כללי מינהל תקין ואני בטוחה שכולם רוצים לשמור עליהם אבל כן אפשר בשיחה עם החשב הכללי, יכול להיות שהיה אפשר להזיז שם משהו אבל זה לא משהו שאני יכולה להגיב עליו.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: מאיר, בבקשה.

מאיר כהן: אני רוצה לומר משהו שמופנה לחבר'ה ממשרד הרווחה.

מאיר כהן: תראו, אנחנו לעתים מגיעים למצבים אבסורדיים שיש תקציבים והצינור קצת נפתח אבל הדלת שקולטת היא קצת קטנה ולוקח לה זמן.

מאיר כהן: אני לא בטוח שהסיפור הוא תמיד סיפור של כסף.

מאיר כהן: גם כשעוברים חוקים וגם כשיש כסף, המשרד מתמהמה בביצוע של דברים.

מאיר כהן: אני שומע שאתם מבקשים שנתיים לסל השיקום לחוק הזה שהוא חשוב מאין כמוהו והוא עשרה מיליון שקלים.

מאיר כהן: אתם מבקשים שנתיים כדי להוציא את זה לפועל.

מאיר כהן: זה נורא.

מאיר כהן: מתמודדים עם חוקים ומשכנעים ורצים וזה מתנפץ על איזו בקשה של משרד שאומר שאת החוק החשוב הזה הוא פורס לשנתיים.

מאיר כהן: אפשר להחיל את זה כמעט על כל הדברים ואני מכיר את זה כי הייתי שם.

מאיר כהן: אני יודע כמה פעמים באתי עם תקציבים והפקידות בכירה – שאין לי מילה רעה להגיד נגדה – הצורה, התרבות הזאת, התרבות הניהולית.

מאיר כהן: תמיד הייתי אומר שכדי לפתוח חלון ב-ווינדו, היו מבקשים ממני שלושה חודשים.

מאיר כהן: זה לא נכון לעשות את זה.

מאיר כהן: זה בידכם.

מאיר כהן: אי אפשר שחוק כמו סל השיקום יתנפץ על בקשה שלכם שזה ייקח שנתיים.

מאיר כהן: אתם יודעים כמה נשים מחכות לעזרה הזאת?

<קריאה: אנחנו יודעים.

מאיר כהן: אם אני הייתי השר שלכם, הייתי מבקש חודש.

מאיר כהן: תעשו את זה.

<איריס פלורנטין: קודם כל, אנחנו מבקשים עשרה חודשים.

אלי אלאלוף: לא יהיה.

אלי אלאלוף: לא פתח את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: נפתח אותו כשנגיע לחוק.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם את הדיון הראשון ולהשאיר זמן לחוק.

אלי אלאלוף: עוד הערה אחת קצרה.

אלי אלאלוף: בשעה 12:30 אני עובר לחוק כי אני רוצה לאשר אותו היום.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד שבע דקות.

<דינה חבלין דהן: אני נציגת פורום העמותות שמפעילות מקלטים.

<דינה חבלין דהן: רציתי להציג בפניכם כמה נתונים שאנחנו אספנו מתוך המקלטים.

<דינה חבלין דהן: אילה אומרת שהתקציב השנתי של המקלטים שמשרד הרווחה מעביר הוא 18 מיליון שקלים יחד עם עוד 25 אחוזים של הרשויות המקומיות כך שהסכום מגיע ל-24 מיליון שקלים.

<דינה חבלין דהן: זה אומר שאם נחלק את זה ל-14 מקלטים, אנחנו מדברים על 1.7 עד 1.8 מיליון שקלים למקלט.

<דינה חבלין דהן: עלות הפעלת מקלט בשנה נעה בין 2.5 לשלושה מיליון שקלים.

<דינה חבלין דהן: יש כאן פער אדיר.

<דינה חבלין דהן: מנתונים שאספתי מכל המקלטים שהם נכונים לשנת 2014, אז קיבלנו תקציב לאישה ולילדיה, התעריף היא 14,159 שקלים, זה היה התעריף שקיבלנו ממשרד הרווחה, מאז ועד היום התעריף עלה ל-15.005 שקלים, עלייה של שישה אחוזים בדיוק.

<דינה חבלין דהן: העלות בחוף 2014, עת חישבתי את הנתונים הכספיים, העלות לאישה ולילדיה עמדה על למעלה מ-18 אלף שקלים, עלות בפועל.

<דינה חבלין דהן: זה אומר שיש כמעט 4,500 שקלים למשפחה בחודש שהמקלט מכסה.

<דינה חבלין דהן: תכפילו את זה ב-12 משפחות, תכפילו את זה ב-12 חודשים, תגיעו בעצם לגירעון התפעולי של כל מקלט.

<דינה חבלין דהן: נכון, אין תמיד 12 נשים, אז אפשר לשנות קצת את המספרים אבל אלה המספרים שלנו.

<דינה חבלין דהן: אלה הנתונים מתוך הדוחות הכספיים שלנו.

<דינה חבלין דהן: אי אפשר להתעלם מהם.

<דינה חבלין דהן: נכון שפתחנו בתהליך מול משרד הרווחה ודרך הוועדה של חברת הכנסת תומא סלימאן ויש כאן תהליך ויש כאן הבנה של שימוש בצרכים ושצריך לשנות את המענים וגם את התקצוב, אבל התחלנו את התהליך בסוף 2015 ואנחנו באמצע 2017.

<דינה חבלין דהן: לכל המקלטים יש חוסר.

אלי אלאלוף: באמת תודה לך.

אלי אלאלוף: תודה על הנתונים.

<קריאה: השאלה היא מה הלאה.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם שהדיכאון שלי כשאני אצא המכנסת יהיה שלא הצלחתי לצמצם את הבירוקרטיה אבל הבירוקרטיה היא אחריות של כל אחד מאתנו, במיוחד עובדי המדינה.

אלי אלאלוף: אם לא תילחמו בה, תהיו רק פקידי בירוקרטיה ולא תהיו יותר אנשי מקצוע.

אלי אלאלוף: על זה נבחרתם.

אלי אלאלוף: נבחרתם כדי להיות אנשי מקצוע שמרגישים, מתרגשים, סובלים בגלל הסבל של האזרח.

אלי אלאלוף: לא ראיינו אתכם אם אתם יודעים לפנות לחשב הכללי.

אלי אלאלוף: אני בטוח בזה.

אלי אלאלוף: אם לא תילחמו בזה, יעשו אתכם סמרטוטים של הבירוקרטיה.

אלי אלאלוף: תיזהרו.

אלי אלאלוף: כל הידע המקצועי האדיר שיש לכם הולך לטמיון לטובת הבירוקרטיה שתשגע אתכם.

אלי אלאלוף: לא יכול להיות שמכרז שהוא כלי שבא לשרת את התדמית ואת היושר של המדינה, הפך לכלי שמשחית את תפקוד המדינה.

אלי אלאלוף: תבינו את זה.

אלי אלאלוף: כשאני הייתי בסקטור שלי, בלטיפונדיה שלי, לא נתתי לבירוקרטיה להרים אף וברוך השם יצאתי נקי.

אלי אלאלוף: אז תפסיקו.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם מתאהבים.

אלי אלאלוף: בצורה שאתם מספרים, אתם מתאהבים.

אלי אלאלוף: אנחנו בתהליך, שולחן עגול וכולי, אבל חבר'ה, יש דברים שנעשים בטלפון, ראש בראש, אחד-אחד.

אלי אלאלוף: תפתרו את הבעיות.

אלי אלאלוף: אני שומע שילדים סובלים, אני אשב בשקט כי יש תהליך שהתחיל ב-2015 ואנחנו נפתור את הבעיה בהקדם האפשרי?

אלי אלאלוף: אלה מושגים שצריך למחוק מהלוח שלכם.

אלי אלאלוף: אני אומר לך נציגת האוצר, הבעיה היא קשה.

אלי אלאלוף: אל תגידי שזה שייך למקום אחר.

אלי אלאלוף: בשבילי את הנציגה.

אלי אלאלוף: בשבילי את כחלון של הישיבה הזאת.

אלי אלאלוף: תפתרי את כל הבעיות בתוך המשרד ואל תשלחו אותי למקום אחר.

אלי אלאלוף: עוד מעט אני אאבד את כל היכולת לחשוב כי כל הזמן אומרים שזה לא אני אלא זה הוא, משרד הפנים צריך לתת את הדרכון לילד של משפחת אומנה וכולי.

אלי אלאלוף: מה זה מעניין את הסבתא שלנו הילד הזה כשהוא צריך את הדרכון שלו?

אלי אלאלוף: אתם לא יודעים איזה קללות היו לי.

אלי אלאלוף: אני לא מעז כאן.

אלי אלאלוף: חוץ מזה יש לי פרס ישראל ואני אתנהג כך? לא.

אלי אלאלוף: אבל חבר'ה, יש כאן מצבים שאתם לא מרגישים אותם.

אלי אלאלוף: אני פונה למשרד הרווחה כי יש לו את אחד התפקידים הכי קשים במדינה, אם לא הקשה ביותר, להתמודד עם כל החלשים שהם כל הזמן במצבי מצוקה, במצבי מצוקה שהם גם דחופים במצוקה שלהם.

אלי אלאלוף: אני מבקש שבנושא הזה כולנו נעשה כדי לפתור אותו במהירות הרצויה כי זה לא יכול להיות שיש כסף בקופה והכסף מתעכב בגלל נהלים או בגלל שלא סיימו לכתוב את התקנות.

אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להבטיח לכם, ואני באופן אישי, שאני רץ עם החבר'ה שלי כדי להביא את החוקים מעכשיו לעכשיו.

אלי אלאלוף: התירוץ של כביכול לוקח זמן – לא.

אלי אלאלוף: תביאו תקנות ותראו כמה מהר נעביר אותן, לא בזלזול ולא בפזיזות אלא באחריות גדולה אבל בואו ננסה להתמודד.

אלי אלאלוף: אחרת כל העשייה האדירה שלכם נופלת על הבירוקרטיה.

אלי אלאלוף: קחו את זה בחשבון.

אלי אלאלוף: הדיון הזה בעיני היה דיון חשוב וידרוש מאתנו עבודת המשך, מכולנו.

אלי אלאלוף: אני אעשה הכול כדי שיהיה תקציב דחוף להצלת המקלטים.

אלי אלאלוף: נקודה שנייה.

אלי אלאלוף: אני מבקש מכם לעשות תכנון מיידי עד חודשיים כדי שנדע מה זה מקלטים לנשים מוכות ב-2018.

אלי אלאלוף: עכשיו.

אלי אלאלוף: תוציאו את החבר'ה שאצלכם, 18 או עשרים משרות של תכנון שמתכננים את השטויות ושיעבדו על התכנון שלכם.

אלי אלאלוף: שיגידו לכם מה יהיה ב-2018, כמה מקלטים יהיו.

אלי אלאלוף: שיעשו את זה עכשיו.

אלי אלאלוף: אתם מחכים שיגידו שיש תקציב ואז נתחיל לחשוב ולתכנן, אבל לא.

אלי אלאלוף: אתם צריכים לדעת מה יהיה האגף הזה ב-2018.

אלי אלאלוף: אני רוצה לראות תמונה, לעזור לכם להילחם כדי להשיג את התקציב.

אלי אלאלוף: אם כן, תכנון מיידי לחמש שנים.

אלי אלאלוף: אני לא נבהל ממלים של תכנון גם אם זה תכנון אב.

אלי אלאלוף: אני חוזר ומבקש תקצוב מיידי למצב החירום של המקלטים.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהאוצר למצוא לנו את התשובה.

אלי אלאלוף: אני מוכן לעזור, כפי שאת יודעת שאני עושה לפי הצורך.

אלי אלאלוף: אני לא מוכן לקבל תירוץ שדבר מתעכב במשרד אחר.

אלי אלאלוף: מה.

אלי אלאלוף: אתם לא יודעים לגייס פסיכולוג?

אלי אלאלוף: לשם מה אתם צריכים משרד?

אלי אלאלוף: אתם מתקצבים את הפסיכולוג, פונים למשרד הבריאות שיבחר לכם אותו ואז הוא אומר שהוא לא יכול אם הוא לא בודק אתכם.

אלי אלאלוף: אנחנו פונים למשרד האחראי.

אלי אלאלוף: לא מעניין אותי כל המשרדים האחרים.

אלי אלאלוף: לא מעניין אותי אף אחד.

אלי אלאלוף: כל התירוצים שיבואו, אנחנו נמחק אותם.

אלי אלאלוף: חייבים לבדוק מחדש את הנושא של התעריפים השונים של המקלטים.

אלי אלאלוף: חברים, טוב שאתם הולכים להכניס מתבגרים ואנשים עם צרכים מיוחדים אבל תעשו שהתעריף יהיה בהתאם לכך כדי שאפשר יהיה לקלוט אותם.

אלי אלאלוף: חברים, אני הייתי בבאר שבע ואני מחזיק את האישורים שלכם להפעיל את התכניות האלה אבל הוא גייס כוח אדם ולא קיבל.

אלי אלאלוף: אז תגידו לי שזה אוטוטו.

אלי אלאלוף: אני שמח.

אלי אלאלוף: אני בא ממנגנון של חמישים שנים אחורה בו הייתי מרים טלפון ליהודי אחד והיה פותר לי את כל הבעיות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אי אפשר.

אלי אלאלוף: זה הפך למפלצת של פונקציות ושיתוק של עשייה.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לך רותי באופן אישי על כך שבאת.

<רות רזניק: זה קרב חיי, הסיפור הזה.

<רות רזניק: הישיבה כאן, אני באתי לכאן חולה עם דלקת ריאות ואני כאן נאבקת על קרב חיי.

<רות רזניק: אלה לא חיי אלא חייהן של כל הנשים שלא תגענה למקלטים שלנו יותר.

אלי אלאלוף: באמת תודה.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם נעבור לקריאת החוק.

<מיכל חנוך אחדות: הערה.

<מיכל חנוך אחדות: חשוב לי להעיר אותה.

<מיכל חנוך אחדות: אני אחראית במשרד הרווחה על המקלטים ודירות מעבר.

<מיכל חנוך אחדות: אנחנו מכירים שנים ואני מודה לך.

<מיכל חנוך אחדות: חשוב לי לומר שמשרד הרווחה מוביל בגאון את התחום, תחום אלימות במשפחה שהתפתח מאוד וגם את התחום של המקלטים.

<מיכל חנוך אחדות: יש מה לעשות, יש לשפר, אבל המשרד עובד 24/7 בתחום הזה בהרבה מאוד סוגיות וחשוב לי להגיד.

<מיכל חנוך אחדות: התחום הזה שייך כאן לכולם והמשרד מוביל אותו.

<מיכל חנוך אחדות: הוא לא שייך אנשים כאלה או אחרים ליד השולחן.

<מיכל חנוך אחדות: חשוב שאנחנו ביחד בסיפור הזה.

אלי אלאלוף: אני מסכים אתך.

<מיכל חנוך אחדות: יש הרבה מאוד התקדמויות וגם את זה צריך לציין.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לקריאת החוק.

<ענת מימון: אנחנו נמצאים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

<ענת מימון: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה בנוסח שאושר כאן בוועדה שהוכנסו בו קצת שינויי נוסח.

<ענת מימון: אני אקריא את ההצעה ונציג את השינויים שהיו.

<ענת מימון: תיקון שם החוק בחוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשע"ג-2012 (להלן – החוק העיקרי), בשם החוק, במקום "מענק הסתגלות לנשים" יבוא "זכויות נשים".

<ענת מימון: אנחנו מוסיפים לשם של החוק את הזכויות הנוספות מעבר למענק שניתן עד היום.

<ענת מימון: תיקון סעיף 1 בסעיף 1 לחוק העיקרי – לפני ההגדרות ""אישור", "לשכת סעד" ו"מקלט לנשים מוכות"" יבוא: ""אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות" – אישה ששהתה, באישור משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים במקלט לנשים מוכות שישים ימים לפחות, או שהתה בדירת מעבר שישה חודשים לפחות ושמתקיימים בה שני אלה: במועד יציאתה מהמקלט או מהדירה כאמור היא לא שבה להתגורר עם בן המשפחה הפוגע, לרבות עם בן זוגה.

<ענת מימון: במועד בקשתה לקבל את אחת הזכויות לפי חוק זה חלפו חמש שנים לפחות מהמועד הקודם שבו מימשה את הזכות המבוקשת".

<ענת מימון: כאן עשינו חידוד בנוסח.

<ענת מימון: הבהרנו שלמעשה כל זכות היא אחת לחמש שנים, אבל אם היא קיבלה אחת מהזכויות ועכשיו היא באה לבקש זכות אחרת, כמובן שהיא כן יכולה באותה תקופה של חמש שנים לקבל מספר זכויות לפי החוק הזה.

<ענת מימון: אחרי ההגדרות ""אישור", "לשכת סעד" ו"מקלט לנשים מוכות"" יבוא: ""דירת מעבר" – מסגרת מגורים זמניים חוץ ביתיים בקהילה המיועדת לאישה מוכה ולילדיה, שאושרה על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושנועדה בין היתר לסייע לה במעבר לניהול חיים עצמאיים".

<ענת מימון: בניסוח שעשינו ביקשו שיהיה כתוב שזאת מסגרת מגורים, בדומה לחוקים אחרים שנותנים מסגרת מגורים של 24 שעות.

<ענת מימון: אני הבנתי שלמשרד הרווחה יש קושי בשימוש במונח מגורים כי הם לא רוצים שזה יהיה פתרון מגורים אלא יש כאן איזושהי מסגרת טיפולית.

<ענת מימון: זה לא מתן מענה למגורים למי שאין לה היכן לגור והם מבקשים להוריד את זה.

זהבה גלאון: אדוני, בגלל ההערה של היועצת המשפטית חשבנו להציע שבמקום שיהיה כתוב מסגרת מגורים זמניים, יהיה כתוב מסגרת טיפולית זמנית.

זהבה גלאון: האם זה מקובל?

<קריאה: כן.

זהבה גלאון: מסגרת טיפולית זמנית חוץ ביתית.

<נעמי שניידרמן: כן.

<נעמי שניידרמן: שנועדה בין היתר לסייע לה במגורים ובמעבר.

<נעמי שניידרמן: אני מנכ"לית עמותת אישה לאישה.

<נעמי שניידרמן: אנחנו ליווינו את כתיבת החוק.

<קריאה: לא.

<קריאה: ממש לא.

<נעמי שניידרמן: להוריד את המגורים?

<קריאה: כן.

<קריאה: זה מאוד חשוב כי אנחנו נתקלים בזה בפועל ביום יום.

<נעמי שניידרמן: בסדר.

<נעמי שניידרמן: מסגרת טיפולית.

<קריאה: גם כך משרד הרווחה הופך בחלק מהזמן למשרד השיכון החלופי.

<קריאה: אנחנו לא רוצים להיות שם.

<אבנר עורקבי: אבל אתם צריכים לעזור לנשים שיצאו ממעון נשים מוכות.

<קריאה: אבל לא במגורים.

<אבנר עורקבי: אני מקורב לנושא הזה.

<אבנר עורקבי: אתם צריכים לעזור לנשים האלה.

<קריאה: נכון, אבל צריך להגדיר.

<אבנר עורקבי: במסגרת משרד השיכון.

<קריאה: ברור.

<קריאה: משרד השיכון נותן סיוע בשכר דירה.

אלי אלאלוף: למשרד הזה אין אחריות על הדיור.

<אילה מאיר: אנחנו באמת מסייעים לנשים.

<אילה מאיר: העובדים הסוציאליים גם בקהילה וגם במקלטים לנשים מסייעים לנשים מול משרד השיכון לקבל סיוע מוגדל בשכר דירה, אבל אנחנו לא עושים את זה במקום.

<ענת מימון: שמעתי מסגרת טיפולית שיקומית ומסגרת טיפולית.

<ענת מימון: אתם רוצים שיודגש הנושא השיקומי?

<אילה מאיר: כן.

<קריאה: כי המטרה של המסגרת היא שיקום.

<קריאה: הנוסח הנכון הוא דירת מעבר או מסגרת טיפולית שיקומית חוץ ביתית זמנית.

<אילה מאיר: זאת דירת מעבר עד שנה.

<ענת מימון: אני מסכמת.

<ענת מימון: "דירת מעבר במסגרת טיפולית שיקומית חוץ ביתית זמנית - אנחנו כמובן ננסח את זה – המיועדת לאישה מוכה ולילדיה שאושרה על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושנועדה, בין היתר, לסייע לה במעבר לניהול חיים עצמאיים".

<קריאה: לא יהיה כתוב בחוק עד שנה כמו שאתן אומרות?

<ענת מימון: לא.

<קריאה: לדעתי זה יהיה בתקנות.

<קריאה: זה קיים.

<קריאה: דירת מעבר קיימת עד היום.

אלי אלאלוף: מה להגביל?

אלי אלאלוף: לא להגביל.

<ענת מימון: תיקון סעיף 2 בסעיף 2 לחוק העיקרי, הקטע החל במלים "באישור לשכת" ועד המלים "שישים ימים לפחות" – יימחק, ובמקום הסיפה החל במלים "מהמקלט, ובלבד" יבוא "מהמקלט (להלן - מענק הסתגלות").

<ענת מימון: היום סעיף 2 כלל את ההגדרה הזאת שהקראנו עכשיו של מהי אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות.

<ענת מימון: מכיוון שהעלינו את זה לרמה של הגדרה בסעיף 1, סעיף 2 ייתן את הזכות למענק הסתגלות לאישה ששהתה במקלט לנשים מוכות כמו שהגדרנו, שזה אומר שהיא לא שבה להתגורר עם בן הזוג הפוגע או עם בן המשפחה הפוגע ושחלפו חמש שנים מהמועד שהיא קיבלה את המענק בפעם האחרונה.

<ענת מימון: הוספת סעיפים 4א ו-4ב אחרי סעיף 4 לחוק העיקרי יבוא: "4א.

<ענת מימון: סל שירותים לאישה ששהתה במקלט לנשים מוכות אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות זכאית בסמוך לאחר יציאתה מהמקלט או מדירת המעבר לסל שירותים שיותאם לה על ידי עובד סוציאלי, והכול כפי שיורה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בנהלים שיפורסמו באתר האינטרנט של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ושאין חובה לפרסמם ברשומות.

<ענת מימון: סל שירותים כאמור יכול שיכלול, בין היתר - אני רק אעיר.

<ענת מימון: בישיבה הקודמת הוועדה ביקשה שזה יפורסם באתר האינטרנט כדי שזה יהיה מונגש ושהנשים יוכלו לדעת מה הזכויות שלהן.

<ענת מימון: מכיוון שתקנות כאלה יכולות להיות תקנות בנות פועל תחיקתי ושתהיה חובה לפרסמן ברשומות, ועל מנת שלא לסרבל, כן ציינו שלא צריך לפרסם ברשומות וכמובן הכול יופיע באתר האינטרנט ויהיה נגיש לכולן.

<ענת מימון: ליווי, זיהוי צרכים וסיוע במיצוי זכויות על ידי עובד סוציאלי או על ידי מלווה משפחתי מטעם משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ענת מימון: לעניין זה "מלווה משפחתי" – מי שמסייע לעובד סוציאלי ביישום תכנית הטיפול שנקבעה, בין היתר בדרך של ליווי ותיווך האישה למוסדות בקהילה, סיוע לאישה בהסרת חסמים בירוקרטיים ואישיים, ליווי וסיוע לאישה בתחום התעסוקה וההורות, סיוע במיצוי זכויות ותמיכה.

<רחלי סונגו: המחלקה המשפטית של משרד הרווחה.

<רחלי סונגו: הייתה לי הבוקר שיחה עם משרד המשפטית והם ציינו שהגדרה של מלווה משפחתי היא ארוכה מדי והיא קצת חופפת להגדרה של עובד סוציאלי, כך שאחרי כן זה יכול לעשות לנו בעיות עת נגיע למכרז כדי למצוא את המלווים המשפחתיים.

<רחלי סונגו: הם הציעו שתהיה רק הרישא: ליווי משפחתי, מי שמסייע לעובד הסוציאלי ביישום תכנית הטיפול שנקבעה.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: אנחנו נשארים רק עם הרישא של ההגדרה.

<ענת מימון: ליווי תעסוקתי, לרבות סיוע בהשמה בעבודה, וסבסוד של לימודים והכשרה מקצועית.

<ענת מימון: ליווי וסיוע בתחומים נוספים על אלה המנויים בפסקאות (1) ו-(2) לרבות בתחומי החינוך והבריאות.

<ענת מימון: כאן למעשה, בנוסח שהיה לקריאה ראשונה, דיברנו על הסרת חסמים.

<ענת מימון: היה חשוב למשרד להדגיש שהסיוע לאישה הוא בעיקר בהתמודדות כדי לפרק את החסמים שעומדים לפניה בכל מיני תחומים, אם אלה תחומים של חינוך, בריאות, תעסוקה.

<ענת מימון: מבחינה ניסוחית לא מצאנו דוגמאות.

<ענת מימון: יכול להיות שבקריאה שנייה ושלישית, עת נניח את זה, כן נוסיף את העניין של הסרת חסמים ולכן חשוב לי להדגיש את זה כאן.

<אילה מאיר: הדבר הזה כבר קיים במשרד לכן אני חושבת שנכון להשאיר את הנוסח המקוצר של מלווה משפחתי והסרת חסמים תוגדר תוגדר בתוך התא לעניין זה.

<יעל אגמון: לעניין המלווה המשפחתי, כן.

<יעל אגמון: אני פשוט אומרת שבתוך הסל אנחנו רוצים שלאישה יהיה גם סיוע בהסרת חסמים.

<יעל אגמון: כן, אבל זאת הדרך.

<יעל אגמון: את אומרת כאן דבר על דבר.

<רחלי סונגו: אנחנו הבנו שצריך להוריד הסרת חסמים כי זה מושג שהוא טיפולי.

<רחלי סונגו: הוא אמצעי ולא בחוק.

<רחלי סונגו: כן חשוב לנו להדגיש – ושזה גם יהיה כתוב בפרוטוקול – כי הרבה פעמים כאשר החוק עובר וכבר מגיע לשטח, הסעיף הזה נועד לאיזשהו סיוע שייקבע על ידי העובד הסוציאלי בתכנית יחד עם האישה בנוגע להסרת חסם.

<רחלי סונגו: זה יכול להיות כל הסרת חסם.

<רחלי סונגו: אני יכולה לתת דוגמה.

<רחלי סונגו: אם למשל האישה החליטה ללמוד באיזשהו קורס אחר הצהרים והיא צריכה כסף לבייבי-סיטר, אבל כן חשוב לנו, בניגוד למענק הסתגלות -= - -

<יעל אגמון: כאן איבדתם אותי.

<יעל אגמון: אם זאת המטרה, חד משמעית הסעיף הזה לא יכול להיות בחוק.

<יעל אגמון: היא מכירה את השיח המאוד ארוך שיש לנו בנושא והוא הרבה יותר רחב מהחוק הזה.

<יעל אגמון: הוא נושא רוחבי של משרד הרווחה, בדיון ברמת מנכ"ל ורכז באגף התקציבים, ואנחנו לא נעקוף את הדיון המאוד עקרוני הזה בחוק שהוא חוק על נישה במשרד הרווחה.

<יעל אגמון: לכן אנו שוב אומרת שמבחינתי המלווה המשפחתי מספיק פה ואני מבקשת שכל עניין הסרת החסמים יוגדר.

<רחלי סונגו: אין לנו בעיה עם זה.

<דינה חבלין דהן: קצת מפריע לי שבסעיף 4(א) מוזכרת האישה.

<דינה חבלין דהן: איכשהו אפילו לא מוגדרים כאן ילדיה.

<דינה חבלין דהן: אישה נכנסת לדירת מעבר יחד עם ילדיה.

<ענת מימון: אנחנו מדברים על סל שירותים לאישה.

<ענת מימון: זה 4א.

<ענת מימון: סעיף 4ב מדבר על דירת המעבר ושם כן כתוב ב-(ב) שאישה המתגוררת זכאית לליווי שלה ושל ילדיה בכל המכלול הזה.

<דינה חבלין דהן: אני פשוט חשבתי שאם היו מוסיפים לסעיף 3 לרבות בתחומי החינוך והבריאות, הייתי מוסיפה שם את המילה "הורות".

<דינה חבלין דהן: אני חושבת שזה היה נותן כלי מאוד משמעותי.

<דינה חבלין דהן: כל הסעיף מתייחס לאישה.

<קריאה: האישה עם ילדיה הם בעלי הזכות.

<קריאה: הילדים לא בעלי זכות לבד.

<קריאה: הם לא עומדים בפני עצמם.

<קריאה: הם באים עם האימא.

אלי אלאלוף: נתקדם.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה מוסבר טוב.

<ענת מימון: 4ב.

<ענת מימון: דירת מעבר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים יבחן את התאמתה של אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות, בהתאם לתכנית טיפולית שיקומית, לטיפול ולשיקום במסגרת חוץ ביתית, לרבות בדירת מעבר, והכול בהתאם לנהלים שעליהם יורה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושיפורסמו באתר האינטרנט של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושאין חובה לפרסמם ברשומות.

<ענת מימון: אישה המתגוררת בדירת מעבר זכאית לליווי שלה ושל ילדיה, וכן לטיפול, לתמיכה ולסיוע וייעוץ משפטי אישי, כדי לסייע לה במעבר לניהול חיים עצמאיים".

<ענת מימון: תיקון סעיף 5 בסעיף 5 לחוק העיקרי, במקום הרישה עד המילה "ובקשתה" יבוא "מי שבקשתה", ואחרי "מענק הסתגלות" יבוא "או זכות מהזכויות לפי סעיפים 4א ו-4ב".

<ענת מימון: סעיף 5 לחוק קובע שאישה שלא קיבלה מענק הסתגלות יכולה להגיש תובענה לבית הדין האזורי לעבודה בתוך 12 חודשים מיום יציאתה מהמקלט.

<ענת מימון: בנוסח שפורסם לראשונה הוספנו שאישה שלא קיבלה את אחת מהזכויות שעכשיו הוספנו, של סל השירותים, תוכל להגיש תובענה לבית הדין האזורי לעבודה כדי לקבל את הזכות שלה.

<ענת מימון: ממשרד האוצר העירו שמכיוון שהמענק הוא זכות מאוד ברורה ומוגדרת, עליו יש תובענה, אבל סל השירותים זה משהו מאוד כללי וזה מכלול וזה לכל אישה הוא שונה ולכן הם מבקשים שלא תהיה את האפשרות להגיש את התובענה לבית הדין האזורי לעבודה ונשאיר את העניין הזה של התובענה רק לעניין מענק ההסתגלות.

<יעל אגמון: צריך להגיד גם שיש היום אפשרות לגשת לוועדות ערר פנימיות במשרד הרווחה.

<יעל אגמון: מאחר שמדובר כאן באמת בסל שיקום שהוא מאוד נזיל, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שעובדת סוציאלית צריכה ללכת לבית משפט ולהסביר.

<יעל אגמון: אתה תיצור כאן בעיה שהיא רוחבית למשרד.

<יעל אגמון: אתה לא רוצה להגיע למצב שכל החלטה של עובדת סוציאלית במשרד הרווחה צריכה להיות מוצדקת אחר כך בבית משפט.

<יעל אגמון: זה מה שהסעיף הזה יוצר.

<ענת מימון: מצד שני חשוב להדגיש שאנחנו כן רוצים שלאישה תהיה את האפשרות ואת היכולת לעמוד על זכויותיה לפי החוק הזה ולכן יש לפי סעיף 2(ג) לחוק שירותי סעד את האפשרות להגיש ערר לוועדות ערר של משרד הרווחה.

<ענת מימון: זאת כמובן החלטה של חברי הכנסת.

<קריאה: ועדות ערר עובדות טוב.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ענת מימון: אנחנו מוחקים את סעיף 5.

<ענת מימון: סעיף 5 לחוק יתייחס רק למענק הסתגלות.

<ענת מימון: מענק הסתגלות, יש תובענה לבית הדין האזורי לעבודה אבל לעניין כל הזכויות שהוספנו בסל השירותים ודירת המעבר, לא תהיה זכות להגיש תובענה אלא פשוט תהיה את הדרך הרגילה שאמרנו של הגשת ערר.

<ענת מימון: תיקון סעיף 6 בסעיף 6 לחוק העיקרי, במקום "לא ייחשב" יבוא "וכל זכות מהזכויות לפי חוק זה לא ייחשבו".

<ענת מימון: סעיף 6 לחוק העיקרי קובע שמענק הסתגלות הוא לא נחשב הכנסה לעניין גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה.

<ענת מימון: אנחנו הוספנו שגם כל הזכויות שהחוק הזה נותן לא ייחשבו הכנסה.

<ענת מימון: לדעתנו זה חשוב כדי להסיר ספק שזה לא ייחשב לעניין חוק הבטחת הכנסה.

<ענת מימון: ממשרד האוצר ביקשו למחוק את זה.

<ענת מימון: הם אומרים שאין צורך כיוון שלא מדובר בהכנסה בעין.

<יעל אגמון: דיברתי עם הלשכה המשפטית של ביטוח לאומי.

<ענת מימון: מצאתי דוגמאות שכן כותבים את זה.

<שאלתיאל סבן: אנחנו נתקלים בקשיים.

<שאלתיאל סבן: אני מידידות טורונטו ואנחנו מלווים 120 נשים בשנה במענה דומה למה שהמדינה הולכת לתת.

<שאלתיאל סבן: אנחנו נתקלים בנשים שבעקבות חסר בתיקון הזה, ביטוח לאומי גורע מהן את המזונות ואת הקצבאות כי הן מקבלות הכנסה ייעודית.

<יעל אגמון: אני אסביר.

<יעל אגמון: ביטוח לאומי רואה הכנסה, רק הכנסה שהיא בכסף.

<יעל אגמון: בכל השירותים שמשרד הרווחה נותן, הוא לא נותן כסף ישיר ולכן אין את הסכנה הזאת.

<אילה מאיר: מענק הסתגלות.

<יעל אגמון: מענק הסתגלות כבר הוחרג.

<יעל אגמון: אנחנו מדברים על השירותים.

<אילה מאיר: כבר היום מענק ההסתגלות, אם זה נחשב הכנסה, יש בעיה.

<יעל אגמון: מענק הסתכלות כבר היום הוחרג מחוק הבטחת הכנסה ולא נכנס.

<שאלתיאל סבן: את הבעיה הזאת אנחנו מוצאים אצל כל הנשים.

<שאלתיאל סבן: אם במסגרת הסל הזה יש דברים שמגיעים לנשים, תהיה בעיה.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: צריך לדייק.

<יעל אגמון: מענק ההסתגלות כבר היום לא נחשב כהכנסה לחוק הבטחת הכנסה.

<שאלתיאל סבן: לא על זה אנחנו מדברים.

<יעל אגמון: נכון.

<יעל אגמון: אנחנו מדברים על שירותים שמשרד הרווחה נותן.

<יעל אגמון: משרד הרווחה בהגדרה לא מחלק כספים ישירות לאנשים אף פעם.

<אילה מאיר: אבל לדוגמה מגורים בדירת מעבר.

<יעל אגמון: מגורים בדירת מעבר לא נחשבים כהכנסה.

<קריאה: אבל יכול להיות שבעתיד יגידו שיש לזה שווי מסוים.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: כשאת מסתכלת על חוק הבטחת הכנסה, הוא אומר שדירת מגורים היא לא נחשבת כהכנסה.

<ענת מימון: יש דוגמה, מענקים לחיילים משוחררים שבמפורש נאמר שזה לא ייחשב גמלה לצורך הבטחת הכנסה.

<ענת מימון: לכן אני אומרת, למען הסר ספק.

<יעל אגמון: זה עיקרון מאוד חשוב במדיניות הרווחה שגם משרד הרווחה יסכים עליה וגם משרד האוצר מאוד שומר עליה.

<יעל אגמון: יש לנו שני גופים שעוסקים ברווחה במדינת ישראל, כאשר הראשון הוא ביטוח לאומי והשני הוא משרד הרווחה.

<יעל אגמון: אחד מחלק כספים וקצבאות ותשלומי העברה, והשני נותן שירותים בעין ולא שירותים בכסף.

<יעל אגמון: אנחנו לא רוצים ליצור מצב שבו משרד הרווחה חוזר להיות לשכת סעד שמחלקת כספים.

<יעל אגמון: ככל שמשרד הרווחה נותן שירותים וגם סל גמיש לצורך העניין הזה יכול להיחשב כשירות, כי אתה לא תכניס את הכסף לכיס, לכן זה שירות ואין כאן כפל.

<יעל אגמון: אני מאוד מפחדת מהפתח הזה שאת יוצרת כאן.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: ראשית, תחזרי לקרוא את דוח העוני בו כתוב בצורה מפורשת שיש תקציב זמין לצורך עזרה מיידית.

אלי אלאלוף: הדוח אומץ על ידי הממשלה.

אלי אלאלוף: לפעמים זה יעזור אפילו לקופה של המדינה.

אלי אלאלוף: תשובות מיידיות בסכומים קטנים, זה במקום תשובות בירוקרטיות כבדות תקציבית לבעיות שהזמן דורש פתרון מיידי.

אלי אלאלוף: כאן ההגדרה היא מאוד טובה והיא מאפשרת לשמור על האינטרס.

אלי אלאלוף: אני מזכיר לך שיש לכם עוד שלוש קצבאות שיוצאות באופן ישיר ממשרד הרווחה וזה אבסורד.

אלי אלאלוף: תורידו אותם ותעבירו.

אלי אלאלוף: זה גם יקל על הבירוקרטיה ועל הבזבוז.

אלי אלאלוף: אני חוזר לסיכום שלך.

אלי אלאלוף: אני בעד שגוף אחד ישלם והשני יקבע מדיניות.

אלי אלאלוף: ביטוח לאומי לא קובע מדיניות.

אלי אלאלוף: זה שונה לגמרי.

<יעל אגמון: אני אסביר.

אלי אלאלוף: אנחנו בעד להשאיר את הנוסח הזה.

אלי אלאלוף: הוא לא מסכן.

<יעל אגמון: אני אסביר שוב.

<יעל אגמון: סל מענים דומה במשרד הרווחה, תכניות שבו הוא קיים היום כפי שמופיע בדוח העוני, הוא שירות ולא כסף.

<יעל אגמון: גם אם אישה זקוקה לצורך כספי מיידי, היא לא מקבלת כסף אלא משרד הרווחה דואג לה בלוחות זמנים קצרים לצורך שיש לה ואז היא בעצם מקבלת משהו בעין.

<יעל אגמון: היא צריכה חיתולים, היא תקבל חבילת חיתולים והיא לא תקבל חמישים שקלים.

<יעל אגמון: זה ההבדל.

<יעל אגמון: אני מפחדת ממצב שבו ישתמשו בפתח הזה, מצב שבו יכניסו כספים נוספים דרך משרד הרווחה לנשים האלה וזה יהיה בנוסף להבטחת הכנסה.

אלי אלאלוף: לא יעשו את זה.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה.

<יעל אגמון: אנחנו יודעים שדברים לפעמים קורים.

אלי אלאלוף: יעל, תקראי את הנוסח ונראה ממחה את חוששת.

<ענת מימון: בסעיף 6 לחוק העיקרי, במקום "לא ייחשב" יבוא "וכל זכות מהזכויות לפי חוק זה לא ייחשבו".

<ענת מימון: זה אומר מענק הסתגלות וכל זכות מהזכויות לפי חוק זה, לא ייחשבו הכנסה לעניין גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה.

אלי אלאלוף: זה הכי פשוט.

אלי אלאלוף: כאן שמרו עליך.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: גם כך בכל השאר אתם מקזזים, אז לפחות מזה אל תקזזו.

אלי אלאלוף: יעל, בואי נשאיר את זה ונתקדם.

אלי אלאלוף: אני חושב ששמרו עליך.

<יעל אגמון: אני אומרת לכם שזאת בעיה.

מירב בן ארי: איזו בעיה?

מירב בן ארי: בכל מקום שאפשר, כן מקזזים.

אלי אלאלוף: אם יש בעיה אמיתית, זה הזמן.

אלי אלאלוף: יעל, אני מצטער להגיד לך, את יודעת שאני אוהב ללכת לפי מה שאתם מבקשים, אבל במקרה זה אני לא מקבל.

<יעל אגמון: כן צריך לשבת כאן עם ביטוח לאומי וזה לא נעשה.

אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי הוזמן לדיון.

אלי אלאלוף: נמשיך.

אלי אלאלוף: אם יש לך הערה מהביטוח הלאומי, אני מוכן לעשות רביזיה.

<יעל אגמון: הם אמרו לי שזאת בעיה.

<ענת מימון: זה היה בנוסח בקריאה הראשונה.

<ענת מימון: הם ידעו את זה.

<ענת מימון: זה לא נושא חדש.

<ענת מימון: הוספת סעיף 6א אחרי סעיף 6 לחוק העיקרי יבוא: "6א.

<ענת מימון: הגנה על מענק הסתגלות מענק הסתגלות ששולם לפי סעיף 2 לאישה ששהתה במקלט לנשים מוכות אינו ניתן להעברה, לערבות, לשעבוד או לעיקול בכל דרך שהיא.

<ענת מימון: הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם על מענק כאמור באותו סעיף קטן ששולם באמצעות בנק או החברה הבת כהגדרתה בחוק הדואר, התשמ"ו-1986, בנותנה שירותים לפי סעיף 88א לאותו חוק, במשך שלושים ימים מיום ששולם".

<ענת מימון: זה סעיף הגנה על מענק ההסתגלות מפני עיקול, שעבוד או כל העברה.

<ענת מימון: הוספת סעיף 9 אחרי סעיף 8 לחוק העיקרי יבוא: "9.

<ענת מימון: שמירת זכויות אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מכל זכות הנתונה לאישה ששהתה במקלט לנשים מוכות לפי כל דין".

<ענת מימון: את סעיף 9, תיקון חוק בית הדין לעבודה, אנחנו כבר לא צריכים כי הורדנו את האפשרות להגיש תובענה לבית הדין האזורי לעבודה.

<ענת מימון: אני מעירה הערה כללית.

<ענת מימון: אנחנו עושים קיצור למילה השר והמשרד לאורך כל החוק, גם בחוק הקיים, ולכן זה גם יופיע בהצעת החוק.

<ענת מימון: אנחנו נתאים את המונחים לקיצורים שנעשה.

<ענת מימון: הסעיף האחרון הוא הסעיף של התחילה.

<ענת מימון: תחילה.

<ענת מימון: תחילתו של חוק זה ביום ---- הוועדה תחליט על כך.

אלי אלאלוף: שישה חודשים מהיום.

<רחלי סונגו: אנחנו מבקשים עשרה חודשים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים שישה חודשים.

<רחלי סונגו: לא נצליח.

<רחלי סונגו: אנחנו צריכים לצאת למכרז.

אלי אלאלוף: לוועדה יש סמכויות.

<קריאה: לא יהיה מכרז תוך חצי שנה ופרסום של זוכים.

<קריאה: זה פשוט לא יהיה, לצערנו.

אלי אלאלוף: אם לא תעמדו בזה, תבואו להסביר לוועדה למה לא הצלחתם.

<קריאה: נשלח את האנשים במשרד שאחראים על המכרזים להסביר למה.

אלי אלאלוף: אנחנו נקבע שישה חודשים עם אפשרות לדחות, באישור הוועדה, לעוד חודשיים.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק שירותי רווחה (מענק הסתגלות לנשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון מס' 2) (זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות), התשע"ז-2017?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: הצעת החוק התקבלה פה אחד.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם.

אלי אלאלוף: קודם כל למשרד העבודה והרווחה, בכנות.

אלי אלאלוף: באמת העבודה שלכם היא לא קלה.

אלי אלאלוף: המערכת לא עוזרת לכם מספיק אבל קחו את ההערות שלנו ותראו את הוועדה הזאת כוועדה שלכם.

אלי אלאלוף: היא כאן כדי לעזור לכם ולא כדי לסבך.

אלי אלאלוף: יש לנו כלים להשתמש בהם לטובתכם, לטובת המערכת שלכם.

אלי אלאלוף: הוועדה לא נגדכם.

אלי אלאלוף: הכנסת לא נגד הממשלה אלא אלה כלים שלובים.

זהבה גלאון: תודה רבה אדוני ותודה רבה לכולם.

אלי אלאלוף: תצליחו ותודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.