ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 765, 2017-07-17 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים בדיון מהיר בנושא: קריסת מערכת הבריאות בצפון.

עבדאללה אבו מערוף: תלוי אם אתה תעביר כסף, אז זה יהיה מהיר או לא.

משה גפני: אני רק אכתוב צ'ק.

משה גפני: יעל גרמן, עבדאללה אבו מערוף, איל בן ראובן, אורן אסף חזן, שולי מועלם-רפאלי וחמד עמאר.

משה גפני: אנחנו מתחילים עם יעל גרמן.

משה גפני: אנחנו כבר קיימנו כמה דיונים על העניין הזה, הבעיה לא נפתרה, אני אמרתי לך שאני אעלה את העניין הזה בתחילת סדר-היום ואני מעלה את זה.

משה גפני: בבקשה, הבמה לרשותך, יעל גרמן.

איתן ברושי: אדוני, יש פה מישהו ממשרד הבריאות?

<קריאות: כן.

עבדאללה אבו מערוף: מהאוצר?

משה גפני: רבותי, אנחנו מתחילים.

משה גפני: זה דיון מהיר ובואו נקיים אותו ומה שנצטרך לעשות, נעשה.

יעל גרמן: ראשית, אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש שנענית, אני יודעת שבדוחק זמן - -

משה גפני: מאוד.

משה גפני: מאוד.

יעל גרמן: - - ובאילוצים אלו ואחרים.

משה גפני: זה שבוע אחרון של חקיקה.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: ואני מאמינה שאתה העלית את זה מפני שממש כמו - - -

עבדאללה אבו מערוף: זה יותר חשוב מחקיקה.

עבדאללה אבו מערוף: מערכת הבריאות יותר חשובה מהחקיקה.

משה גפני: כל דבר חשוב.

משה גפני: מה אתה רוצה, שלא יהיו הטבות מס בצפון?

עבדאללה אבו מערוף: זה כולל.

יעל גרמן: ממש כמו שיושבים סביב השולחן הזה רבים מחברי הכנסת שמייצגים לדעתי כמעט את כל סיעות הבית, אם אנחנו כוללים גם אותך, אז אני בטוחה שגם לך זה אכפת.

יעל גרמן: כבר באמת הרבינו במילים.

יעל גרמן: אנחנו יודעים שמחוז הצפון פשוט סובל מאפליה.

יעל גרמן: אני רק אציין מספר נתונים וממש במהירות, אבל שיעור התמותה של התינוקות במחוז הצפון הוא מהגבוהים בארץ.

יעל גרמן: אם במרכז הארץ זה שניים ל-1,000, הרי שבצפון זה 3.9, כמעט כפול.

יעל גרמן: אנחנו מדברים על שיעור חולי הסוכרת, הוא הגבוה ביותר במחוז; אנחנו מדברים על כוח-אדם; אנחנו מדברים על מספר מיטות.

יעל גרמן: בכל פרמטר שלא נדבר אנחנו רואים שהצפון מקופח, ומקופח בגדול.

יעל גרמן: כשכיהנתי כשרת הבריאות אני הקמתי בראשותו של איתמר גרוטו את הוועדה לבדיקת מצב מערכת הבריאות בצפון.

יעל גרמן: הוועדה סיימה את תפקידה והגישה למעשה את המסקנות שלה בספטמבר, ממש לפני שנה, 2016.

יעל גרמן: יש מסקנות מאוד מפורטות שמדברות ממש מה צריך לעשות, קודם כול בבתי-החולים, לאחר מכן בקופות-החולים ומה צריך לעשות בבריאות הציבור ומה צריך לעשות בגריאטריה ובשיקום, בהתפתחות הילד, בכל אחד ואחד מן התחומים.

יעל גרמן: כל מה שצריך לעשות – ולכן אנחנו ביקשנו את הדיון אצלך בוועדת כספים – כל מה שצריך לעשות זה לבוא ולדרוש מהמדינה שתקציב את התקציב שיאפשר למעשה את מימוש התוכנית הזאת.

יעל גרמן: תוכנית ישנה, כסף אין.

משה גפני: כסף יש, רק הוא במקום אחר.

עבדאללה אבו מערוף: כסף יש.

יעל גרמן: אני מסכימה אתך.

יעל גרמן: הוא אינו מיועד לצפון.

יעל גרמן: יש כסף להרבה מטרות ויש הרבה מאוד רזרבות, אתה בוודאי יודע יותר ממני כמה רזרבות נמצאות ומתחבאות בתוך התקציב הקיים.

יעל גרמן: אין שום סיבה שממשלת ישראל לא תקבל החלטה, ממש כמו שהיא קיבלה לגבי הדרום, שהיא מקצה להערכתי 600 מיליון, אם זה יהיה בשנה או בשנתיים זה לא חשוב, והיא מתחילה להפעיל את התוכנית כדי לצמצם את הפערים ולהשוות את מחוז הצפון ואת התושבים שם לכלל הארץ.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: תודה, כבוד היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: אפשר באמת לסיים את הדיון הזה מהר.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אחזור על הנתונים שישנם, דנו עליהם גם במליאה, גם כאן כמה פעמים.

משה גפני: נפריד בין שני הדברים.

משה גפני: אנחנו קיימנו דיון על מערכת הבריאות בצפון אבל התמקדנו בבית-החולים בנהריה, עם הפצועים מסוריה.

משה גפני: הדיון היום הוא דיון על מערכת הבריאות בכלל בצפון.

עבדאללה אבו מערוף: נכון.

עבדאללה אבו מערוף: בצפון, כמובן.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא אתמול היה סיור מוצלח מאוד בבית-חולים נהריה עם יושב-ראש ועדת הבריאות, אלי אלאלוף, היו דיווחים וראינו מה יש שם.

עבדאללה אבו מערוף: הייתה לנו ישיבה בעיריית מעלות תרשיחא, היה דיון, היה משרד הבריאות, הייתה מנכ"לית המחוז.

משה גפני: היה סיור טוב וזהו, והבעיות נפתרו.

עבדאללה אבו מערוף: לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: הבעיות לא נפתרו.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר, דווקא טוב שהיום יש הדיון הזה על מערכת הבריאות בכלל בצפון.

עבדאללה אבו מערוף: היו נתונים לפי ועדת גרוטו שצריך אכן להעביר כסף.

עבדאללה אבו מערוף: ויש תוכנית איפה להעביר את הכסף.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להעביר את הכסף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להחליט להעביר את הכסף ולתאם עם קופות חולים.

עבדאללה אבו מערוף: הבעיה היא לא בקהילה, גם בית-חולים.

עבדאללה אבו מערוף: אתמול היה משהו קטן ביותר, מזערי.

עבדאללה אבו מערוף: PET-CT למשל עושים בבית-חולים צפת ואמרו שזהו, גמרנו את כל העניין, פתרנו את כל הבעיות.

עבדאללה אבו מערוף: עוד שנתיים יחכה משרד הבריאות, יראה אם יש צמצום בתורים, הוא יחליט אם יעשה PET-CT בבית-חולים.

עבדאללה אבו מערוף: זה הזוי לחלוטין.

עבדאללה אבו מערוף: סך הכול שני מיליון שקלים.

עבדאללה אבו מערוף: ויש ועדה, בעיני בית-חולים זה עניין ספציפי אבל גם לפתח בבית חולים נהריה שהוא עכשיו זקוק SOS, לא הרבה כסף, צריך להעביר אליו גם מבחינת המיטות.

עבדאללה אבו מערוף: ולעניין רפואת הקהילה, זה עם קופות-חולים.

עבדאללה אבו מערוף: היו שם גם נציגים של קופות-חולים והביאו דוח – צריך להעביר כסף, זה הכול.

עבדאללה אבו מערוף: כסף יש אבל משרד האוצר לא מעביר.

עבדאללה אבו מערוף: זה כל העניין.

משה גפני: טוב.

משה גפני: איל בן ראובן לא נוכח.

משה גפני: אורן חזן לא נוכח.

משה גפני: שולי מועלם-רפאלי לא נוכחת.

משה גפני: חמד עמאר.

משה גפני: חבר הכנסת ברושי, אם אפשר בקצרה, זה דיון מהיר.

איתן ברושי: בקצרה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני אגיד שהדיון הזה משקף שני מצבים, את חולשת הבריאות ואת חולשת הכנסת.

איתן ברושי: אנחנו עדים – מאז שאני פה, לא הרבה אבל חברים בכנסות קודמות, בוודאי אתה – שהנושא הזה הוא לא חדש.

איתן ברושי: מצד שני, הוא גם מעיד על רמת היכולת של הכנסת.

איתן ברושי: הכנסת מדברת, ולא קורה שום דבר.

איתן ברושי: כלומר, אנחנו רואים פה מחלה של הכנסת וחוסר יכולת להתגבר על בעיית הבריאות.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לשר, ואני ליוויתי אותו גם בביקורים בבתי-חולים, אין תוכנית לאומית לבריאות, אין מפת עדיפות לבריאות, אין שום דבר, גם אם יהיה כסף לא ברור מה עושים אתו.

יעל גרמן: יש תוכנית.

איתן ברושי: יעל, אולי גם בזמן שלך נוצרה הבעיה.

איתן ברושי: מה שצריך לבוא ולומר, כאיש הצפון, כמי שמלווה את בתי-החולים בצפון גם בתוקף היותי ראש רשות - - -

משה גפני: אבל אל תכניס ייאוש.

איתן ברושי: אני אמרתי ייאוש?

איתן ברושי: להיפך.

משה גפני: אנחנו העברנו בחודש האחרון אני חושב שבעה חוקים, שהוועדה החליטה להעביר.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני מדבר על הבריאות.

מיקי רוזנטל: חוקים יש כמו מים, רק כסף אין.

איתן ברושי: אני מדבר על הבריאות.

מיקי רוזנטל: מה עוזר לנו החוקים?

איילת נחמיאס ורבין: בוא נראה שלחוקים האלה יהיו תקנות.

<קריאות: - - -

איתן ברושי: גפני, בהסכמים הקואליציוניים לא היה זכר לבריאות, והשר שהוא שר שנחשב לשר טוב ואני מברך אותו, הוא לא יכול להצביע על התקדמות ולא על מפת עדיפות ולא על תוכנית לאומית, ובשביל לסכם את לוח הזמנים הקצר, אפילו בעניין הפצועים הסורים לא השלמנו את הטיפול.

משה גפני: כן, אבל חלק גדול התקדם.

איתן ברושי: נכון, אבל אני חושב - - -

עבדאללה אבו מערוף: זה לא הבעיה של מערכת הבריאות בצפון.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד, תפסיקו לדבר על העניין הזה.

מיקי רוזנטל: לא, זה גם עניין אבל - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא, זה לא עניין.

מיקי רוזנטל: זה לא העניין העיקרי.

איתן ברושי: ממתי אתה נותן לי הוראות מה לדבר?

עבדאללה אבו מערוף: לא, אני לא אומר לך.

איתן ברושי: תירגע.

עבדאללה אבו מערוף: זה הערת ביניים.

איתן ברושי: הערת ביניים, קיבלתי אותה.

איתן ברושי: לסיכום אני רוצה לומר שיותר ממצב הבריאות, מדאיג מצב הכנסת.

איתן ברושי: הנה, נציגות זוטרה שאסור להעיר להם הערות כי הם שליחי השרים.

איתן ברושי: השרים לא באים.

איתן ברושי: לתקוף את השרים אי אפשר, על הפקידים אסור לכעוס, זה גם לא מועיל.

משה גפני: אני אמרתי לך פעם לא לתקוף את השרים?

משה גפני: אני גם אתן לך את הרשימה.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא שווה כשהם לא פה.

משה גפני: לא אמורים להיות.

איתן ברושי: לכן אני רוצה לומר שמדובר פה על דיון מהיר אבל דיון שרובו דיון סרק.

איתן ברושי: אתם לא משפיעים, גם אנחנו לא, מי שסובל זה האזרחים שאני בא משם.

איתן ברושי: ולכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה יהיה נכון שתקבע דיון מסודר אחרי הפגרה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: או בפגרה.

יעל גרמן: למה?

יעל גרמן: שיקבל עכשיו החלטה שמעבירים כסף.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: יש לו משאבים.

איתן ברושי: רגע, אבל לקבוע דיון שתוצג תוכנית הבריאות.

איתן ברושי: אין פה שר ואין פה מנכ"ל ויש משבר בריאותי, וכמי שבא מהצפון, אני אומר לכם, זו תחושה קשה.

איתן ברושי: אתה עומד מול האנשים שאתה יודע שהם אזרחים לכל דבר, מקבלים פחות ומתים יותר.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איילת ורבין נחמיאס.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אחרי זה אחמד טיבי ואחרי זה פרופ' טרכטנברג.

אחמד טיבי: כבוד גדול שאני מדבר אחרייך.

איילת נחמיאס ורבין: שלום, בוקר טוב, ד"ר טיבי.

איילת נחמיאס ורבין: למה ביטן נכנס?

דוד ביטן: נכנסתי לדבר אתו.

יעל גרמן: למה אתה לא אומר שבאת לשמוע אותה?

איילת נחמיאס ורבין: ביטן, זה חשוב כי לך יש כספים קואליציוניים, אולי תוכל לסייע בעניין הזה.

דוד ביטן: אנחנו לא קיבלנו שקל.

דוד ביטן: זה הכול רק בדיבורים, בהתקפות ברדיו.

דוד ביטן: שקל לא מקבלים, רק מורחים אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת ביטן, נטפל בזה אחרי כן.

איילת נחמיאס ורבין: נטפל בטענות של חברי הכנסת מהליכוד אחרי זה.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כול נטפל בטענות של אנשי הצפון.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע שבאופן עקבי בדיון הזה אני משתדלת להימצא משום ששוב הביאו את ראשי הרשויות של הצפון, הביאו אותם שוב לשבות בעניין מהותי וקריטי כמו מערכת הבריאות בצפון.

איילת נחמיאס ורבין: ובסופו של דבר אנחנו יודעים, חברת הכנסת גרמן, עבדאללה, בין אם אנחנו מדברים על הפליטים הסורים ועל המצב של בית-החולים בנהריה ובין אם אנחנו לא מדברים על זה, אנחנו יודעים שמצב הבריאות בצפון הוא בכי רע, וזה לא רק הנתונים על תוחלת החיים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שהם סובלים ממשאבים פחותים ובעיקר מנגישות לקויה מאוד לרפואה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, אני רוצה להמחיש לך.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני, אני אחזור על משפט אחד חשוב ואז אני אגיע לנקודה.

איילת נחמיאס ורבין: רמת הנגישות לרפואה בצפון היא מאוד מאוד ירודה, ואני רוצה להמחיש לכם דוגמה.

איילת נחמיאס ורבין: אני זכיתי במידה מסוימת ללוות את ההורים של ילדי המחלקה ההמטו-אונקולוגית בהדסה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה כי זה עניין מאוד מאוד כבד אבל אני רוצה להגיד לכם שהדבר שאליו אתה נחשף בצורה הכי ברורה זה שילד בקרית שמונה שהוא חס וחלילה חולה סרטן, הוא צריך להגיע עד רמב"ם.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להבין עד כמה הרמה של הנגישות ירודה ונמוכה, ובדברים האלה, אדוני חבר הכנסת גפני, אנחנו חייבים לטפל דרך משאבים מוגברים מוגברים מוגברים כי אין דרך אחרת להתגבר על הפער.

איילת נחמיאס ורבין: אם אתה יודע שבנהריה מתקשים להגיע אם יש פקק, אמבולנס לא יכול להגיע לבית-חולים הקרוב בגלל שלא מפתחים את הכביש, אז אתה מבין שרמת הנגישות הזאת בסופו של דבר גורמת למותם של אנשים.

איילת נחמיאס ורבין: ולכן, אני במידה מסוימת מתחברת לברושי שבא היום קצת עצבני.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני מבקש, אל תיתני לו ציונים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא אתן לו.

משה גפני: בגלל שכל יום הוא בא עצבני והוא נרגע במשך היום.

איילת נחמיאס ורבין: זה נכון, יש מדרג, אבל אני רוצה להגיד לך, בסופו של דבר זה לא העניין של הכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: כמעט בשום דבר, אדוני חבר הכנסת גפני, אנחנו לא מוצאים מדיניות.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא מוצאים את זה שהמדינה מסתכלת חמש, עשר שנים קדימה ואומרת מה אנחנו רוצים, איזה תוצר אנחנו רוצים לראות, כמה מיטות אנחנו רוצים בצפון ואיזו רמת נגישות לרפואה איכותית.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי ואחריו חבר הכנסת טרכטנברג.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: אני מנחה אותו מה להגיד.

אחמד טיבי: במיוחד ברפואה.

אחמד טיבי: הוא ד"ר ביטן.

איילת נחמיאס ורבין: טיבי, אולי תביא חוק בעניין הזה של הרפואה בצפון, ביטן יעביר לנו אותו.

אחמד טיבי: עד עכשיו העברתי חמישה חוקים.

דוד ביטן: אני מביא חוק שחבר כנסת שגדל בראשון והוא חבר כנסת שנתיים, יכול לקבל דוקטורט.

דוד ביטן: זה לא אישי, זה משהו כללי.

אחמד טיבי: אני רוצה להגיד לכם, בקואליציה הזאת זה יעבור.

<קריאות: - - -

משה גפני: ד"ר אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אם יש נושאים שמאחדים את כולנו זה אחד הנושאים האלה - מערכת הבריאות בצפון, שנותנת שירותים לכלל האזרחים.

אחמד טיבי: בית-החולים בנהריה - שם היית, עבדאללה – נותן שירותים ל-600,000 אזרחים, יהודים וערבים כאחד, אבל בואו נדבר על מספרים.

אחמד טיבי: מספר המיטות עומד על מיטה אחת ל-1,000 נפש כאשר במרכז זה 2.04 מיטות.

יעל גרמן: בירושלים זה 2.04.

אחמד טיבי: מספר הרופאים זה 2.8 רופאים ל-1,000 נפש בצפון מול 5.5 במרכז.

אחמד טיבי: דיברת, חברת הכנסת גרמן, גם על שיעורי התמותה, שניים לעומת 3.9, זה אומר הכול.

אחמד טיבי: הנושא הוא העברה תקציבית.

אחמד טיבי: ועדת הכספים היא הוועדה הכי חזקה, בגלל שתי סיבות: א.

אחמד טיבי: היא היסטורית הכי חזקה בגלל הסמכויות; ב.

אחמד טיבי: מי שעומד בראשה.

מנואל טרכטנברג: זו הסיבה הראשונה, טיבי.

אחמד טיבי: שתי סיבות.

אחמד טיבי: לכן, הכדור במגרש שלך, במגרש שלנו, חברי ועדת הכספים, אנחנו יכולים לתת מזור למערכת הבריאות בצפון ואנחנו צריכים לעשות את זה כחברי כנסת.

אחמד טיבי: תודה, אדוני.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרופ' טרכטנברג.

מיקי רוזנטל: טיבי דיבר גם בשמי, אני מבקש לרשום בפרוטוקול.

משה גפני: כל הכבוד.

מיקי רוזנטל: לא, הוא דיבר לעניין.

משה גפני: נכון.

משה גפני: כמו תמיד.

מיקי רוזנטל: כל מילה אני חותם.

איילת נחמיאס ורבין: אל תגזים, כמו תמיד.

משה גפני: כמו תמיד, הכוונה בנושאים כמו תמיד.

אחמד טיבי: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: כמו תמיד.

איילת נחמיאס ורבין: כמו תמיד.

אחמד טיבי: תודה.

מנואל טרכטנברג: מעבר לדברים שנאמרו אני רוצה להתמקד בנקודה אחת, וזה מספר הרופאים ל-1,000 נפש בצפון, שעומד על 2.8 לעומת 5.5 במרכז.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אנחנו ב-2015 העברנו כאן בוועדת הכספים במסגרת אישור תקציב 2016, תמריצים ומענקים לרופאים צעירים לצפון – אתה זוכר.

משה גפני: בטח.

מיקי רוזנטל: היה לנו קרב לילי.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: ככל שידוע לי, המהלך הזה היה מוצלח אבל כמובן לא מספיק, ודומני שזה נפסק.

משה גפני: לא, יש חלק.

יעל גרמן: הם אומרים שזה לא נפסק אבל כסף עדיין לא עבר.

מיקי רוזנטל: אבל בפועל אין כסף.

מנואל טרכטנברג: אבל לא עבר.

מיקי רוזנטל: אגב, זה חלק מהעניין.

מיקי רוזנטל: זה חלק בדיוק ממה שמדברים.

מיקי רוזנטל: יש החלטות, והן לא מבוצעות.

משה גפני: הם אמרו לי שהם כן מעבירים את הכסף, אבל - - -

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד כך.

מנואל טרכטנברג: תראו, הבעיה היא גדולה, היא עצומה – תוחלת חיים, תמותת תינוקות, סכרת – ואז אתה אומר, אוקיי, מה אתה עושה לנוכח הבעיה העצומה הזאת.

מנואל טרכטנברג: יש צעדים קונקרטיים בעלויות לא מטורפות, שזה בידינו כן לקדם, ואני - אתה יודע - מעדיף ציפור ביד מאשר כמה על העץ.

מנואל טרכטנברג: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו עכשיו כאן בתהליך של אישור כל מיני העברות תקציביות.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש 100 מיליון שקלים לטובת העניין הזה.

יעל גרמן: למה לא 600, טרכטנברג?

יעל גרמן: למה אתה מסתפק במועט?

יעל גרמן: 600.

מנואל טרכטנברג: יעל.

משה גפני: הוא אמר, הוא רוצה ציפור ביד.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה משהו שהוא אפשרי מחר, לא עוד שנתיים בתקציב 2019 כי המצב ילך ויחמיר, צריך להבין את זה.

מנואל טרכטנברג: הרופאים הם הקו הראשון.

מנואל טרכטנברג: אני מציע לך, בוא נקדם בהידברות עם האוצר, עם משרד הבריאות, העברה תקציבית של 100 מיליון שקלים לטובת תמריצים לרופאים לצפון.

משה גפני: טוב.

מנואל טרכטנברג: ודרישה שהדבר הזה ייכנס בסופו של יום לבסיס בדיונים התקציביים הבאים.

יעל גרמן: זה כן, אבל הם אומרים שזה כבר קיים ב-17'–18', אז יגידו לנו אוקיי והם ייקחו משהו שכבר קיים.

מנואל טרכטנברג: לא, אני מבקש בנוסף לקיים שצריך לקיים אותו, להוסיף 100 מיליון שקלים.

יעל גרמן: אוקיי.

יעל גרמן: בנוסף.

מנואל טרכטנברג: זה ברור.

יעל גרמן: חדש.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: לטובת העניין הזה.

מנואל טרכטנברג: אם אנחנו נעשה את זה, נוכל להשיג הישג מסוים, מצומצם, אבל כאמור מוטב הישג ביד.

משה גפני: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: גפני, למתמחים וסטודנטים שמסיימים מקומות אין תקנים להתמחות.

משה גפני: אני יודע, אני מכיר את הבעיה.

משה גפני: מי נמצא ממשרד הבריאות?

איילת נחמיאס ורבין: שישקיעו בצפון, באמת.

איילת נחמיאס ורבין: שירחיבו את המרכזים הרפואיים בצפון.

<נדב בן יוסף: נדב בן יוסף, מנהל תחום כלכלת אשפוז באגף תקציבים, משרד הבריאות.

<נדב בן יוסף: לגבי ההשקעה שהייתה בשנים האחרונות.

משה גפני: אנחנו לא בשיעור היסטוריה.

משה גפני: רבותי, אנחנו נמצאים עכשיו במצב נתון.

משה גפני: המצב הנתון, שיש קושי במערכת הבריאות בצפון, אני אומר בלשון נקיה והמעטה.

משה גפני: מה הולכים לעשות כדי לפתור את זה?

משה גפני: אני חושב שהרב ליצמן הוא שר בריאות מעולה ואני חושב שמשרד הבריאות הוא מצוין, אני רוצה לדעת מה הולכים לעשות היום כשמערכת הבריאות בצפון נמצאת בבעיה אובייקטיבית.

משה גפני: היא לא בבעיה כתוצאה ממשהו שקרה שם.

משה גפני: מרחוק אנחנו רואים שמספר המיטות הוא נמוך.

משה גפני: מה הולכים לעשות?

משה גפני: אתה יכול להגיד שאין לכם כסף.

משה גפני: תגיד.

משה גפני: תמקדו את הבעיה.

<נדב בן יוסף: אז אנחנו כן - - -

משה גפני: אין בעיה?

<נדב בן יוסף: לא, יש בעיה.

משה גפני: יש בעיה.

משה גפני: ברוך השם.

<נדב בן יוסף: יש בעיה, אנחנו פותרים אותה - - -

משה גפני: אחרת היינו הולכים לקבל דמי אבטלה אם לא הייתה בעיה.

<נדב בן יוסף: אנחנו כן מנסים לפתור חלק מהבעיות, גם אם זה על-ידי הוספת PET-CT בצפת.

משה גפני: מתי?

<נדב בן יוסף: בדצמבר זה ייפתח.

מנואל טרכטנברג: ה- PET-CT זה לא למטרות הרגילות.

מנואל טרכטנברג: ה-Positron Emission Tomography זה למטרות מאוד מיוחדות.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל יש מחסור.

איילת נחמיאס ורבין: יש תלונות קשות על מחסור בצפון.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא מספיק.

מנואל טרכטנברג: אבל בסוף, הרוב, כ-90% ויותר של הפרוצדורות ב-CT הן לא ב-PET-CT.

איילת נחמיאס ורבין: אבל היה מחסור ויש תורים קשים בצפון ל- PET-CT.

מנואל טרכטנברג: בסדר, אבל אני אומר, בסוף צריך לדייק.

מנואל טרכטנברג: הPET- זה משהו אחר.

<נדב בן יוסף: זה משהו אחר אבל זה נוסף בצפון.

<נדב בן יוסף: דבר נוסף, במסגרת כל הנושא של קיצור התורים, ניתן כבר איזשהו מקדם שייתן יתרון לפריפריה, גם ברכש של בתי-החולים וגם מה שניתן לקופות כדי לקנות שירותים, לרכוש שירותי רכש בצפון ובדרום ובכל נושא הפריפריה.

<נדב בן יוסף: יש גם תקציב שניתן עבור בנייה של מבנים בצפון, תהליכי מבנים בכל בתי-החולים בצפון, אנחנו כבר עוסקים בזה.

מיקי רוזנטל: מה זה עוסקים?

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: זה הכול תקציבים של 17'–18'.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להגיד מה זה עוסקים?

מיקי רוזנטל: עוסקים, גם אנחנו עוסקים בזה פה בוועדה.

מיקי רוזנטל: מה זה עוסקים?

איילת נחמיאס ורבין: יש מדיניות?

מיקי רוזנטל: תגיד כמה כסף - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותי, תנו לו להשלים ואנחנו נשאל את השאלות מסודר.

איילת נחמיאס ורבין: האם יש תוכנית פעולה?

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: התאפקתי לא לשאול את השאלה הזאת, שיגיד על כמה כסף מדובר.

איילת נחמיאס ורבין: אז אל תתאפק.

איילת נחמיאס ורבין: אל תתאפק.

יעל גרמן: ומה היעד?

<קריאה: - - -

משה גפני: לא מורחים, אתה יודע שלא מורחים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מרשה לך, חבר הכנסת גפני, לא להתאפק.

<נדב בן יוסף: כל הצעדים נעשים גם במסגרת החלטת ממשלה 2262 לפיתוח הצפון, גם בעקבות הדוח שהוגש על הצפון.

<נדב בן יוסף: מתקיימים דיונים בתוך המשרד - -

עבדאללה אבו מערוף: יש דברים SOS שעכשיו צריך לעשות אותם, לא לחכות עד התוכנית.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: תשלים בבקשה.

<נדב בן יוסף: - - על מנת להתקדם בשיתוף משרד האוצר.

משה גפני: אני מבקש לדעת כמה דברים.

משה גפני: דבר אחד, הייתה החלטה לגבי הרופאים לצפון.

משה גפני: יש כסף לתוכנית הזאת כמו שהיה בפעם הקודמת?

<נדב בן יוסף: כן.

משה גפני: כמה כסף?

<נדב בן יוסף: 35 מיליון שקלים.

מיקי רוזנטל: לכמה זמן?

משה גפני: כמה זמן?

יעל גרמן: 2017.

<נדב בן יוסף: ל-2017, לשנה הקרובה.

משה גפני: דובר על 75 מיליון.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

מיקי רוזנטל: על סכום כפול.

משה גפני: אתה יודע?

מיקי רוזנטל: היה סיכום פה בוועדת הכספים על סכום כפול.

משה גפני: בבקשה.

<אלעד מסאסא: אלעד מסאסא, אגף תקציבים במשרד האוצר.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: אגף התקציבים, שמור לו מקום כבוד בדיון הזה.

משה גפני: אתה לא יכול ככה להיכנס פתאום.

משה גפני: אני רוצה לדעת ממשרד הבריאות.

<אלעד מסאסא: לא, העניין הוא - - -

משה גפני: לא, עם כל הכבוד.

משה גפני: אתה לא מנהל את משרד הבריאות.

<אלעד מסאסא: חס וחלילה.

משה גפני: אתה באמת כן מנהל, אבל לפחות פה בוועדה לא.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: למה 35 מיליון, לא 75 מיליון?

משה גפני: דיברתי גם עם השר, דיברתי גם עם המנכ"ל, והיה מדובר שהתוכנית שהייתה בעבר, תימשך.

משה גפני: אם אתה לא יודע לתת תשובות, אני אשאל אותו, את אגף התקציבים.

<נדב בן יוסף: אני יודע לתת.

משה גפני: נגיע לבעל-הבית האמיתי.

<נדב בן יוסף: יש תקציב שהועבר גם לטובת נושא ה"פולטיימרים" שהם יהיו גם בצפון, זאת אומרת 75 מיליוני שקלים זה כולל בתוכו גם את ה"פולטיימרים" וגם תמריצים.

יעל גרמן: מה הקשר?

יעל גרמן: זה בכלל לא קשור.

יעל גרמן: זה מתמחים.

יעל גרמן: זה תמריצים.

מיקי רוזנטל: אדוני הנכבד, היה פה סיכום מפורש עם האוצר בתקציב.

יעל גרמן: הוא חושב שהוא יזרוק פה את המילה "פולטיימרים" ואף אחד לא יבין על מה הוא מדבר.

משה גפני: תכף נגיע למשרד האוצר.

משה גפני: אני שואל לגבי התוכנית בצפון.

משה גפני: המציאות היא שמערכת הבריאות נמצאת שם במצב נחות מאשר הרפואה במרכז הארץ.

משה גפני: יש את כל הנתונים ודיברנו עליהם בעבר.

משה גפני: האם יש תוספת של תקציב לנושא הרפואה בצפון?

<נדב בן יוסף: מעבר לנתונים שאמרתי, זו התוספת - - -

יעל גרמן: אין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: משרד האוצר.

מיקי רוזנטל: בקיצור, מרחו אותנו.

<אלעד מסאסא: אלעד מסאסא, אגף תקציבים במשרד האוצר.

<אלעד מסאסא: כמה דברים.

<אלעד מסאסא: קודם כול, מבחינת תוספת משאבים לצפון, זה משהו שהממשלה קיימה כבר לפני חצי שנה.

<אלעד מסאסא: במסגרת תקציבים חדשים, בתקציב 17'–18' הוחלט על ייעוד של משאבים תוספתיים חדשים לצפון.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מרגע זה ואילך מפסיק לקבל שמות שאני לא מבין אותם בעברית.

משה גפני: משאבים.

משה גפני: כסף, כמה?

משה גפני: אל תדבר איתי בעברית מצוחצחת.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: תגידו כמה כסף הבאתם.

משה גפני: כמה כסף בעקבות - - -

מיקי רוזנטל: חדש.

מיקי רוזנטל: לא העברתם מסעיף לסעיף.

משה גפני: אני שואל במקומך.

יעל גרמן: לצפון יותר מאשר למרכז הארץ.

<קריאות: - - -

משה גפני: תסתכל עלי, תסבול כמה דקות.

משה גפני: אני מבקש לדעת – אל תגיד לי החלטות ממשלה – תגיד לי כמה כסף עובר לצפון עכשיו.

מיקי רוזנטל: ובאיזה סעיף.

<אלעד מסאסא: אז אני אומר, אני נותן את הרקע לדברים.

<אלעד מסאסא: הדיון על תוספת משאבים לצפון, הוא נעשה לפני חצי שנה, אמרו שרוצים לתת תוספת משאבים לצפון ואז התקבלה החלטת ממשלה 2262, שבמסגרתה פורטו משאבים, תקציבים, כסף.

משה גפני: כמה?

<אלעד מסאסא: אני מגיע לזה.

<אלעד מסאסא: גם חדש.

משה גפני: משאיר אותי במתח כבר שעתיים.

<אלעד מסאסא: גם כסף חדש שמיועד לצפון וציינו גם כספים ישנים.

איילת נחמיאס ורבין: כמה?

<אלעד מסאסא: מה שמציינים כאן זה רק כספים חדשים, ואני אפרט.

<אלעד מסאסא: א.

<אלעד מסאסא: ישנה תוספת של 1,500 מיטות בשש שנים הקרובות, מתוכן 250 מיטות מיועדות רק לצפון.

<אלעד מסאסא: זה אמור לשפר את יחס המיטות לצפון.

יעל גרמן: מכמה לכמה?

<אלעד מסאסא: אין לי פה את המספר.

יעל גרמן: אולי זה אפילו לא עומד על הגידול הטבעי?

מנואל טרכטנברג: זה 250 מיטות לחמש שנים.

<אלעד מסאסא: כן.

<אלעד מסאסא: לשש שנים הקרובות, 250 מיטות.

יעל גרמן: 40 מיטות לשנה.

מיקי רוזנטל: זה אפילו לא בדיחה מוצלחת.

יעל גרמן: פחות מהגידול הטבעי הנדרש.

משה גפני: רבותי, אתם צודקים, אני רוצה לשמוע.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה מדכא?

איילת נחמיאס ורבין: שברושי צדק.

יעל גרמן: לא, מה שמדכא זה שבאים ומפזרים פה נתונים וחושבים שאנחנו אידיוטים.

משה גפני: 250 מיטות לשש שנים.

<קריאה: מעל 250 מיטות.

מיקי רוזנטל: 252.

<אלעד מסאסא: בנוסף, הושקעו מאות מיליונים של שקלים בפרויקטי פיתוח חדשים, בין היתר יהיה אגף שיקום ב"פוריה" של 150 מיליון, יהיה מיגון של מבנה הדיאליזה, תהיה פתיחה נוספת של PET-CT בבית-חולים זיו כמו שמשרד הבריאות ציין כאן.

<אלעד מסאסא: אני יודע שיש עבודה על תוספת של מכשיר PET-CT נוסף לצפון שמשרד הבריאות מגבש בימים אלה, עדיין לא הוחלט.

<אלעד מסאסא: יש מבנה רדיותרפיה חדש בזיו שנפתח, יש את התוכנית הכוללת למשיכת רופאים לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, שם אתם קיצצתם 40 מיליון שקלים.

יעל גרמן: נכון.

<קריאה: 30.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: 40.

יעל גרמן: במקום 75 זה 35, אורלי צודקת.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: זה גם לא פותר תקנים למתמחים.

אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד מקצצים, ואז כשמחזירים תקציב זה הישג.

משה גפני: הוא אמר 35 מיליון.

יעל גרמן: במקום 75.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, אתה יודע כמה נלחמנו על זה פה.

מיקי רוזנטל: רשמו לנו את זה ככספים קואליציוניים.

אורלי לוי אבקסיס: רשמו לי כספים קואליציוניים על עידוד רופאים בפריפריה.

משה גפני: אני רוצה שהדיון יתקדם.

משה גפני: רוצים לדעת את הנתונים.

משה גפני: גם בשביל לתקוף את הממשלה, צריך שנדע את הנתונים.

איילת נחמיאס ורבין: לדעת על מה.

משה גפני: ביקשתם את הדיון הזה.

משה גפני: אני מקיים אותו.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים פירוט.

מיקי רוזנטל: מאות מיליונים הוא אמר.

משה גפני: הוא לא אמר.

מיקי רוזנטל: הוא עכשיו אמר מאות מיליונים.

משה גפני: הוא אמר 35 מיליון לרופאים בפריפריה.

מיקי רוזנטל: חתכו לנו בחצי.

משה גפני: הוא אמר 250 מיטות לשש שנים.

מיקי רוזנטל: זה בדיחה, והוא אמר פרויקטים במאות מיליונים, ואני רוצה לדעת כמה כסף ל-2017.

איילת נחמיאס ורבין: הוא ידע שהוא בדיון.

מיקי רוזנטל: כמה תקצבו מהמאות מיליונים ב-2017 אני רוצה לדעת.

איילת נחמיאס ורבין: למה הוא לא הביא מסמך מסודר?

משה גפני: לא ביקשנו.

איילת נחמיאס ורבין: למה לא ביקשנו?

משה גפני: אז נבקש.

משה גפני: למה, את הולכת לאיזשהו מקום?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אין לי שום תוכניות כאלה.

איילת נחמיאס ורבין: שיביא מסמך מסודר.

משה גפני: אז זו בקשה חדשה שאנחנו נבקש.

איילת נחמיאס ורבין: לדעתי זה חיוני.

משה גפני: חיוני.

איילת נחמיאס ורבין: אחרת לא נבין שום דבר.

משה גפני: לי אין טענה שלא הבאת מסמך, לא ביקשתי.

<קריאה: לי יש.

משה גפני: יכול להיות שנבקש.

מיקי רוזנטל: אבל אתה יכול לשאול אותו, אדוני.

משה גפני: הוא באמצע הדיבור.

יעל גרמן: גם אני מבקשת לשאול.

<אלעד מסאסא: כל המספרים שנמצאים כאן מצוינים בהחלטת הממשלה.

מיקי רוזנטל: מה אכפת לנו מהחלטת הממשלה?

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדעת ביצוע.

מיקי רוזנטל: נמאס לנו מהדיבורים.

מיקי רוזנטל: מה זה החלטת ממשלה?

מיקי רוזנטל: אתה יודע כמה החלטות ממשלה לא בוצעו?

משה גפני: אני לא יכול ככה לנהל את הדיון.

משה גפני: אני רוצה לאפשר לו.

משה גפני: הזמנו בן-אדם.

משה גפני: גם אם הוא אומר נתונים שלא מוצאים חן בעינינו, צריך לאפשר לו את זה.

משה גפני: אי אפשר להתנהל כך.

משה גפני: בבקשה, הלאה.

<אלעד מסאסא: אני אומר, כל הנתונים שאני מציין מופיעים במספרים מדויקים בהחלטת הממשלה, כ-400 מיליון שקלים רק לפיתוח בארבע שנים הקרובות.

משה גפני: 400 מיליון פיתוח לארבע שנים הקרובות.

<אלעד מסאסא: בנוגע למשיכת רופאים לפריפריה נעשו כמה מהלכים, בין היתר תמריצים למשיכת רופאים מומחים, יש את הנושא של "פולטיימרים".

אורלי לוי אבקסיס: קיצצתם בלמעלה מ-50%.

משה גפני: אורלי, ביקשתי לאפשר לו.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

משה גפני: כל אחד יגיד באמצע, וזה בסדר, ולא יהיה שום דבר.

<אלעד מסאסא: בין היתר, בתוכנית למשיכת רופאים לפריפריה יש את הנושא של תמריצים לרופאים מומחים, עשינו מודל חדש שבו מנהל בית החולים מחליט.

אורלי לוי אבקסיס: אותו כסף.

<אלעד מסאסא: מחליט איזה תחומים ספציפיים הוא רוצה ומשייך את המענקים לשם.

<אלעד מסאסא: יהיה "פולטיימרים", קצ"תים וכדומה.

<אלעד מסאסא: בנוסף, בניסיון לתת מענה לתקנים לרופאים, רק בשנתיים הקרובות יינתנו 150 תקנים נוספים של רופאים מעבר לתקנים שנגזרים מתוספת המיטות.

משה גפני: איפה?

<אלעד מסאסא: זה יהיה בכלל הארץ.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין איזה מניפולציה עושים בנתונים?

משה גפני: כמה לצפון?

<אלעד מסאסא: התוכנית עדיין בשלבי גיבוש, אני לא יודע להגיד כמה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מציגים את זה כהישג של הצפון.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מדברים על הצפון, אין לכם משהו קונקרטי ספציפי לצפון?

<קריאות: - - -

<קריאה: כל הארץ צפון היום.

מיקי רוזנטל: אתה יודע, זה מזכיר לי את אל-בגדדי.

מיקי רוזנטל: כל יום מדווחים שהוא מת, והוא חי.

מיקי רוזנטל: כל יום הם אומרים שמעבירים כסף לצפון והם לא מעבירים, זה הכול.

משה גפני: אבל יש לך דוגמה יותר טובה?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: זה דוגמה נהדרת, כולם מבינים אותה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: עוד משהו?

<אלעד מסאסא: בנוסף, נוסחת הקפיטציה היום שמקצים את המקורות לקופות-החולים, מתעדפת את הקופות לתת שירותים לתושבי הצפון.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל יש לי הערה לזה, אדוני היושב-ראש, חשוב מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: יש את העניין של הקפיטציה עם קופות-החולים.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים להם, יקבלו תמריצים לי שיפתח באמת שירותים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא בודק איזה שירותים נפתחו.

יעל גרמן: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אומרת את זה שנה אחרי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שאני משלמת מושלמים והילדים שלי לא יכולים ליהנות מזה, אלא אם כן הם נוסעים.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, אוכלוסייה שאין לה רכב פרטי, תיסע בארבעה אוטובוסים כדי לקבל שיעור בהתפתחות הילד?

אורלי לוי אבקסיס: זה נראה לכם הגיוני?

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

אורלי לוי אבקסיס: הילד כבר סובל בדרך, הלך כל הטיפול.

משה גפני: עוד משהו?

<אלעד מסאסא: דבר אחרון.

משה גפני: אם אפשר רק לא לעצבן.

<אלעד מסאסא: אני רק אומר נתונים.

<אלעד מסאסא: אני משתדל לא לעצבן.

משה גפני: לא, אתה יכול לתת נתונים כמה שאתה רוצה.

משה גפני: אתה לא יכול להגיד שיש תוספת של מאות רופאים בכל הארץ.

משה גפני: מה שהעלו פה החברים, שהרפואה בצפון לעומת מרכז הארץ נמצאת בשפל גדול.

משה גפני: אז אם אתה מספר לנו עכשיו שמעלים 400 תקני רופאים למרכז הארץ או על כל פנים בוודאי לא בטוח לצפון כי עדיין לא גובשה התוכנית, זה מעצבן.

<אלעד מסאסא: זו הייתה תגובה להערת אגב שנזרקה כאן.

משה גפני: בסדר, אבל זה לא הנושא.

משה גפני: הנושא הוא לא דיון על מערכת הבריאות בכלל.

<אלעד מסאסא: נכון.

מיקי רוזנטל: הוספתם אלף מיטות.

מיקי רוזנטל: אלף מיטות הוספו, 250 בצפון.

אורלי לוי אבקסיס: לשש שנים.

מיקי רוזנטל: לשש שנים.

מיקי רוזנטל: 40 מיטות.

יעל גרמן: לשש שנים, מיקי.

מיקי רוזנטל: 40 מיטות.

מיקי רוזנטל: למרכז הוספתם יותר, אז איזה מין תיקון עוול עשיתם פה?

<אלעד מסאסא: ספציפית לגבי בית החולים נהריה, הושקעו בו הרבה מאוד משאבים בשנים האחרונות, מאות מיליונים בבינוי וכן הגדלנו את התמיכה השוטפת בתקציב שלו, הגירעון השוטף, בכ-100 מיליון שקלים.

משה גפני: כמה?

<אלעד מסאסא: בכ-100 מיליון שקלים בשנה הוגדלה הסובסידיה שלו.

<אלעד מסאסא: מ-2013 ל-2016 גדל בכ-100 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מזה בגלל הטיפול בשבויים או בלוחמים הסורים?

איל בן ראובן: ומה התוכנית ל-2017–2018 לגבי נהריה?

אורלי לוי אבקסיס: אז כמה נשאר באמת לתושבי הצפון?

איל בן ראובן: אמרת עד 2016, אנחנו רוצים לדעת הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: החזרי כספים.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, יש פה מניפולציה בנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: הם סופרים כספים שזה בגלל הטיפול בכלל לא באזרחים.

משה גפני: בסדר, אורלי, הבנתי.

משה גפני: בבקשה, תשלים.

משה גפני: זהו?

מיקי רוזנטל: קדחת.

<אלעד מסאסא: סיימתי.

משה גפני: אגב, זה גם כן נתון קצת מעצבן כיוון שהתוספת שקיבל בית-החולים נהריה, לפחות חלק – זה מה שהיה כאן בדיונים – זה היה בעקבות הטיפול במטופלים הסורים.

מנואל טרכטנברג: זה חצי, גפני.

יעל גרמן: חוב של קרוב ל-60 מיליון.

<אלעד מסאסא: כשמסתכלים על הנתונים רואים לדוגמה שהוא גדֵל בניתוחים - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה.

<אלעד מסאסא: לתושבי הצפון.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ד"ר אפרת הרלב, שירותי בריאות כללית, אם אפשר לעשות את זה טלגרפית.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון כי הדיון לא הועיל עדיין.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: ד"ר אפרת הרלב, אני המנהלת הרפואית של מחוז צפון בכללית, רופאת ילדים וטיפול נמרץ בהתמחות שלי.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשניים: אחד המטפלים ושנית המטופלים, 550,000 מבוטחי שירותי בריאות כללית בצפון, מבחינתי הם קרובי משפחה שלי.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: לגבי המטפלים, אנחנו מתמודדים אכן – ואני בכוונה אומרת מטפלים ולא רק רופאים – אנחנו מתמודדים, הייתי אומרת, עם שלושה סוגי אוכלוסיות של רופאים, שיש גם פתרונות לגבי הבאתם לצפון.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אחד, הנושא של מענקי פריפריה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: מענקי הפריפריה השנה השתנו.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: כך לדוגמה, עמק הירדן לא נחשב יותר פריפריה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: להביא היום רופא לעמק הירדן, מבלי שהוא מקבל מענק פריפריה, מתמחה חדש ברפואת משפחה, לא משנה מאיזה חבל ארץ בארץ תביא אותו, יהיה קשה מאוד.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: טבריה, מעולם לא נחשבה פריפריה במענקי הפריפריה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אני מעריכה שאתה יודע כמה מסובך להביא רופאים טובים למקום כמו טבריה.

משה גפני: כן.

משה גפני: בחוק של הטבות המס טבריה נכללה בתוך הפריפריה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אבל במענקי הפריפריה לרופאים לא, ולכן אני חושבת שהנושא הזה צריך להיות מוסדר.

משה גפני: טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו הלוחות לא מתואמים.

אורלי לוי אבקסיס: מה נחשב פריפריה לעיני איקס מסוים לחוק מסוים.

משה גפני: אנחנו הלכנו על-פי החלטת ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז בהחלטת הממשלה הם לא מחילים את זה על עידוד רופאים לפריפריה.

משה גפני: זה סיפור אחר אבל זה מהחלטת הממשלה.

מנואל טרכטנברג: אבל היושב-ראש, מה שהיא אומרת זה שהשתנה לגבי עמק הירדן.

מנואל טרכטנברג: מי הורה לשנות את זה?

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אני לא יודעת.

מנואל טרכטנברג: אבל זה קריטי שאנחנו נבין את זה.

מנואל טרכטנברג: הרי זה שינוי לרעה וצריך לראות מה קורה.

<קריאה: גם בית-חולים העמק?

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: נקודה שנייה היא רופאים עולים.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: רופאים עולים, לדוגמת אלה שנמצאים במרכז הקליטה בקיבוץ מרחביה בצפון, מגיעים ממדינות כמו אוקראינה, רוסיה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: כולנו יודעים מה הייתה המשמעות של הרופאים האלה בשנות התשעים, כמה הם עיבו את מערכת הבריאות לטובה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: היום רובם ככולם כבר יוצאים לפנסיה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: למעשה, אנחנו כקופה מתקשים מאוד לקלוט אותם מכיוון שבעבר היו תקני משרד הקליטה, עם איזושהי שותפות תקציבית בין משרד הקליטה לבין הקופה בנושא של מתן השכר עבורם.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: כיום, התקינה הזאת לא קיימת, לנו אין עודף תקינה כידוע, הלוואי ויהיה לנו, והיינו מצפים שמשרד הקליטה יאפשר לנו ויעזור לנו ויהיה שותף שלנו בקליטת הרופאים האלה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אתמול פגשתי 12 מהם, אני מוכנה לקלוט את כולם למחוז צפון אם רק תהיה לי את האפשרות הזאת, ואני דווקא לא מדברת על כסף, אני בעיקר מדברת על תקנים.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: הם לא רופאים יקרים, אבל הם מאוד מאוד יקרים מבחינת היכולת שלהם במערכת.

משה גפני: ולמה את לא קולטת אותם?

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: מכיוון שאין לי יכולת כי אין לי תקנים.

משה גפני: מה זה אין לך תקנים?

משה גפני: יש לך תקציב גדול, את מערכת שירותי בריאות כללית.

מנואל טרכטנברג: תקנים זה תקציב.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: תקנים זה לא רק תקציב.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: תקנים זה גם שורות בתקציב.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אתם יודעים טוב כמוני שיש שורות בתקציב.

משה גפני: האמת היא שאנחנו לא יודעים.

משה גפני: שירותי בריאות כללית, יש לה תקציב.

משה גפני: אושר לה גם ב"קאפ" עכשיו.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: נכון.

משה גפני: אושר לה תקציב, תקציב מכובד.

משה גפני: למה את לא יכולה לקלוט את הרופאים האלה?

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: מכיוון שיש לי שורות תקינה שמאוישות כולן על-ידי רופאים שנמצאים - - -

משה גפני: אבל זה החלטה שלכם, זה לא החלטה של מישהו מבחוץ.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אבל עדיין יש תקציב שצריך להיות מוקצה עבור רופאים, עבור מטפלים אחרים.

משה גפני: טוב, זה לא נוגע לדיון.

משה גפני: שירותי בריאות כללית, אני אפנה למנכ"ל החדש - -

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אנחנו מאוד נשמח.

משה גפני: - - של שירותי בריאות כללית ואני אבקש ממנו שיקלוט את הרופאים האלה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: אני רק רוצה להזכיר בכל זאת שהרופאים האלה, בניגוד לרופאים שהם בוגרי הארץ דוברי עברית, עוברים תהליך ממושך של קליטה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: חלק מהתהליך הזה צריך להתקיים במערכת הבריאות, וכמו שבעבר הייתה הבנה שהתהליך הזה צריך להיות משותף - - -

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: נראה מה לעשות עם העניין הזה.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: לנושא של המטופלים, בכל זאת להגיד מילה על המטופלים שהם החשובים באמת.

משה גפני: אבל אין לי את הזמן לזה.

משה גפני: אז תגידי משפט.

משה גפני: את נכנסת פה לנושאים, אנחנו לא מטפלים עכשיו במערכת הבריאות.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: מדדי הבריאות מראים שיש פערים בין הצפון למרכז, ואכן יש פערים.

משה גפני: נכון, יודעים.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: צריך לציין שהפערים הם בין היתר פערים מגזריים, ואין מה לעשות, כשמסתכלים על המגזר הערבי, הוא המגזר בצפון שתוחלת החיים שלו נמוכה בהרבה מאשר של המגזר היהודי, ולשם צריכות להגיע התשומות שקשורות גם באיכות.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: דיברה קודם חברת הכנסת לוי על הנושא של התפתחות הילד.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: למצוא מטפלים דוברי השפה הערבית – פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, שהם דוברי השפה הערבית – צריך למצוא אותם איפשהו וגם להם צריך לתת איזשהו מענק בשביל שיגיעו לצפון.

<ד"ר אפרת הרלב-ברון: גם כאן יש עניין כלכלי, שמטפל שמרוויח 4,000 או 5,000 שקלים לחודש, אין לו שום אינסנטיב להגיע לצפון, כך שהעניין הוא מעבר.

משה גפני: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: משפט אחד, גפני, ברשותך.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: איל בן ראובן הוא ממגישי הבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: בהקשר של הטיפול נמרץ.

משה גפני: בבקשה, אני אתן לך משפט אבל אנחנו צריכים לסיים, זה כבר גולש לדיון שלא יצא ממנו שום דבר.

איל בן ראובן: ראשית, אנחנו באים מהשטח.

איל בן ראובן: אנחנו באים מבתי-החולים והמצב הוא קטסטרופלי.

איל בן ראובן: התשובות שניתנו כאן עד עכשיו בעצם מבטיחות את הדיון בעוד חמש שנים כשהמצב רק יותר גרוע כי צריך לזכור, אני מקווה שהאוכלוסייה תמשיך לעלות, המצב פה לא משפר.

איל בן ראובן: זה רק מבטיח שאנחנו נצטרך להמשיך ולדון בעניין.

איל בן ראובן: מתוכנית הצפון, שאני מאוד מאוד בקי בה, משרד הבריאות – אני אומר לכם מהשטח – משרד הבריאות נמצא מאחור.

איל בן ראובן: משרד הכלכלה עובד, יש כל מיני דברים שקורים.

איל בן ראובן: בבריאות לא קורה כמעט, לא מרגישים שום דבר.

איל בן ראובן: הדבר האחרון, גם כשאומרים שיקום ב"פוריה", כמו שהוצג עכשיו, אז למשל בשיקום ב"פוריה" אין תקנים לרופאים ואחיות שצריך היום להכשיר אותם לשיקום בעניין הזה, כלומר עבודת מטה אין בעניין הזה.

איל בן ראובן: המשפט האחרון, אני חושב שאנחנו מפה צריכים לדרוש תוכנית חירום לשיקום הבריאות בצפון, ושיביאו הנה ויציגו תוכנית - -

יעל גרמן: ותקציב.

איל בן ראובן: - - ל-17'–18' לשיקום הבריאות בצפון כי אנשים מתים שם ללא הצדקה.

איל בן ראובן: זה לא ייתכן.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אורלי, משפט.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר, כאימא לילדים בפריפריה הצפונית אני מאוד חרדה.

אורלי לוי אבקסיס: מי שלא יודע, ואני בכוונה רציתי להשלים את הדברים שנאמרו פה לגבי טיפול נמרץ ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא שמעתי מילה מנציג האוצר מה קורה עם מחלקת טיפול נמרץ ילדים ב"פוריה", שמנסים לשנורר מאנשים נדבנים, ואין בדיוק הרבה כאלה שקופצים על המציאה בפריפריה – תסלחו לי, אין מה לעשות, הם רובם ילכו ויתרמו במרכז כי שם הם מקבלים את הטיפול.

אורלי לוי אבקסיס: ומה שקורה זה שהמדינה מאפשרת מצב אבסורדי, שבבית-חולים "פוריה" אין מחלקת טיפול נמרץ ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: ילד טובע בכינרת, צריך להטיס אותו לרמב"ם, הזמן הזה הוא קריטי כי כדי לקבל ילד לטיפול, שחלילה וחס הוא צריך גם את המערכת התומכת, הם לא יכולים להתחיל בו בכלל את הטיפול.

אורלי לוי אבקסיס: זה אבסורד אחד גדול.

אורלי לוי אבקסיס: ואני באמת רוצה לשאול האם שמתם כסף, יהיה כסף לטיפול נמרץ לילדים בפריפריה בבית-חולים "פוריה".

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו בנושא פסיכיאטריית ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: זו בעיה כלל-ארצית אבל בפריפריה היא זועקת.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו מדברים על כך שאין מענים וילדים צריכים לחכות בתור, גם כאשר המצב הנפשי שלהם יכול להוות סכנת חיים ברורה ומידית אין טיפול, אין מערך ואין רופאים.

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם אותם מעודדים גם?

אורלי לוי אבקסיס: אני הייתי רוצה לשמוע ואל תביא נתונים כלל-ארציים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: שמענו כבר, אין מה לשמוע עכשיו.

משה גפני: יעל, משפט.

יעל גרמן: יש תוכנית.

יעל גרמן: אני אומרת את זה לחברי שאמרו פה שאין תוכניות.

יעל גרמן: יש תוכנית – תוכנית מפורטת - -

מיקי רוזנטל: הכסף.

יעל גרמן: - - מסודרת, שמדברת על שירותי רפואה בקהילה, התפתחות הילד - -

עבדאללה אבו מערוף: ונותנת פתרונות.

יעל גרמן: - - ליווי משפחות, שירותי אשפוז, תיירות מרפא, גריאטריה, שיקום, חירום והצלה, בריאות הנפש, בריאות השן, מחקר, והכול.

יעל גרמן: זו תוכנית מסודרת, שיושבת ומונחת אצל משרד הבריאות מאז ספטמבר 2016.

יעל גרמן: כל מה שצריך זה שמשרד הבריאות ייקח את התוכנית הזו, יתרגם אותה לנקודות ואבני דרך, מה שנקרא למעשה ולביצוע, אבל צריך תקציב.

יעל גרמן: כי מה ששמענו זה הכול מה שהיה, אין פה אפילו שקל אחד נוסף.

איל בן ראובן: יעל, ההערה היא שתוכנית ללא תקציב זה לא תוכנית.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: אז צריך תקציב.

משה גפני: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: זה הצהרה.

יעל גרמן: אבל לפחות יש תוכנית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פיני קבלו, משפט, ואני מסכם.

עבדאללה אבו מערוף: בתחילת הדיון ביקשנו כסף.

עבדאללה אבו מערוף: אתה לא היית, ביקשנו כסף.

<פנחס קבלו: אני באמת מצטרף לכל הדברים, אני גם איש צפון, אבל עד שיכניסו מיטות או יקימו מחלקות אני חושב שיש את הדברים המינימליים שצריך לטפל בהם, זה הנושא של רפואה מקצועית.

<פנחס קבלו: כשאתה צריך לקבל תור לאורתופד או לקבל בדיקת אוזניים או לקבל פיזיותרפיה, אתה ממתין שישה ושבעה חודשים, דבר שאתה לא מבין אותו.

<פנחס קבלו: מאחר שאני נמצא במרכז, כשאני מרים טלפון ואני מבקש באזור שלי לקבל את הטיפול, אז תחכה שבעה, שמונה חודשים.

<פנחס קבלו: כשאתה מתקשר ואתה אומר אז תפני אותי למרכז, אתה מקבל מיום חמישי ליום ראשון או ליום שני.

<פנחס קבלו: היה לי מקרה עכשיו שעברתי תאונת דרכים, ביקשתי פיזיותרפיה, אמרו לי תחכה שבעה שמונה חודשים.

<פנחס קבלו: הרמתי טלפון למרכז, למחרת נתנו לי.

<פנחס קבלו: זאת אומרת, יש פה דברים שאפשר לטפל בהם מידית.

<פנחס קבלו: המחלקות קיימות, צריך להאריך את שעות העבודה שם ולתת פתרונות לאנשים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מי הגברת?

<ד"ר לילך צולר: ד"ר לילך צולר, אני סגנית של מנהלת מרחב חיפה וגליל מערבי.

משה גפני: בשירותי בריאות כללית.

משה גפני: אבל היא כבר דיברה על שירותי בריאות כללית.

משה גפני: אני אמשיך את הדיון הזה, אני אאפשר לך, לא עכשיו.

משה גפני: יש דברים ששירותי בריאות כללית צריכים לטפל בעצמם.

משה גפני: אנחנו התפרסנו פה לדברים נוספים.

מנואל טרכטנברג: מילה, רק כדי שנבין את גודל הבעיה לגבי מספר הרופאים.

משה גפני: אנחנו הבנו.

מנואל טרכטנברג: לא, משהו מאוד ספציפי.

מנואל טרכטנברג: יש אם אינני טועה, 1,680 רופאים בצפון.

מנואל טרכטנברג: כדי לחתוך בחצי את הפער במספר הרופאים לנפש בין הצפון למרכז, צריך תוספת של 810 רופאים.

מנואל טרכטנברג: איפה התוכנית והתקציב כדי לחתוך בחצי את הפער?

מנואל טרכטנברג: לא כדי לסגור את הפער.

מנואל טרכטנברג: במה שציינת אין כלום.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אנשי משרד הבריאות ומשרד האוצר.

משה גפני: אני גם אדבר עם השרים, אבל אני מבקש מכם, אתם נשלחתם על-ידי המשרדים לכאן לוועדה.

משה גפני: הדיון לא מוצה, אין לו גם תכלית לדיון הזה.

משה גפני: מה שידענו לפני הישיבה אנחנו יודעים אחרי הישיבה.

משה גפני: אני מבקש נייר מוסמך ממשרד הבריאות ונייר מוסמך ממשרד האוצר, אני גם אדבר עם השרים.

משה גפני: זה לא התחיל היום וזה ככל הנראה לא הולך להסתיים מחר.

משה גפני: הסיפור הזה של הזנחת הצפון בבריאות זה סיפור של הרבה שנים.

משה גפני: אל תטייחו את העניין הזה, אין גם צורך, אנחנו הבנו את המסר.

משה גפני: המסר הוא מאוד ברור, מה שהעלו פה החברים וגם מה שלא העלו.

משה גפני: אני מבקש נייר מסודר רק על דבר אחד.

משה גפני: אל תיתנו לי הרצאות ציוניות על מערך הרפואה במדינת ישראל, שאתם כל הזמן משפרים אותו.

משה גפני: הוא באמת כל הזמן משתפר, אבל לא זה הדיון – אגב, אני אומר את זה בציניות מוחלטת, אבל נעזוב רגע את העניין זה.

משה גפני: אנחנו מדברים רק על הצפון.

משה גפני: אנחנו מדברים על נהריה ואנחנו מדברים על טבריה ואנחנו מדברים על כל המקומות האלה.

משה גפני: אלה פריפריה.

משה גפני: אנחנו מתייחסים, הממשלה התייחסה אליהם כפריפריה, אנחנו התייחסנו אליהם בחקיקה כפריפריה, לא המצאנו את זה.

משה גפני: אנחנו מבקשים נייר מה הולכים לעשות בשנים הקרובות בבריאות בצפון.

משה גפני: רק בצפון.

משה גפני: אל תגידו 400 מיטות פה ו-400 תקנים שם, לא מעניין אותנו.

משה גפני: מעניין אותנו בדיון הזה רק הצפון.

משה גפני: תנו נייר.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אני אדבר גם עם השר ליצמן, אני אדבר גם עם השר כחלון.

משה גפני: המצב הזה לא יכול להימשך, זה הופך אותנו למדינת עולם שלישי.

משה גפני: יש אזרחים – ולא חשוב, יהודים, ערבים, לא רלוונטי – יש אזרחים בחבל ארץ במדינה שאנחנו מעוניינים שהאוכלוסייה שם תלך ותגדל, ואין לנו שום פתרון.

משה גפני: אין לנו פתרון, ואין לנו פתרון – אפילו ה-75 רופאים שסיכמנו עליהם בחוק ההסדרים - - -

יעל גרמן: 75 מיליון.

משה גפני: 75 מיליון, הולך ונעלם.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה 35 מיליון?

משה גפני: יש לכם תשובה לדבר הזה, תכתבו בנייר, אני מבקש לדעת על הצפון מה עם התקנים של הרופאים, מה עם התקנים של המיטות, מה הולך להיות מבחינה תקציבית לכל בתי-החולים, לשירותי הרפואה בצפון.

משה גפני: אני רוצה נייר, אני רוצה את הנייר בתוך שבועיים.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו לא רוצים תוכניות.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים מספרים.

משה גפני: כסף.

משה גפני: אמרתי כסף.

מיקי רוזנטל: כמה ב-2017, כמה ב-2018.

משה גפני: כמה כסף הולך להיות בשנים הקרובות על כל מה שמניתי, והדברים האלה אנחנו נקיים עליהם דיון.

משה גפני: אני אומר שוב, אני אדבר גם עם השרים כי מה שעולה מתוך הדיון היום, עולה מצב נתון שהוא רע מאוד.

משה גפני: הוא רע מאוד.

משה גפני: רבותי, אנחנו מתקרבים לדיון שהולך להיות בנושא של התקציב.

משה גפני: הרי על-פי החוק של התקציב הדו-שנתי, אנחנו נצטרך לקיים פה דיון.

מנואל טרכטנברג: נכון.

מנואל טרכטנברג: בנובמבר.

משה גפני: לקראת הדיון הזה אני ארצה לדעת האם אתם משנים משהו, כספית.

משה גפני: אני לא יודע על הבריאות.

משה גפני: על הבריאות דנים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

משה גפני: כאן מדברים רק על כסף.

משה גפני: אני רוצה את הניירות האלה גם ממשרד הבריאות, בנפרד, וגם ממשרד האוצר, אני מבקש את זה בתוך שבועיים.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.