הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 120, 2017-06-14 09:00

רחל עזריה: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה מס' 7 בנושא הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים (תיקון מס' 4) (הפעלת מערכת לתיווך באשראי), הלוואות חברתיות, פ/1127, אנחנו קראנו לזה הלוואות והשקעות המונים.

רחל עזריה: אנחנו נמשיך היום בהקראת הצעת החוק אבל יש לנו שני נושאים שעדיין נמצאים על סדר היום, נושא אחד זה הנושא של החל"צ, שאנחנו בעצם רוצים לוודא – הנציגים פה?

<דוידה לחמן מסר: הוא בדרך, הוא צריך להגיע.

רחל עזריה: אז אני אפתח בנושא הבא ונחזור לזה.

רחל עזריה: זה נושא אחד שאני רוצה להבין איפה זה עומד.

רחל עזריה: והנושא השני זה הנושא של הפינטק, שגם שם אני מבקשת להבין איפה הדברים עומדים.

רחל עזריה: נמצאים אתנו נציגים של כמה חברות.

רחל עזריה: מה שאנחנו רוצים בעצם, להכניס לתוך ה-MOU גם את הנושא של הפינטק כדי לוודא שהעבודה שלכם תהיה מוסדרת וקלה יותר, אתם חשובים לנו, חשובים למשק.

רחל עזריה: אז בואו נשמע, יואב גפני אתה רוצה לעדכן איפה הדברים עומדים?

<יואב גפני: אני אשמח לעדכן.

<יואב גפני: האמת, שהיינו רוצים לשמוע את הנציגים של הפינטק כדי להבין סוף סוף לעומק את הקושי המסוים הזה לעומת הקושי של הפלטפורמות.

<יואב גפני: ואף על פי כן אני אומר, שאנחנו בדיונים מול הפיקוח על הבנקים.

<יואב גפני: מכיוון שהמטריה שאנחנו מכירים היא לא מטריה של חברות טכנולוגיה אלא של גופים מפוקחים, אנחנו בעצם ניסחנו מזכר הבנות שאומר בגדול את הדבר הבא: גופים מפוקחים שלנו, במקרה הזה פלטפורמות, אם ייתקלו בקשיים כאלה ואחרים, יצרנו תשתית שמאפשרת לשחרר אותם מהקשיים האלה.

<יואב גפני: לכן אנחנו סבורים, שהרחבה של מזכר ההבנות לגופים מפוקחים – ויש כנראה גופי פינטק שיהיו מפוקחים על ידינו – צריכים להיכנס.

<יואב גפני: הדיון הזה הוא דיון חשוב כדי לחדד את הקשיים של הגופים האלה.

<יואב גפני: בכל מקרה התחלנו להחליף ניירות ולהתנסח בעניין הזה.

רחל עזריה: בנק ישראל, איפה אנחנו עומדים?

<סימה שפיצר: אנחנו מסכימים, מבחינתנו אנחנו רוצים לדעת מהם אותם גופי פינטק, אם הם מפוקחים.

<סימה שפיצר: ככל שהם מפוקחים אני חושבת שבעניין הזה לא צריך MOU.

רחל עזריה: יש ביניכם הסכמות?

<סימה שפיצר: כן.

רחל עזריה: מצוין.

רחל עזריה: נציגי החברות בבקשה.

<יובל טל: בוקר טוב, שמי יובל, מייסד ונשיא חברת payoneer, הקמתי שתי חברות פינטק, הייתי מנכ"ל payoneer, לפני כן הייתי מנכ"ל של חברת "בורדרפרי".

<יובל טל: שתי החברות האלה הן חברות פינטק שמעבירות כסף, את הראשונה הנפקנו בנסד"ק ב-2104 ואת השנייה אנחנו עכשיו מעסיקים 1,000 איש, מתוכם 600 בישראל.

<יובל טל: אנחנו רשומים בתור גופים פיננסיים כמעט בכל העולם ואת הניסיון של לעבוד בתור גוף מפוקח כמו שהוועדה מדברת עליו, אנחנו מכירים אותו מכל העולם כמעט.

<יובל טל: בהקשר של פעילות פיננסית בישראל, פה גם האוצר וגם בנק ישראל, יש הזדמנות עסקית גדולה לא רק לפתח טכנולוגיה בישראל אלא גם לתת את ישראל בתור תשתית שהיא פיננסית בכל העולם כמו שעושים בלונדון וכמו שעושים בהונג קונג או בסינגפור.

<יובל טל: ככל שיהיו יותר אפשרויות לחברות לקום ולהיות מפוקחות ולעבוד עם הבנקים כך אפשר יהיה להקים יותר תעשייה ואז זה גם לא על חשבון עמלות מכל מיני קשיי יום אלא זה שוק עולמי אינסופי.

<יובל טל: בהקשר הזה וכל מה שקשור ליזמות של פינטק יש כמה חסמים מאוד קריטיים.

<יובל טל: הראשון שבהם זה האפשרות לפתוח חשבון בנק כאשר אתה נוגע בכסף שהוא לא שלך.

<יובל טל: אם אתה אוסף כסף מאיפה שהוא ורוצה להעביר אותו לאנשהו, בין אם בתוך ישראל ובין אם בעולם, הבנקים ובצדק מצדם מקשים מאוד ויש לכך מגוון סיבות.

<יובל טל: זה החסם הראשון ובלי זה אי אפשר לעשות כלום.

<יובל טל: כלומר, אין שום דרך להכניס את הכסף ולהשאיר אותו איפה שהוא.

<יובל טל: אני יכול להגיד, שאנחנו, עם כל הניסיון והיכולות והרקורד הפיננסי במשך שנה כמעט, אנחנו לא מצליחים לפתוח חשבון.

<יובל טל: אני לא יכול להאשים את הבנקים, זה לא חד צדדי, זה לא שאנחנו הטובים והם הרעים, זה פשוט מציאות כזאת.

<יובל טל: כל עזרה מהמדינה להקל על החלק הזה תאפשר די מידית לתעשייה שלמה להמשיך ולהתפתח.

רחל עזריה: מצוין.

רחל עזריה: קודם כל אנחנו מודים לך שהגעת, חשוב שנחוקק משהו שבסופו של דבר ישפיע על המציאות ויסייע.

רחל עזריה: בעצם מה שאתה מתאר זה מאוד דומה למה שראינו שהפלטפורמות מתמודדות אתו.

רחל עזריה: אני מבקשת מבנק ישראל וגם מהרשות לשוק ההון לראות איך אנחנו מכניסים בדיוק את העניין הזה.

רחל עזריה: הרי מה שיש ב-MOU, מה מועד לתת תשובות, גם איך מוודאים כמובן שאין עניינים של הלבנת כספים וכו'.

רחל עזריה: אז אנחנו צריכים שזה ייכנס במלואו.

רחל עזריה: יש כאן נציג של חברה נוספת, בבקשה.

<רועי קונפינו: שמי רועי קונפינו מחברת פריפייד מערכות טעינה.

<רועי קונפינו: אנחנו סטארט אפ קטן, אנחנו לא כמו payoneer, אנחנו מעסיקים בין חמישה לעשרה אנשים, תלוי איך סופרים את זה.

<רועי קונפינו: גייסנו כסף מספיק לתקופה.

<רועי קונפינו: אנחנו בעצם עושים אפליקציה שמאפשרת להורים להעביר כסף לילדים שלהם, כמו דמי כיס אבל הרבה יותר פשוט, הרבה יותר נוח, לוודא שהילדים לא ייתקעו בלי כסף.

<רועי קונפינו: אנחנו כבר חצי שנה מנסים לפתוח חשבון בנק ברוב הבנקים הגדולים בישראל.

<רועי קונפינו: פגישות על גבי פגישות, דיונים עם המחלקות השונות, כתבנו מסמך של 50 עמודים מדיניות ציות, הגשנו את המסמך, ביקשו מאתנו תיקונים, עשינו את התיקונים.

<רועי קונפינו: ביקשו מאתנו חוות דעת של משרד עורכי דין, הוצאנו אלפי שקלים מהכסף שגייסנו על חוות דעת מקצועית של משרד גרוס, שזה משרד גדול, מחלקת הרגולציה הפיננסית הוציאו לנו חוות דעת שהרגולציה שלנו עומדת במה שאנחנו צריכים.

<רועי קונפינו: הגשנו את חוות הדעת הזאת לבנק, הבנק אמר זה לא מספיק, בוא נעשה עוד שיחה עם הציות.

<רועי קונפינו: כמו שיובל אמר, אני מבין את הבנק מהצד שלנו, אבל אנחנו כחברת סטארט אפ קטנה אנחנו לא יכולים להתנהל ככה.

<רועי קונפינו: הביזנס שלי בסופו של דבר מתבסס על זה שאני אפתח חשבון בנק.

<רועי קונפינו: אם אני לא פותח חשבון בנק אני לא יכול לתת שירות לאף לקוח.

<רועי קונפינו: יושבים פה החבר'ה מהרשות לשוק ההון, אנחנו בקשר אתם, הגשנו כבר בקשה לקבלת רישיון לפי החוק החדש, אני מניח שיעברו עליה בקרוב, ברגע שייתנו לנו רישיון אנחנו נהיה מפוקחים תחת החוק החדש.

<רועי קונפינו: אבל הבעיה מבחינתנו שכל פעם יש משהו חדש.

<רועי קונפינו: הבנק אומר, בחנו את זה, אנחנו צריכים שתוסיפו עוד את הדבר הזה.

<רועי קונפינו: עכשיו נחכה שיהיה לכם רישיון.

<רועי קונפינו: אנחנו צריכים שמישהו יעזור לנו ואם אפשר להכניס אותנו תחת ה-MOU החדש ולהגיד חברות פינטק שמעוניינות לתת שירות בין אם זה פלטפורמת P TO P - אנחנו לא חברת P TO P אנחנו חברת תשלומים – ובין אם זה פלטפורמות אחרות, אני יודע שיש שם רע לעולם הנש"מים אבל לא כל הנש"מים - - -

חיים ילין: חלקם נושמים אתה אומר.

<רועי קונפינו: מבחינתנו לפחות התזמון מאוד חשוב.

<רועי קונפינו: כלומר, אני לא יכול לנהל משא ומתן עם בנק במשך שנה.

<רועי קונפינו: בסוף נצטרך לסגור את העסק כי כל חודש שעובר יש לנו פחות - - -

<יואב גפני: זו דוגמה קלאסית להרחבה שדיברתי עליה בתחילת הדברים ואנחנו בהסכמות עם הפיקוח על הבנקים.

<יואב גפני: מה הטריד אותנו?

<יואב גפני: למשל, הדברים שרועי ציין בהתחלה, הוא אמר, אנחנו היום נותנים פתרון של מעין תשלום דמי כיס של הורים לילדים או מעין ארנק שאתה יכול להסתובב ויש לך בו איזשהו סכום.

<יואב גפני: זה לכשעצמו לא נותן שירותי אשראי ואף על פי כן הם הגישו אלינו בקשה בעת האחרונה להיות נותני שירותי אשראי.

<יואב גפני: אנחנו בוחנים את הבקשה למתן רישיון אבל כך או כך, עצם העובדה שהם נכנסו לתוך התחום הזה שבו הם עומדים להיות מפוקחים, התשתית שיצרנו, תשתית שמאפשרת לנו כגוף שהולך לפקח על הישות הזאת, לפנות למפקח על הבנקים לא לפני שאנחנו פונים להבין את הבעיה לאשורה.

<יואב גפני: כלומר, כשאני אקבל את הפנייה מרועי אני אגיד לו, תראה לי מה הבעיה, תראה לי מה הבנק אמר, אני רוצה לראות את הסיבות שבגינן הוא סירב.

<יואב גפני: אין לי סמכות מול המערכת הבנקאית, אנחנו גם לא מבקשים לקנות כזאת, יש לנו תשתית של הידברות עם הפיקוח על הבנקים ואנחנו ננסה להבין את הקושי הזה.

<יואב גפני: יותר מזה, ה-MOU מה שהוא מאפשר, לשבת אחת לתקופה כאשר אנחנו נאסוף מהגופים האלה וגופים אחרים את הקשיים, נשים את הקשיים על השולחן, נגיד להם, חברים מה אתם עושים.

<יואב גפני: אני מניח, שאנחנו כרגולטור נבין את הנקודות ובחלק אחר ננסה לראות איך אנחנו מביאים לידי פתרון.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: בנק ישראל בבקשה.

<שירלי אבנר: אנחנו עובדים ביחד עם משרד האוצר על מקטע נוסף או על הסדרה של ה-PSD, שאלה גופים שנותנים שירותי תשלום.

<שירלי אבנר: לגופים האלה שהם ציינו אין הסדרה מלאה בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים).

<שירלי אבנר: כפי שרועי ציין בצדק, הם נכנסו בינתיים תחת הכובע הזה של נש"מים, למרות שהמקום המתאים להם יותר זה להיות בעתיד בהסדרה שתיקבע כמו האימוץ של ה-PSD שעליו אנחנו עובדים ביחד עם משרד האוצר.

<שירלי אבנר: למרות זאת, למרות שאנחנו עובדים על הצעת החוק הזאת, אנחנו מכירים בחשיבות וכמובן בחוסר אורך הנשימה של גופים כאלה וחשיבות הטיפול בהם.

<שירלי אבנר: זה מעולה מבחינתנו שהם נכנסים תחת הפיקוח.

<שירלי אבנר: ה-MOU הוא בין שני גופים, אם הם לא היו גופים שמפוקחים על ידי רשות שוק ההון, הם לא יכולים לבוא אלינו מבחינת הסמכויות שיש להם לבדוק את אותם גופים ולהגיד אנחנו עומדים מאחוריהם, אנחנו יכולים להבטיח שבדקנו אותם ובדקנו את הפעילות שלהם כדי שנוכל לפתור את הבעיות מבחינתנו.

<שירלי אבנר: אני רוצה לציין גם נקודת אחת קטנה.

<שירלי אבנר: הבעיות שנתקלו בהן הגופים האלה לא הובאו לידיעת פניות הציבור בפיקוח על הבנקים.

<שירלי אבנר: אנחנו חוזרים ומבקשים, יש לנו יחידה שלמה בפיקוח על הבנקים שמטפלת בפניות.

<שירלי אבנר: הגופים האלה לא בהכרח צריכים לחכות להסדרה, הם יכולים לפנות לפיקוח על הבנקים עם התלונות, לפרט את הבעיות שהם נתקלו בהן, בשביל זה קיימת היחידה לפניות הציבור.

<סימה שפיצר: אני אציג את נקודת המבט של המערכת הבנקאית ואנחנו כפיקוח על הבנקים איך אנחנו רואים את זה.

<סימה שפיצר: כאשר מדובר בגופים שהיום הם לא מפוקחים ולא כפופים לצו איסור הלבנת הון ומנהלים כספים של אחרים, מבצעים העברות בינלאומיות, מקומיות, הם מייצרים סיכון מאוד מאוד משמעותי למערכת הבנקאית.

<סימה שפיצר: כשבנק נדרש לפתוח חשבון כזה תחת החקיקה הקיימת היום של חוקי איסור הלבנת הון, מה שנקרא סיוע לעבירות מס, מימון טרור וכו', הבנק נמצא בדילמה מאוד משמעותית איך הוא יכול מצד אחד לפתוח חשבון ללקוח כזה, ומצד שני לנהל את הסיכונים.

<סימה שפיצר: לכן, ככל שהגופים האלה יהיו מפוקחים ויהיו כפופים לצו איסור הלבנת הון, אין ספק שזה ייטב כי ברגע שהם יהיו כפופים לצו יהיו עליהם הרבה מאוד פטורים.

<סימה שפיצר: זה היעד.

רחל עזריה: זו המטרה, אנחנו עובדים על זה אבל אנחנו צריכים גם לוודא שזה עובד כמו שצריך.

<סימה שפיצר: נכון.

<סימה שפיצר: לעניין הרחבת ה-MOU אני רוצה לחדד פה נקודה מסוימת.

<סימה שפיצר: מכיוון שהגופים האלה הם בעיקר חשבונות מרובי נהנים, נכון, אנחנו מדברים על פתיחת חשבון מרובי נהנים.

רחל עזריה: כן, כן, זה מה שהוא אמר, לעסוק בכספים של אחרים.

<סימה שפיצר: אנחנו לא מדברים על חשבונות מסוגים אחרים אלא חשבון שהנהנים בו מרובים ואני חושבת שכ-MOU, נצטרך לחדד את MOU בנקודה - - -

רחל עזריה: לא, אבל אנחנו לא יודעים – אל"ף, יש פה עוד חברת פינטק.

רחל עזריה: עולם ההיי-טק הוא עולם דינמי, יש פה הזדמנות שה-MOU יהיה כמה שיותר רחב.

רחל עזריה: המטרה של ה-MOU: דיאלוג ביניכם אז אין סיבה לשים שער מי יכול להיכנס לתוך הדיון הזה ומי לא.

חיים ילין: אולי אני קצת מתעקש על משהו שדיברנו עליו בשבוע שעבר וקצת "מרחתם" אותי, אבל אני ממשיך להתעקש.

חיים ילין: אני שאלתי את השאלה מה קודם למה, חשבון הבנק או הרישיון?

חיים ילין: ולא עניתם לי, לא נתתם לי תשובה.

חיים ילין: למה אני אומר את זה?

חיים ילין: כי זה היה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות.

חיים ילין: אם אתם באים ואומרים, קודם כל הרישיון, לא יכול להיות סירוב של מערכת בנקאית שלא יכולה לפתוח בנק כשיש רישיון ביד.

חיים ילין: אם אתם אומרים שקודם כל חשבון הבנק הוא תנאי לקבל את הרישיון, אז זה צריך להיות כתוב בחקיקה.

חיים ילין: אחרת, אנחנו נמצאים במקום שהבן אדם שמתחיל לא יודע מה הוא צריך וגם לא המערכת הבנקאית.

חיים ילין: אז יש דברים שכדאי שיהיו ברורים.

חיים ילין: מה שאני מציע, בגלל שיש פה משהו חדש, יש פה רגולציה חדשה שאף אחד לא מכיר אותה, שלא יהיה אישור לפתיחת הבנק לפני שיש רישיון.

חיים ילין: אבל מהרגע שיש את הרישיון ואת הרגולציה הם ירוצו, אף אחד לא יכול לעצור אותם.

חיים ילין: שאלתי את השאלה בשבוע שעבר ואמרתם לי, זה במקביל.

<דורון כהן: דורון כהן, מנכ"ל חברת קוברסי.

<דורון כהן: לפני שאספר מה אנחנו עושים, אני מאוד מופתע מהעמדה של בנק ישראל.

<דורון כהן: שתיכן מדברות על כך שאנחנו לא נמצאים היום תחת פיקוח ולא עובדים על פי צו איסור הלבנת הון, זה לא נכון, הוא חל עלינו, למעשה כל מי שהוא נש"מ הוא כפוף לצו איסור הלבנת הון.

<דורון כהן: אז הדבר הזה לא נכון.

<דורון כהן: כבר במצב הקיים אין סיבה שלא נוכל לעבוד.

<דורון כהן: אני רוצה לספר בכמה מילים מה אנחנו עושים ואיפה לדעתנו יש מקום לשפר.

<דורון כהן: אנחנו חברה שמתעסקת בתשלומים בינלאומיים, מעסיקים היום 16 אנשים, גייסנו כסף, המשקיעים הגדולים שלנו זה קרן מקליפורניה, אנחנו פעילים בישראל ופעילים בשוק האירופאי, מחזיקים ברישיון תחת ה-FCA הבריטי, זה אחד הרגולטורים הפיננסיים הכי מחמירים בעולם.

<דורון כהן: אנחנו מחזיקים גם ברישיון נש"מ מכיוון שזו הסביבה הנוכחית בישראל.

<דורון כהן: אני רוצה לספר לכם על החוויות לפעול כנש"מ בארץ.

<דורון כהן: לפני שאתה פותח חשבון אתה בחוסר ודאות לא נורמאלי מתי זה ייקרה ואם זה ייקרה.

<דורון כהן: אחרי שאתה מצליח לפתוח חשבון – אנחנו ברי המזל שהצליחו לפתוח חשבון – גילינו דברים אחרים.

<דורון כהן: למעשה הבנקים בנקודות אקראיות בזמן מעלים דרישות חדשות.

<דורון כהן: אגב, אני מבין אותם.

<דורון כהן: הם לא מבינים בעצמם מה הם צריכים, הם בלחץ שהרשות לאיסור הלבנת הון ובנק ישראל יעשו להם ביקורת ותהיה להם בעיה והם בפאניקה לא נורמלית.

<דורון כהן: אז בוקר אחד אנחנו יכולים לגלות, שהבנק רוצה שאת כל ההעברות לחו"ל נבצע דרכו ולא דרך החשבונות שיש לנו באירופה.

<דורון כהן: מראש זה נוגד את המהות שהחברה שלנו עושה.

<דורון כהן: אנחנו מחזיקים חשבונות במספר מדינות, חותכים את העמלות ההיסטוריות שהמערכת הבנקאית גובה באמצעות זה שאנחנו עושים תשלומים מקומיים במקום תשלומים בינלאומיים, חוסכים כסף ללקוחות - - -

חיים ילין: אתה מתפלא בעצם שהבנק מקשה עליך אחרי שאתה אומר את המשפט הזה, אתה חותך לו את הרווח.

<דורון כהן: אתה אמרת.

חיים ילין: אני מתרגם את מה שאתה אומר.

רחל עזריה: הפרוטוקול לא מבין הומור.

<דורון כהן: בוקר אחד אתם מגלים שהבנק לא רוצה שנעביר כסף לכל מיני חשבונות ואם חברה כמונו לא יכולה להעביר כסף למוטב באנגליה דרך החשבון הבריטי שלה אלא צריכה להוציא מחשבון בנק בישראל, אז ההעברה תהיה אטית, זה יפגע בלקוח, זה יעלה יותר כסף וזה נוגד את הכול.

<דורון כהן: אנחנו מחזיקים ברישיון בריטי כי אנחנו עושים את זה טוב ולפי כללי הרגולציה.

<דורון כהן: אגב, הרבה יותר מחמיר ממה שנדרש לעשות בישראל.

רחל עזריה: בעצם מה שאתה אומר, שאין לך בעיה עם רגולציה קשוחה כל עוד היא ברורה ואתה יודע מה אתה צריך לעשות, אתה עושה את זה ואתה בסדר.

רחל עזריה: כלומר, שהכללים ברורים ואין הפתעות.

רחל עזריה: אתה אומר, שאתה עומד בכללי רגולציה מאוד קשוחים ואתה בסדר עם זה, פשוט בישראל הכללים לא ברורים.

<דורון כהן: אני אגיד יותר מזה, בגלל הרישיון הבריטי שלנו, החלטנו מיוזמתו לפעול בישראל תחת סטנדרטים בריטיים.

<דורון כהן: זה אומר, שאנחנו בודקים כל אחד ברמה הרבה יותר גבוהה.

<דורון כהן: אין לנו בעיה עם זה, אנחנו מעבירים עשרות מיליוני דולרים בחודש והדבר האחרון שאנחנו רוצים לעשות זה להלבין הון, להעביר כסף שלא צריך לעבור.

<דורון כהן: אם מישהו לא צריך להעביר את הכסף, אנחנו ישר נעביר עליו את הדיווח לרשות לאיסור הלבנת הון.

<דורון כהן: דרך אגב, זו גם סוגיה בפני עצמה, את מתקשרת אליהם אין עם מי לדבר.

<דורון כהן: יש לך עסקה או לקוח שאת חושדת שמשהו לא בסדר, הרשות לאיסור הלבנת הון אומרת לך לשלוח פקס.

<דורון כהן: זו סביבה מאוד לא מסודרת.

<דורון כהן: דבר אחרון שאני רוצה לומר, בגלל המצב הזה בגזרת העמלות במערכת הבנקאית אנחנו מופלים מראש לרעה מכיוון שבנק יכול לחייב חברה בקטגוריה שלנו איזה עמלה שהוא רוצה והם יודעים את זה טוב מאוד, הם יודעים שאתה לא יכול להיכנס לבנק אחר ולקבל חשבון בקלות.

<דורון כהן: חברה אחרת שהיא לא תחת רגולציה ומגלגלת מחזורים כמו שאנחנו מגלגלים מקבלת רמה אחרת לגמרי של עמלות בנקאיות.

<רועי קונפינו: רק רציתי לציין, נאמר קודם שלא פנינו לבנק ישראל, באמת לא פנינו לפניות הציבור, אבל קיימנו כמה פגישות ארוכות עם בנק ישראל, אולי לא בדיוק עם האדם הנכון - - -

<סימה שפיצר: עם איזה מחלקה?

<רועי קונפינו: עם הפיקוח על הבנקים.

<רועי קונפינו: ישבנו עם החבר'ה של הפיקוח על הבנקים, אולי לא עם האדם הנכון אבל קיימנו אתם כמה וכמה פגישות.

רחל עזריה: אתה אומר בעצם, היתה חתירה למגע.

<סימה שפיצר: אנחנו מתנצלים על זה, כנראה היתה בעיית תקשורת כי הוא פנה למומחה הטכנולוגיה בבנק ישראל ולא ל - - -

רחל עזריה: אני חושבת שזה חלק מהאתגר, כמו שציין דורון, שהכללים לא ברורים.

רחל עזריה: זה מה שקשה, שהכללים לא ברורים ולא ברור מה צריך לעשות ולמי צריך לפנות אם הדברים לא מסתדרים.

<דורון כהן: אני יכול להגיד, שגם שלחנו מייל לבנק ישראל ולא קיבלנו מענה.

<שירלי אבנר: צריך לשלוח את זה לחטיבות הנכונות.

רחל עזריה: לא, זו לא תשובה.

רחל עזריה: סליחה, זו לא תשובה.

רחל עזריה: בלשכה שלי יש לי ארבעה יועצים, אם שולחים ליועץ הלא נכון, הוא מעביר.

רחל עזריה: אי אפשר לומר לא שלחת לבן אדם הנכון.

רחל עזריה: אז בבנק ישראל תצטרכו למצוא איזשהו פתרון שגם אם פונה חברה לפקיד הלא נכון, הוא יודע שמעבירים למישהו, אי אפשר להפוך את זה למייל לא רלוונטי.

<שירלי אבנר: אני אדייק בדברים.

<שירלי אבנר: יש לנו כללים ויש לנו נהלים, לפעמים דברים נופלים בין הכיסאות.

<שירלי אבנר: אבל כשפונים לחטיבת טכנולוגית המידע ולא לפיקוח על הבנקים, לא בהכרח מקבלים את התשובות.

רחל עזריה: שירלי, באמת.

<שירלי אבנר: אנחנו נשמח לקבל את החומרים.

<שירלי אבנר: שוב, יכול להיות שזה נפל בין הכיסאות ואנחנו מתנצלים.

<שירלי אבנר: יש לנו יחידה שמטפלת בפניות הציבור ואנחנו נפנה אליה את הפנייה.

<ברק בן עזר: אני רוצה להבהיר, מי שמפסיד בסופו של דבר מהחסמים הרגולטוריים הגבוהים האלה זה הצרכן הישראלי ואני אסביר.

<ברק בן עזר: בתור חברות סטארט אפ המטרה שלנו להכניס תחרות באמצעות טכנולוגיה להוריד מחירים.

<ברק בן עזר: כחברת סטרט-אפ יש לנו משאבים מוגבלים גם בכסף, גם בזמן וגם בכוח אדם, אין לנו אינסוף משאבים כמו בנק.

<ברק בן עזר: מה שיוצא מזה, שאנחנו מעדיפים להתמקד בשווקים שבהם הפרס יותר גדול, זאת אומרת יש יותר צרכנים, השוק הישראלי עם כל הכבוד לו הוא די קטן, הוא 7 מיליון אנשים - - -

רחל עזריה: בדרך ל-8 מיליון.

<ברק בן עזר: 8 מיליון, ואין בהם את חסמי הכניסה האלה.

<ברק בן עזר: זאת אומרת, ברגע שאנחנו נתקלים בחסמים האלה אנחנו אומרים, תודה רבה, לא צריך, הבנו, נתמקד עכשיו בקליפורניה, נתמקד באנגליה, נלך לחו"ל.

<ברק בן עזר: אני רוצה להגיד במה אנחנו נתקלנו בחסמים.

<ברק בן עזר: לנו למרבה המזל יש חשבונות בנק בשני הבנקים הגדולים.

<ברק בן עזר: לא היה קל להשיג אותם, הייתי צריך להגיע דרך המנכ"לים, אחד הבנקים האלה עצרתי את המנכ"ל שלו ממש ברחוב ואמרתי לו – כי בהתחלה בשני הבנקים סירבו לנו – יום אחד במקרה ראיתי את המנכ"ל ברחוב, עצרתי אותו וסיפרתי לו מה קורה ורק אז הצלחנו לפתוח חשבון.

<ברק בן עזר: אגב, איפה שלא הצלחנו לפתוח חשבון בנק עד היום זה בבנק הדואר, שזה בבעלות ממשלתית.

<ברק בן עזר: אנחנו בעצם מאפשרים פתרון פיננסי דיגיטאלי לעובדים זרים, מאפשרים להם לשמור את הכסף שלהם ולשלוח אותו הביתה למשפחות שלהם בעשירית מהעלות שהם שולחים היום.

<ברק בן עזר: בעצם אנחנו מאוד עוזרים לאנשים ובנק הדואר קטגורית לא מאפשר לנו לפתוח חשבון, יש לי התכתבויות אתם למעלה משנתיים, זה די מתחרה הסיפור הזה בדון קישוט, הגעתי עד לפגישה בבנק הדואר עם מנכ"ל הבנק, עם ממלא המקום שלו והעוזרים שלו וקיבלנו תשובה: עקב נוהלי הלבנת ההון של בנק הדואר אנחנו לא יכולים לפתוח חשבון בבנק הדואר.

<ברק בן עזר: וזה די מוזר כי אם שני הבנקים הגדולים במדינה כן חושבים שאנחנו ראויים לכך למה בנק הדואר חושב אחרת?

<ברק בן עזר: יש שיטענו, שבנק הדואר בעצמו הוא זכיין, הוא מתעסק בהעברות כספים עבור עובדים זרים, אולי יש לו אינטרס שלא לתת לנו את זה.

<ברק בן עזר: אבל בעצם בנק הדואר כחברה ממשלתית צריך לתת לכולנו שירות וכל מה שאנחנו מבקשים, לפתוח שם חשבון כי זה יאפשר לנו לתת נקודות הפקדה לעובדים הזרים בכל רחבי ישראל.

<ברק בן עזר: זה משהו שמאוד חשוב לנו.

רחל עזריה: תודה רבה, אלה נקודות חשובות.

רחל עזריה: לדיון הבא אבקש להזמין את רשות החברות הממשלתיות.

רחל עזריה: יש פה נציגות?

רחל עזריה: צריך לוודא שזה יטופל.

רחל עזריה: שמענו את כל החברות, הבנו מה הבעיות, אנחנו רוצים לוודא שהכול נכנס ל-MOU.

<סימה שפיצר: אין לנו בעיה להכניס את הדברים האלה תחת MOU, זה מקובל עלינו רק הנקודה היא, שהסדרה אמתית תהיה כשתהיה חקיקה מתאימה להעברות תשלומים.

<סימה שפיצר: כשתהיה חקיקה מתאימה שהיא ספציפית להעברות תשלומים, לדעתי גם יהיה צו ספציפי שמתאים מכיוון שהצו של הנש"מים פחות מתאים.

<סימה שפיצר: תהיה גם סביבה מתאימה של פיקוח שחל עליהם מכיוון שהיום הם מנסים להכניס את עצמם למשהו כמו מיטת סדום, לא בדיוק במידות שלהם.

<סימה שפיצר: ברגע שתהיה חקיקה אני חושבת שזאת תהיה דרך המלך.

רחל עזריה: מה מצב החקיקה?

<שירלי אבנר: זה נמצא בדיונים מול משרד האוצר.

<שירלי אבנר: יש לנו צוות בין משרדי שמקדם את זה.

<ברק בן עזר: אני רוצה להעלות פה שאלה, נראה לנו שתמיד הפתרון הוא רגולציה ועוד חקיקה.

<ברק בן עזר: אולי הפתרון הוא עונשים?

<ברק בן עזר: זאת אומרת בשיטה האמריקאית, תעשה מה שאתה רוצה, תפסנו אותך עושה פולישטיקים, אתה נכנס לכלא.

רחל עזריה: לעשות מהפכה כזאת ייקח לנו יותר מעשור.

חיים ילין: אני מזכיר לך שהשלטון היה תורכי ואנגלי, לא אמריקאי, אל תתבלבל.

<שירלי אבנר: אבל אפשר להוסיף שהסביבה הבינלאומית היא כזאת, זאת אומרת, בנק שלא יציית לחקיקה האמריקאית או לחקיקה האירופאית הוא יחטוף.

<שירלי אבנר: לכן הבנקים גם נמצאים במצב שבו מצד אחד הם כפופים לחקיקה, שאלה הנורמות שקיימות.

<שירלי אבנר: מצד שני, בישראל עדיין לא הוסדרה החקיקה המתאימה.

רחל עזריה: יש פה שני דברים.

רחל עזריה: אל"ף, אני מבקשת שתקדמו את החוק כמה שיותר מהר.

<שירלי אבנר: גם אנחנו רוצים, זה אינטרס של כולנו.

<שירלי אבנר: זה פשוט נושא מורכב.

<ברוך לוברט: אנחנו יושבים בצוות, גם בנק ישראל, גם משרד המשפטים, גם משרד האוצר ואנחנו מגבשים את זה.

רחל עזריה: זה דבר אחד.

רחל עזריה: והדבר השני, MOU, אני חושבת שהוא יפתור לפחות חלק מהמורכבות.

רחל עזריה: וגם מה שאמרת בהקשר של אנשים אני רוצה להציע משהו אחר, שיהיה מישהו שאפשר יהיה לפנות אליו.

<סימה שפיצר: אני מציעה את עצמי כרגע, זה נראה לי פתרון טוב.

<סימה שפיצר: נראה לי שיואב הוא איש הקשר שלנו מצד רשות שוק ההון.

חיים ילין: אני רוצה לקבל תשובה - - -

רחל עזריה: זה בסדר גמור.

רחל עזריה: אנחנו ב-MOU, אנחנו נוודא שאפשר לפנות לסימה בכל הנושאים ואחת לכמה זמן גם נפנה אלייך להתעדכן לראות שניתן מענה ושאנשים יודעים לפנות אלייך.

<יואב גפני: אני מבין מהדיון הזה, אוששנו מבחינתנו את מה שסברנו שיש בו צורך ב-MOU בדיון הזה, שאותן חברות פינטק שאנחנו מדברים עליהן זה בעצם נש"מים, זה גורמים שצפויים להיות מפוקחים וזה גורמים שהם מפוקחים ממילא.

<יואב גפני: במובן הזה ה-MOU אכן נותן את הפתרון.

<יואב גפני: אני רוצה להתייחס לנקודה שהעלה חבר הכנסת ילין.

<יואב גפני: אנחנו דווקא מבקשים להרחיב ולהקל.

<יואב גפני: זאת אומרת, הגישה שלנו אומרת את הדבר הבא, לפני שיש לך רישיון ניגשת אלי חברת "פריפייד" ומגישה בקשה למתן רישיון.

<יואב גפני: אני עורך בדיקות, אני יודע שהוא צפוי להיות גורם מפוקח.

<יואב גפני: אגב, כנותן שירותים במטבע פיננסי או כ-P TO P, הוא בכלל לא יהיה תחת הפיקוח שלי עד יוני 2018.

<יואב גפני: אבל אני יודע שיש בעיה עכשיו אז אני לא רוצה לחכות למועד שבו אני נותן לו רישיון כדי שאם יש קושי - - -

חיים ילין: קבענו חצי שנה אחרי שהחוק עובר.

רחל עזריה: אמרנו חצי שנה.

חיים ילין: אמרנו חצי שנה אחרי שהחוק עובר.

<יואב גפני: סליחה, אבל גם בחצי שנה הזאת - - -

רחל עזריה: גם בפעם שעברה התבלבלת.

<יואב גפני: לכן אנחנו לא נוקטים את הגישה הזאת של קודם נמציא רישיון ורק אחר כך בכלל יש לך זכות לבוא בטענות - - -

חיים ילין: יואב אני מדבר על משהו אחר.

חיים ילין: אני לא רוצה שבנק יגיד למישהו אני לא פותח לך חשבון, תביא לי קודם פתק מהרופא.

חיים ילין: הרי זה מה שייקרה.

חיים ילין: לצורך העניין אתה רופא, או שתיתן מה שנקרא רישיון זמני בתהליך, עם זה הוא הולך לפתוח חשבון בנק, כי אחרי שהחקיקה תעבור אני מעריך שיהיו עשרות ומאות שירצו לעשות את זה.

חיים ילין: וזה מצוין שהקול הזה בא ממדינת ישראל ונהיה יזמים, זה לא רק מה אנחנו כצרכנים נקבל אלא תעשייה שלמה שיכולה להתפתח פה ולכן בואו לא נעצור אותם.

חיים ילין: תן רישיון זמני או שתיתן רישיון ואז הבנק יפתח אבל תתנו משהו, אל תשלחו אותם לבד לבנק.

רחל עזריה: בסדר?

רחל עזריה: אתה תפתור לנו את זה?

<יואב גפני: לא, בשום פנים ואופן לא.

<יואב גפני: אנחנו לא ניתן רישיון כדי לפתוח חשבון בנק.

חיים ילין: אין בעיה יואב, אז בחקיקה יהיה כתוב שהבנק לא יכול לסרב לפתוח?

רחל עזריה: רגע, מה הפתרון שאתה מציע?

<יואב גפני: הפתרון שאני מציע, מכיוון שאנחנו כרשות שוק הון איננו מפקחים על בנקים וגם אין לנו שום סמכות לגביהם, הקשר היחיד שיכול להיות לנו לתוך המערכת הבנקאית וקשיים שלה זה באמצעות הידברות עם המפקח על הבנקים.

<יואב גפני: כל מה שאנחנו יכולים להציע במסגרת הסמכויות שלנו, זה גופים שנתקלים בקשיים.

<יואב גפני: אנחנו מוכנים להיות קשובים לקשיים האלה, לרכז אותם, לעזור להם להתחדד לפנות.

רחל עזריה: אתה בעצם מציע ש-MOU יחול גם על - - -

<ברוך לוברט: הוא חל כבר עכשיו.

רחל עזריה: הוא חל גם על חברות שצפויות להיות מפוקחות.

<ברוך לוברט: הוא חל על חברות שצפויות להיות מפוקחות גם לפני שהן קיבלו את הפיקוח.

רחל עזריה: בסדר, אני חושבת שזה נותן מענה.

<יואב גפני: אני רק מחדד, שהוא חל על פלטפורמות ואנחנו עכשיו מרחיבים אותו לכל הגופים הצפויים להיות מפוקחים.

רחל עזריה: מצוין.

<דורון כהן: אם אפשר לשאול מה הזמן ל-MOU, איך בעצם הוא הולך לפתור את הבעיה הזאת?

רחל עזריה: אנחנו חיכינו לפינטק כדי לסגור את ה-MOU.

רחל עזריה: זה היה אמור להיסגר בשבוע שעבר ועכשיו הוא ייסגר.

<דורון כהן: בהינתן MOU הבנקים יפתחו חשבונות ולא יפריעו לעבוד?

רחל עזריה: ה-MOU מגדיר את הכללים, יש כללים בתוך ה-MOU, מה מותר לבנק, מה אסור, תוך כמה זמן צריך לפתוח, מהו סירוב סביר - - -

<ורדה לוסטהויז: זה לא MOU, סליחה.

רחל עזריה: למה?

רחל עזריה: זה אחד מהדברים לשיתוף פעולה.

<דוידה לחמן מסר: לא, MOU זה איך הם עובדים ביניהם.

רחל עזריה: נכון, בהחלט, אבל זה על הדברים האלה.

<שירלי אבנר: בנוסף ל-MOU , כמו שציינו, תצא הוראה למערכת הבנקאית - - -

רחל עזריה: כן, אבל ההוראה מבוססת וזה מה שעשינו.

<ורדה לוסטהויז: ההוראה, כשהיא תצא, כאשר היא תצא, אף אחד לא יודע מה יהיה בה ומתי היא תצא.

רחל עזריה: בסדר, אז אנחנו נגדיר דד-ליין להוראה.

רחל עזריה: אני זוכרת שהכנתם אותה כבר, נכון?

<סימה שפיצר: עצרנו אותה עד לחתימה.

<סימה שפיצר: אנחנו רוצים לחדד משהו כי עניין הפתק מהרופא הוא מאוד חשוב.

רחל עזריה: רגע, אני רוצה לסגור את עניין הזמנים.

רחל עזריה: ההבהרה לבנקים, מתי זה יוצא?

<סימה שפיצר: אני מניחה ש-MOU ייחתם השבוע, אנחנו ננסח את ה-MOU כולל ההבהרות מהיום.

<סימה שפיצר: מה שאנחנו עושים, אנחנו מוציאים טיוטה למערכת הבנקאית, זה התהליך, כך אנחנו מחויבים לפי הרגולציה הפנימית שלנו, נעביר את המערכת הבנקאית, נשמע את ההערות, נשמע את הערות השותף שלנו ל-MOU כדי שנוכל לראות שהדברים מתכנסים.

<סימה שפיצר: אנחנו כל פעם מעדכנים את המכתב בהמשך להתאמות ב-MOU, אבל נחכה שה-MOU יהיה סופי ומוגמר.

רחל עזריה: אז מה הלו"ז?

<סימה שפיצר: טיוטה יכולה לצאת תוך זמן מאוד קצר, אני מניחה משהו כמו שבועיים זה סביר.

<סימה שפיצר: לגבי המשך התהליך, זה תהליך, צריך לכנס שתי ועדות כדי לסיים אותו, בערך שלושה חודשים.

<סימה שפיצר: אבל עדיין אנחנו נמצאים, מכיוון שיש בינינו MOU אנחנו כבר יכולים ליישם את ההבנות, לפנות לבנקים ולקבל הבהרות, מה שאנחנו עושים ממילא היום.

<סימה שפיצר: זה לא שאנחנו נמצאים בחלל ריק, ההוראה עצמה תצא בערך בתוך שלושה חודשים.

<ורדה לוסטהויז: אם יורשה לי להסביר לוועדה מה התוכן של ההוראה שהפיקוח על הבנקים מתכוון להוציא.

<ורדה לוסטהויז: יש כמה שלבים.

<ורדה לוסטהויז: יש את ה-MOU, שהם ידברו, הם מפקחים ביניהם במקרה של בעיות.

<ורדה לוסטהויז: זה עתידי, זה בסדר.

<ורדה לוסטהויז: ב-MOU כתוב, שהפיקוח על הבנקים ייפנה לבנקים ויבקש מהם תכנית עסקית שבה הם יתארו מה המקרים שבהם יסרבו לפתוח חשבון או יסרבו לבצע הוראה.

<ורדה לוסטהויז: זאת אומרת, זה לא שהפיקוח על הבנקים מחר מוציא הוראה, בהוראה כתוב סעיף אחד: תוך שבועיים חייבים לפתוח חשבון וכו'.

<ורדה לוסטהויז: זה מאריך מאוד את כל השיטה משום שהטיוטה שהפיקוח על הבנקים מוציא יכולה לצאת די מהר, היא טיוטה מאוד כוללנית שאומרת, אתם הבנקים תעשו שיעורי בית.

רחל עזריה: אבל זה מה שאמרת, בתוך שבועיים.

<ורדה לוסטהויז: אבל השאלה היא, תוך כמה זמן הבנקים יגבשו תכנית, יגישו אותה לפיקוח על הבנקים לאישור.

<ורדה לוסטהויז: ואז הפיקוח על הבנקים צריך לאשר את זה, הוא לא יכול להגיד שזה סביר או לא סביר.

רחל עזריה: הלו"ז של הכנסת מאוד ברור וזה הולך לפי מושבים, יש מושב ופגרה, אני רוצה שזה יהיה סגור עד סוף המושב, שזה בעצם לקראת סוף יולי.

רחל עזריה: אנחנו רוצים לוודא שזה קורה עד סוף יולי כל התהליך הזה.

חיים ילין: את רוצה שהחוק יעבור עד סוף המושב?

רחל עזריה: לא, אני מדברת על המהלך של ה-MOU.

חיים ילין: אם יהיה חוק בלי ה-MOU, לדעתי לא עשינו שום דבר.

רחל עזריה: לא, זה לא זה, זה שני מסלולים מקבילים.

רחל עזריה: MOU צריך להיסגר, אנחנו צריכים לוודא שהטיוטה יוצאת, אנחנו צריכים שהבנקים יענו.

<שירלי אבנר: נשתדל לקצר את לוחות הזמנים אבל אנחנו מחכים להוראת סעיף 5ג' לפקודת הבנקאות בכל הנוגע להוצאת הוראות למערכת הבנקאית.

רחל עזריה: מה אומר סעיף 5ג'?

<שירלי אבנר: זה אומר, שכדי להוציא הוראה של המפקח על הבנקים צריך להתייעץ עם הוועדה המייעצת.

רחל עזריה: מי הוועדה המייעצת?

<שירלי אבנר: הוועדה שמונתה.

<שירלי אבנר: אנחנו כפופים להוראות שמחייבות אותנו לגבי הוצאת הוראות למערכת הבנקאית.

<שירלי אבנר: זה לא אומר שאנחנו לא נוציא את הטיוטה.

<שירלי אבנר: כמובן שאנחנו מצפים מהמערכת הבנקאית לפעול בהתאם ומתמסרים אותה במסרים שעוברים מכאן לבנקים.

<שירלי אבנר: עוד פעם, זה מכתב והוראות המערכת הבנקאית - - -

חיים ילין: ועדה על ועדה על ועדה.

<שירלי אבנר: גם חוק אי אפשר להעביר בלי קריאה שנייה ושלישית ובלי ההוראות המחייבות.

רחל עזריה: כשאנחנו רוצים להעביר חוק כמו הארכת חופשת לידה: בשלושה שבועות הוא עבר ועדת שרים, קריאה טרומית, הכנה לקריאה ראשונה, קריאה ראשונה, הכנה לקריאה שנייה שלישית, קריאה שנייה וקריאה שלישית וכל זה קרה בשלושה שבועות.

רחל עזריה: כשרוצים למרוח חוק במשך שנתיים, יש חוקים שתקועים בוועדות – אני לא אומרת שזה מה שאת רוצה אבל אני רוצה שזה יהיה כמו הארכת חופשת לידה, אני רוצה שזה יהיה תוך מספר קצר של שבועות עד סוף המושב.

רחל עזריה: אני מבינה שזה דורש מאמץ, אבל באמת - - -

<שירלי אבנר: נעשה את המאמצים, זה מה שהתחלתי להגיד.

רחל עזריה: אני גם אגיד למה זה כל כך חשוב שזה ייקרה מהר.

רחל עזריה: בעיני, אחד הדברים הכי גרועים שקורים בחברה שלנו זה משבר האמון בין הציבור לבין הממשל.

רחל עזריה: יש פה חברות שאני רואה את משבר האמון המתמשך.

רחל עזריה: מה שאני רוצה זה מהלך בונה אמון.

רחל עזריה: אם אנחנו מצליחים לעשות את הדבר הזה בצורה מהירה ומבהירים שזה לא אחד בפה ואחד בלב אלא אנחנו עובדים כל המערכת בשיתוף פעולה.

רחל עזריה: אגב, בגלל זה היה לי מאוד חשוב שהוועדה הזאת תעבוד בשיתוף פעולה, אנחנו חייבים לפתור את העניין הזה כמה שיותר מהר.

<שירלי אבנר: אמרנו שננסה לקצר את לוחות הזמנים אבל זה לא יעזור מבחינתנו אם אין תחילת הגשת בקשות של רשות שוק ההון.

רחל עזריה: רשות שוק ההון, איפה אתם בסיפור?

<יואב גפני: שירלי, אני חייב להגיד, אני לא לגמרי מבין את האמירה הזאת.

רחל עזריה: אתם אתנו?

<יואב גפני: אנחנו אתכם בסיפור הזה.

רחל עזריה: מצוין.

רחל עזריה: יש עוד בעיה?

רחל עזריה: אין בעיה.

<סימה שפיצר: אני רוצה לחדד את הפתק עם הרופא.

<סימה שפיצר: גוף שצפוי להיות מפוקח על ידי רשות שוק ההון זה גוף שעבר סדרה של בדיקות וכבר קיים אותן כדי שפתיחת החשבון תהיה תוך יומיים או בתוך דקה.

<סימה שפיצר: כלומר, לא יכול להיות שאנחנו נכריח בנק לפתוח חשבון לגוף שלא קיבל עדיין את כל התהליכים.

רחל עזריה: מה שאנחנו ביקשנו, שגם גופים שעוד לא עברו את כל התהליך יהיו תחת ה-MOU.

<סימה שפיצר: הם יהיו תחת ה-MOU אבל אצלם לוחות הזמנים לא יכולים להיות תוך דקה כי עדיין יש בדיקות שהבנק מחויב לבצע.

<סימה שפיצר: זה מה שאני מנסה להבהיר.

רחל עזריה: סימה, העניין של לוחות זמנים, דיברנו מתי החוק הזה וה-MOU יבואו לידי ביטוי והבנקים יידעו לעבוד לפי ההנחיות שאתם תנחו, שההנחיות יהיו ברורות.

רחל עזריה: אמרנו, שאת זה אנחנו רוצים עד סוף המושב, שזה בעצם תוך חודש ושבוע.

רחל עזריה: זה אחד.

רחל עזריה: לגבי הפתק מהרופא, מה שאנחנו רוצים לוודא, שגם חברות שעוד לא קיבלו את האישור, הן עדיין תחת ה-MOU והן עדיין יכולות לפנות לרשות שוק ההון ולבנק ישראל ולקבל את המענה.

רחל עזריה: ודבר שלישי שאמרנו, שסימה את מבחינתנו, כל פנייה וכל בעיה אפשר להעביר אלייך ואנחנו נתקדם משם.

<סימה שפיצר: אפשר.

חיים ילין: רחל, מה שצץ פה עכשיו, אחרי שיש התאמה וכולם יושבים פה, יש עוד מישהו שנקרא בנק.

חיים ילין: החשש שלי מהדיון, שהבנק יגיד, חבר'ה, אני צריך עכשיו להתחיל לבדוק, ייקח לי חצי שנה.

חיים ילין: הכול לפי החוק - - -

רחל עזריה: לא, לא.

רחל עזריה: אבל זה חלק מה-MOU וזה מה שאנחנו עושים, אנחנו מגדירים לוחות זמנים.

רחל עזריה: אמרנו עד סוף המושב.

רחל עזריה: אם זה לא ברור בחדר הזה אז כנראה לא ברור בעולם, חיים, הבהרתי את זה בצורה הכי ברורה, סיום העבודה מול הבנקים אמרנו, אני מבקשת שזה יהיה עד סוף המושב.

רחל עזריה: כמה זמן אפשר לעכב את העבודה עד שנותנים תשובה על ידי הבנקים בכל אחת מהחברות שפונות?

רחל עזריה: זה חלק מה-MOU.

רחל עזריה: שני הדברים האלה הסכמנו והסדרנו.

רחל עזריה: אם יש איזה שהם היסוסים לגבי זה אני מבקשת לשמוע עכשיו.

חיים ילין: אני מתייחס למה ששמעתי עכשיו.

<סימה שפיצר: רק לגבי גופים שהם לא מפוקחים, אנחנו מחדדים שכל הגופים שיושבים פה מול השולחן הם מפוקחים.

<דוידה לחמן מסר: אז מה.

<דוידה לחמן מסר: לא הבנתי את ההבהרה, אם ה-MOU יעסוק רק בגופים לא מפוקחים - - -

רחל עזריה: הוא לא יעסוק רק בגופים לא מפוקחים.

רחל עזריה: לא יכול להיות שהכללים שחלים על גופים מפוקחים יהיו זהים לכללים שחלים על גופים לא מפוקחים.

רחל עזריה: הבנקים כן יצטרכו לעשות בדיקות ויכול להיות שייקח יותר זמן ולכן לא יכול להיות שאנחנו אומרים 48 שעות או 24 שעות או הזמנים הלגיטימיים.

רחל עזריה: ברור שמי שלא מפוקח זה כן ייקח יותר זמן.

רחל עזריה: אני חושבת שזאת אמירה לגיטימית.

<דוידה לחמן מסר: רק שיהיה ברור, הפלטפורמות לא מפוקחות לעוד שנה וחצי, שזה לא ייחשב - - -

<יואב גפני: לא, אמרנו חצי שנה.

רחל עזריה: חצי שנה זה בסדר.

<יואב גפני: פרסמנו את ה-MOU, הוועדה פרסמה את ה-MOU, כל הגורמים פה ביקשו לפרסם אותו, הסתכלו ולא היו להם הערות.

<יואב גפני: ה-MOU אומר במפורש באחד הסעיפים שלו לגבי אותם זמנים שהם מטרידים את חבר הכנסת ילין נוכח האמירות פה, אומר כך – זה מדבר על המפקחת על הבנקים – אני אקריא את סעיף 4 ב-MOU:

<יואב גפני: המפקחת תפעל לכך כי התאגידים הבנקאיים יקבעו מדיניות ניהול סיכונים לניהול חשבונות של מערכות לתיווך באשראי.

<יואב גפני: וכי במדיניות כאמור כל אחד מחמשת הבנקים הגדולים לא יסרב לפתוח חשבון בנק למערכות תיווך ואשראי גם בתקופה שלפני כניסת החוק לתוקף, אלא מטעמים מיוחדים, ולא יסרב לבצע פעולות כאמור אלא מטעמים סבירים.

<יואב גפני: המפקחת, לאחר שנועצה בממונה תאשר את אותם טעמים מיוחדים או סבירים כאמור, בנוסף, במדיניות ייקבע כי סירוב כאמור ללקוח שהוא מערכת לתיווך באשראי – וכאמור אנחנו מרחיבים את זה – ינומק בכתב תוך מספר ימים.

<יואב גפני: אנחנו התייחסנו לימים, חברים, ינומק בכתב תוך מספר ימים.

<יואב גפני: אנחנו לא המפקחים על הבנקים, אנחנו לא יכולים להוציא הוראות וממילא לא לנסח את המדיניות שלהם.

<ורדה לוסטהויז: על הבנקים להכין את זה ואז כל הכדור עד שהוא מתגלגל לוקח זמן.

<ורדה לוסטהויז: זה לא שהפיקוח על הבנקים מוציא את ההוראה עצמה, הוא אומר לבנקים אתם תקבעו את המדיניות ואני אאשר או לא אאשר.

<ורדה לוסטהויז: לזה צריך המון זמן.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אנחנו ממשיכים לנושא הבא, לנושא של החל"צ.

<תמר ולדמן: רק רציתי לומר לפרוטוקול, שהרשות לאיסור הלבנת הון מקדמת שיח עם חברות הפינטק והקמנו שולחן עגול בנושא.

<תמר ולדמן: אנחנו מעוניינים להבין איך הן עובדות.

<תמר ולדמן: יש מספר חברות אבל יש הרבה סוגי חברות, חלקן חברות משותפות, חלקן לא חברות משותפות, אנחנו מעוניינים להיפגש אתן, להבין איך הן עובדות, מה הן עושות, מה הסיכונים ואיך אפשר לעזור להן.

<תמר ולדמן: גם הארגון הבינלאומי שעוסק באיסור הלבנת הון מקדם לאחרונה מפגשים עם הסקטור הפרטי כדי לנסות לקדם ברמה הגלובאלית את ההסדרים כך שיתאימו לחברות פינטק.

<תמר ולדמן: ככל שיש בעיות, אני לא מכירה את המקרה הספציפי, אבל נשמח לדבר אתן.

<תמר ולדמן: לעניין החלת משטר איסור הלבנת הון רק רציתי לחדד את הנושא, שחלק מהחברות הן באמת חברות P TO P וחלק הן חברות PSD, אז מבחינת החלת משטר איסור הלבנת הון, לא לכל החברות יהיה להן משטר איסור הלבנת הון באותו זמן אז גם לזה צריך לתת את הדעת מבחינת ההתנהלות של הבנקים.

<סימה שפיצר: אני אחדד כדי שזה יהיה ברור לפרוטוקול.

<סימה שפיצר: כמו שאמרנו קודם, גוף מוסדר, גוף מפוקח שחל עליו צו בתוקף, ההגבלות יהיו מבחינת ההתנהלות של הבנקים הרבה יותר מידיות.

<סימה שפיצר: גוף שעדיין החקיקה בו לא ברורה, הבנק יצטרך לעשות קצת יותר בדיקות וזה יאריך את הזמן שהבנק יוכל לתת - - -

רחל עזריה: אבל אפשר להתייחס ב-MOU - - -

<סימה שפיצר: כן, אפשר לחדד את זה.

<סימה שפיצר: אני חושבת שטוב יהיה שנחדד את זה.

רחל עזריה: שגם שם יהיה איזשהו לוח זמנים.

<סימה שפיצר: אנחנו נדבר על ההבדלים העקרוניים שבין גוף מפוקח ללא מפוקח.

<יואב גפני: אני חושב שה-MOU מנוסח היטב, אני חושב שאנחנו מבינים - - -

רחל עזריה: בסדר, אני סומכת עליכם.

<תמר ולדמן: הם נדונים בוועדת חוקה.

<תמר ולדמן: צווי איסור הלבנת הון נדונים בוועדת החוקה.

רחל עזריה: זה בסדר גמור.

רחל עזריה: אנחנו רוצים לעבור לעניין הבנקים.

<רועי קונפינו: אין בעיה שיחול עלינו צו הלבנת הון - - -

רחל עזריה: אתם מפוקחים?

<רועי קונפינו: כן.

<רועי קונפינו: כרגע הצו הקיים היחיד שיש, בין אם אתה נש"מ ובין אם כבר קיבלת רישיון אשראי, הצו היחיד שקיים כרגע זה הצו של הנש"מ.

<רועי קונפינו: אני רק מבקש שיובהר מול הבנקים, שהבנקים לא ידרשו רק ברגע שיהיה לנו צו חדש – שזה יכול לקחת חודשים – רק אז ידונו במקרה שלנו.

<רועי קונפינו: ברגע שאנחנו בתהליך לקבלת רישיון או שקיבלנו רישיון, זה מספיק.

רחל עזריה: זה מובהר?

<סימה שפיצר: זה מובהר.

<סימה שפיצר: אנחנו גם אמרנו, רצינו שזה ייכנס תחת המטריה של ה-MOU.

<סימה שפיצר: כרגע אתם מפוקחים כנש"מים, אבל סוגיות מסוימות של העברות תשלומים אולי לא מספיק מוסדרות, אנחנו נצטרך קצת יותר זמן אבל הבנק עדיין יצטרך לתת תשובות והסירוב שלו יצטרך להיות כפוף לטעמים שנקבל בינינו ובין רשות שוק ההון.

<סימה שפיצר: זאת אומרת, זה אולי לא יהיה מידי אבל הבנק יצטרך לתת תשובות.

<סימה שפיצר: הבנק לא יוכל למשוך את הזמן עד אינסוף.

רחל עזריה: זה עד סוף המושב?

<סימה שפיצר: אנחנו מקווים שנטפל בזה הרבה יותר מוקדם, זה כבר נמצא אצלנו, הפנייה תטופל ואנחנו נראה מה אפשר לעשות.

רחל עזריה: אז נשמע על כך בדיון הבא.

<סימה שפיצר: אני מחדדת, אנחנו נטפל אבל אנחנו נטפל בלוחות זמנים שהם פחות מידיים אבל עד שתקבלו תשובה שמתאימה.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אנחנו עוברים לעניין הבנקים.

רחל עזריה: זה נושא שעלה בשבוע שעבר, למה הבנקים הוחרגו?

רחל עזריה: היתה התקדמות בעניין?

רחל עזריה: זה עלה גם מצד חברי הכנסת העניין של החרגה של הבנקים.

<סימה שפיצר: אנחנו רוצים לחדד.

<סימה שפיצר: במושב פה דיברנו הרבה על כפל רגולציה והגופים לא רצו שהם יהיו מפוקחים על ידי שני רגולטורים.

<סימה שפיצר: בעצם הפטור נועד לפתור את העניין שבנק שמותר לו על פי עיסוקיו ועל פי רישיונו לעסוק בתיווך אשראי – כי זה מה שמופיע היום בחוק הבנקאות רישוי – לא יוכל לעסוק בתיווך אשראי בכפוף למפקח על הבנקים אלא את הפעילות הזאת רגולטור אחר יצטרך לפקח עליה ולתת לו רישיון מתאים.

<סימה שפיצר: אנחנו בעצם מצטרפים למסמכים שהוגשו על ידי משרד האוצר שחשב, שנכון לפתור את הבנקים.

<סימה שפיצר: זה לא אומר שהבנקים לא יפוקחו, הם רק יפוקחו על ידי הפיקוח על הבנקים ולא על ידי רשות שוק ההון.

<יואב גפני: בשאלה הזאת של מי יפקח אנחנו בהחלט אדישים, מהבחינה הזאת הדברים שסימה מביאה פה הם מובנים.

<יואב גפני: אנחנו סבורים שבצד העקרוני של החלת הכללים שחלים בחוק כפי שהם חלים למשל על גופים מוסדיים, הם צריכים לחול בניהול של פלטפורמות P TO P כפי שהם חלים על מוסדיים, שהם מפוקחים על ידי רשות שלטון, כך הם צריכים להיות מוחלים על הבנקים במובן הזה של אותם כללי התנהלות.

<יואב גפני: זאת אומרת, הוראות החוק צריכות לחול בשאלת רגולציה.

<יואב גפני: בשאלת הרגולציה אנחנו אדישים, אין לנו עניין איך לפקח.

רחל עזריה: אז איך אנחנו מוודאים שהכול יחול?

<שירלי אבנר: אני כן רוצה לחדד את הסוגיה.

<יואב גפני: למשל, החוק קובע הוראה שנועדה להגן על הציבור, כאשר ברירת המחדל היא שגוף שעוסק ב-P TO P לא יכול לעסוק בכספי נוסטרו שלא בתוך העסק הזה.

<יואב גפני: זו הוראה שנועדה להגן על הציבור.

<יואב גפני: אם בנק מחליט לעסוק בדבר הזה, זה צריך לחול עליו כפי שזה חל על מוסדי, כפי שזה חל על כל גוף אחר.

<יואב גפני: חברים, בשאלת הרגולציה, בסדר, כפי שאמרתי, אנחנו אדישים לגביה.

<רונית טלמור: הפעילות הבנקאית היא פעילות הרבה יותר רחבה וענפה מאשר הפעילות הספציפית שנכנסת תחת כל אחד מסוגי הרישיונות בחוק הזה.

<רונית טלמור: לכן ההיגיון הבסיסי אומר, שברגע שבנק נותן שירות הרבה יותר רחב ומאוד מגוון במגוון השירותים והמוצרים שהוא יכול להציע ללקוחות, זה לא הגיוני לקחת מוצר אחד ולהגיד, אה, לגבי המוצר הזה תלך לרגולטור אחר.

<רונית טלמור: מעבר לנושא של כפל פיקוח שהוא נושא בפני עצמו מעורר קושי, יש גם בעיה להבחין סוג מסוים של פעילות מכלל הפעילויות וכלל השירות שנותן הבנק ללקוח וזה גם פוגע בסופו של דבר בפיקוח של הפיקוח על הבנקים על הפעילות של הבנקים.

<לימור דויטש: השארת המצב על כנו נותנת מצב שבו אם מחר הבנק רוצה להקים פלטפורמה לתיווך אשראי, למעשה יש לו את כל הכלים "לחנוק" אותם עד מוות, כלומר, להוציא אותם מהמשחק.

<לימור דויטש: גם המוסדיים וגם הבנקים, יש להם כספים, מן הסתם יש פה פלטפורמות שבאות לאתגר את המערכת.

<לימור דויטש: ברגע שאת לא מספקת להם שום הגנה, את רוצה לתת לבנקים, תני הגנת ינוקא, תגידי שרק בעוד חמש שנים יוכלו להיכנס מקום הזה.

<לימור דויטש: כל המטרה שלנו פה היא לאתגר את המצב הקיים, היא לאתגר את הבנקים, היא לאתגר את המוסדיים, להביא גופים קטנים שייתנו להם פייט.

<לימור דויטש: מה את עושה כשאת נותנת את הפטור הזה – מה ימנע מבנק שיגיד, אני מקים, אני מקצה, מה זה בשבילו להקצות מיליארד בקטנה?

<לימור דויטש: מה זה בשבילו להקצות כמה מאות מיליונים?

<לימור דויטש: שולח, מקים פלטפורמה ולמעשה הורג את כל שאר החברות במשק.

<לימור דויטש: אני מבינה שהמקום שלך הוא ממקום שלא לסבך אבל אין בזה היגיון.

<לימור דויטש: זה כמו שאם עכשיו היית רוצה שבנק יוציא רישיון להיות רופא, זה לא היה תחת המפקח על הבנקים.

<לימור דויטש: כאן את מדברת על סוג אחר של עבודה.

<לימור דויטש: את לא יכולה לעשות את ההפרדה הזאת, ואם כן, תחת הגנת ינוקא אחת את פשוט זורקת את התינוק עם המים.

<שלומי תורג'מן: המחשבה שבנק צריך להיות מפוקח בידי רגולטור אחד היא שגויה משום שהוא מפוקח גם בידי הרשות להלבנת הון, גם בידי הרשות לניירות ערך, גם בנק ישראל.

<שלומי תורג'מן: יש פעילויות שהוא צריך לעשות.

<שלומי תורג'מן: החוק הזה מטרתו היא תחרות בבנקים.

<שלומי תורג'מן: החוק הזה הוא חוק מאוד ספציפי שמסדיר ברחל בתך הקטנה כל פעולה שעושה הפלטפורמה.

<שלומי תורג'מן: החוק דומה גם בעצם לפעילויות הפלטפורמות אחרי שגם דיברנו כאן ואחרי שלמדנו איך אנחנו עובדים.

<שלומי תורג'מן: בחוק בנק ישראל אין שום התייחסות לנושא כזה כי זה לא היה.

<שלומי תורג'מן: אם מחר הבנק יעשה את זה הוא יקבל יתרון, לא רק תחרותי אלא גם יתרון שהוא לא שוויוני בפני החוק.

<שלומי תורג'מן: יהיה פה יתרון מהותי שהוא שונה מהחוק הקיים ושם אין למעשה פיקוח, לא יכול להיות פיקוח משום שלא מוסדרת הפעילות.

<שלומי תורג'מן: אם אנחנו מסדירים את הפעילות וקובעים איך היא תתנהל ביום יום, איך תיראה הפלטפורמה, מה יהיה האזור האישי, כל מה שצריך להיאמר, החוק לא אומר את זה, שם תהיה פעילות שהיא לא מפוקחת לחלוטין כי אי אפשר לבוא בכוח סעיף ספציפי ולומר לבנק עשית את זה או לא עשית את זה ולמה ככה ולמה אחרת.

<שלומי תורג'מן: כמו שהפרידו קופות גמל מבנקים או פעילויות אחרות, גם פה יש פעילויות שלא יהיו בידי הבנקים.

חיים ילין: שאלה אליכם כי בשבוע שעבר טענתי, שאין שום סיבה שהבנקים ירצו להיכנס.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: הסיבה היא, על פי ההיגיון, אם יש לו מיליון שקל שהוא יכול למנף אותו ל-5 מיליון שקלים בהלוואות, למה שהוא ילך לפלטפורמה שמיליון השקלים הם רק מיליון שקלים להלוואות?

חיים ילין: ההיגיון אומר שהוא לא ייכנס לשם, אלא אם הוא ייראה שיש שוק כזה ואז הוא לא יעשה את זה מתוך הבנק, הוא יפתח חברת בת והוא יעשה את זה.

חיים ילין: ואת זה נראה לי שהחקיקה לא יכולה למנוע.

חיים ילין: בוא ניקח עכשיו את כל המערכת הבנקאית, היא אומרת, מחר בבוקר אני לא רוצה להרוויח, אני מורידה את הריבית ב-3%, מי היה קם בשוק להתחרות אתם?

חיים ילין: הוא היה גומר את כל השוק, אף אחד לא היה קם ולאחר מכן היה מעלה את הריבית, נכון?

<שלומי תורג'מן: נכון.

חיים ילין: יופי, מצוין.

חיים ילין: השאלה, אם זאת המטרה של הבנקים להיכנס לאותן נישות?

חיים ילין: חבר'ה, נראה לי הזוי לגמרי כי זה הפסדים עצומים למערכת הבנקאית.

חיים ילין: שיורידו את הריבית וזהו.

<שלומי תורג'מן: יותר מזה, ממה שאנחנו יודעים, הבנקים לא נכנסו לתחום הזה משום שזאת עשויה להיות קניבליזציה.

<שלומי תורג'מן: וזה נכון מה שאתה אומר, אם בנק ירצה לעשות פעילות שכזאת, שיעשה אותה באמצעות חברת בנק שכנראה תבקש רישיון מהפיקוח על שוק ההון ולא על בנק ישראל.

חיים ילין: נכון.

<שלומי תורג'מן: אבל אני רוצה לחזור למה שאמרה לימור דויטש.

<שלומי תורג'מן: מה שאמרה לימור דויטש הוא נכון.

<שלומי תורג'מן: כלומר, אם בנק יחליט שהוא רוצה לגמור את התחום הזה, הוא ישים מיליארד או שניים לתחום הזה, ישנה את המספרים למטה, הציבור מאמין לבנקים כי הוא נולד מאמין לבנקים, שם יש הרבה יותר ביטחון ואמון ולכן יעדיף את הפעילות לבצע דרך הבנקים ואז לנו לא תהיה שום משמעות משום שהציבור רוצה ביטחון וריבית ואת זה הוא יקבל.

חיים ילין: אני אתך.

חיים ילין: אנחנו קבענו, שתחרות צריכה להוריד את המחיר.

חיים ילין: אם עוד לפני שהתחילה התחרות כבר ירדו המחירים, בוא תסביר לי.

<שלומי תורג'מן: בהגבלים עסקיים יש מה שנקרא מחיר טורפני.

<שלומי תורג'מן: כמתחרה חזק אני יכול להחליט שאני שובר את המתחרה האחר שלי בכך שאני מפסיד בפעילות הזאת, אני אפסיד בחמש השנים הקרובות מיליארד שקל אבל הפעילות שרצתה לקום כנגדי לא תקום.

רחל עזריה: זה ברור, הבנו את העניין, הבנו את הנקודה, אנחנו נצטרך לתת מענה לנקודה הזאת.

<ליבנת פישר: דבר אחד אני רוצה להגיד, בפעם הקודמת כשדיברתי אמרתי, שמטרת הוועדה היא לקדם את הפלטפורמות, כולם כאן תססו ואמרו, המטרה היא הסדרה.

<ליבנת פישר: אז ככל שהמטרה היא באמת להסדיר את הפלטפורמות, אנחנו בכלל נכנסים לעניין התחרותי.

<ליבנת פישר: למה הבנקים אמורים להיות מחוץ למשחק?

<ליבנת פישר: למה זה בכלל עולה על השולחן כאן?

<ליבנת פישר: אתם רוצים להסדיר את הפלטפורמות, את ההתנהלות שם?

<ליבנת פישר: הכול בסדר.

<ליבנת פישר: אין סיבה שבנקים יהיו מחוץ למשחק.

<ליבנת פישר: אני לא יודעת אם הם ירצו להיכנס - - -

<קריאה: - -

רחל עזריה: סליחה, אנחנו לא מנהלים דיונים במקביל.

<ליבנת פישר: אנחנו עכשיו לא בדיון אם הבנקים גדולים או לא, אם הבנקים ירצו להיכנס או לא, לבנקים יש את הזכות להיכנס כבר מכוח החוק ואין כאן בכלל את הסוגיה הזאת.

<ליבנת פישר: גם גופים מוסדיים מתחרים בבנקים והכול בסדר ויש מקום לכולם, אבל מה זה קשור להוציא את הבנקים?

רחל עזריה: יש פה כללים שחלים, יש כלל מי מפקח על הבנקים וזה כלל בסיסי בכלכלה הישראלית.

<סימה שפיצר: ובעולם.

רחל עזריה: ובעולם.

רחל עזריה: בגלל זה בעצם בתחום הזה אין שום פיקוח שחל על הבנקים.

<ליבנת פישר: הפיקוח על הבנקים הוא מחמיר יותר.

<ליבנת פישר: הבנקים הם תחת פיקוח ורגולציה הרבה יותר קפדנית והדוקה מכל גוף שנמצא היום בשוק.

<לימור דויטש: לא בהקשר הזה, זה לא נכון.

<ליבנת פישר: החוק מתיר להם כבר לפעול ולעשות את זה.

רחל עזריה: ליבנת, הבנו את דעתך, תודה רבה.

<שירלי אבנר: רק כדי לדייק.

<שירלי אבנר: הבנקים יכולים היום בהתאם לסעיף 10 לחוק הבנקאות רישוי לעסוק בתיווך אשראי.

<שירלי אבנר: הפעילות הזאת היא פעילות מפוקחת.

<שירלי אבנר: חוק הבנקאות רישוי הוא שמסדיר את הפעילויות המותרות והאסורות בתאגידים בנקאיים.

<שירלי אבנר: יש עיסוקים נוספים גם כן שמוסדרים ומותרים לתאגידים בנקאיים וקיבלו פטור מהסדרה נוספת.

<שירלי אבנר: כדי לא להחיל שתי רגולציות אנחנו בעולם שבו אנחנו מנסים להפחית את הרגולציה, מנסים להפחית את הבלבול.

<שירלי אבנר: אם יש צורך בהוצאת הוראה כזאת או אחרת, לפיקוח על הבנקים יש את הסמכות לעשות את זה.

<שירלי אבנר: אנחנו מפקחים על הפעילויות האלה, ככל שהם יחליטו לפעול בתחום אנחנו נצטרך להתיר להם לפעול, אנחנו נצטרך לתת להם הוראות.

רחל עזריה: מה הנושאים שנמצאים בחוק הזה בזה שהחוק לא חל עליהם, הוא מייצר איזשהו פער בין חברות תיווך אשראי לבין תיווך אשראי שייעשה על ידי הבנקים באמצעות פלטפורמה של הבנקים?

רחל עזריה: מה הפערים?

<ברוך לוברט: אני מציע שאנחנו נכין משהו לישיבה הבאה יחד עם בנק ישראל.

רחל עזריה: אוקי, תבדקו עבורנו מה הפערים.

<ברוך לוברט: האם יש פערים ומה הפערים?

<ברוך לוברט: והאם באמת כמו שגברתי אמרה, אולי אם בנק ישראל יחליט שכן נדרשים תיקוני חקיקה בחקיקה שלהם לגבי הוראות שיש פה - שהוחלט שהן בחקיקה ראשית - - -

<ורד קירו זילברמן: אני רק רוצה לחדד, מבחינה משפטית טהורה, מה שכתוב בחוק, אתם הרי בסעיף 13 כתבתם:

<ורד קירו זילברמן: שחובת הרישוי לפי סעיף 12 שמדבר על עיסוק במתן שירות פיננסי או במתן אשראי אלא אם בידו רישיון.

<ורד קירו זילברמן: מניתם שורה ארוכה של הבורסה כהגדרתה, חברה בחוק הדואר - - -

<ברוך לוברט: זה לא בפרק הזה.

<ברוך לוברט: אנחנו לא בפרק הזה.

<ורד קירו זילברמן: רגע.

<ורד קירו זילברמן: אני רק אומר, מהבחינה הזאת, מי שיש רגולטור זה או אחר, אתם הלכתם בקו שלא תהיה כפל רגולציה ופה זו גם העמדה שלנו - - -

<ברוך לוברט: אבל לא בפרק הזה.

<ורד קירו זילברמן: שנייה.

<ורד קירו זילברמן: אבל בפרק האחר, גם שם יכולות להישאל שאלות איך רגולטור זה או אחר יכול לפקח על חברה שעשויה, עלולה, יש לה את הזכות, היכולת המשפטית וכו' וכו', להתחרות בנש"מים, להתחרות בנותני אשראי, להתחרות באגודות פיקדון ואשראי.

<ורד קירו זילברמן: זאת אומרת, אנחנו לא פועלים פה בחלל, זה לא שהממשלה המציאה איזה משהו שפותר את הבנקים, אלא יש פה אמירה שכלולה בחוק הזה, גם בסעיף 13, שאומרת, כשיש רגולטור שמפקח אנחנו לא נעשה כפל רגולציה.

<ורד קירו זילברמן: זאת אומרת, שזה לא זר לחוק הזה.

<שירלי אבנר: זה לא זר בכלל.

<דוידה לחמן מסר: כללי משחק שווים.

<ורד קירו זילברמן: אני לא יודע, אפשר לבדוק גם את זה ולראות שכללי המשחק שווים.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לוודא, שמה שחל על הפלטפורמות חל גם על הבנקים.

רחל עזריה: אני מבינה את האמירה, שזה לא יכול להיות בכפל רגולציה, אז צריך לעשות את זה בדרך המתאימה.

רחל עזריה: אבל לא יכול להיות שבסוף אנחנו מייצרים שני שחקנים שיוצאים במצב אחר ועם כללי משחק אחרים שחלים עליהם.

<סימה שפיצר: קודם כל זה מה שנהוג כשעושים הסדרה, בגלל שיש הבדל בין גופים שונים.

רחל עזריה: אז זה מה שלפעמים נהוג ולפעמים נהוג אחרת ובעניין הזה אני מבקשת - - -

<סימה שפיצר: בסדר, אנחנו נעשה את המיפוי.

רחל עזריה: אז אתם תעשו את המיפוי למפגש הבא.

רחל עזריה: תודה רבה.

<יפעת סולל: דובר כאן הרבה על כך שהבנקים עלולים להשתלט על השוק הזה ואני אומרת, שאם כבר נותנים הקלות לבנקים, על אחת כמה וכמה וכמה וכמה צריך לא לפגוע באותה נשימה באגודות הפיקדון והאשראי שזה עתה מתחילות לקבל רישיון ולפעול.

<יפעת סולל: לכן, לא יכול להיות מצב, שאם מחריגים את הבנקים לא יחריגו בדיוק באותה נשימה את אגודות הפיקדון והאשראי.

<יפעת סולל: ואני אומר, אנחנו ממילא תחת אותו רגולטור, ממילא מקבלים רישיון, רוצים מאתנו למעשה לקבל רישיון כפול מאותו רגולטור, לעשות כפל רגולציה באותו רגולטור על פעולות שמשלימות אחת את השנייה.

רחל עזריה: אני מציעה שגם בעניין הזה תכינו לנו מיפוי לשבוע הבא, כולל גם את העניין של הבנק החברתי.

רחל עזריה: לגבי עניין החל"צ, קיבלנו לא מעט פניות בנושא, אנחנו רוצים לפתור את העניין של החל"צ, אנחנו רוצים לתת פתרון, זה מענה שהוא מאוד חשוב היום במשק הישראלי ואני רוצה להבין מה הבעיה, למה אי אפשר לתת את הפתרון והמענה?

<סימה שפיצר: אנחנו מבינים שמדובר על כוונה – כדאי שהחברה או העמותה תרחיב אחר כך - לקבל פיקדונות ולתת אשראי כאחד, שזה בעצם ההגדרה בחוק הבנקאות רישוי לבנק.

<סימה שפיצר: כמנהלת יחידת הרישוי ובנקים חדשים בבנק ישראל, אנחנו מחכים לגופים שיפנו אלינו ויקבלו רישיון בנק.

<סימה שפיצר: נציגים שלנו נפגשו עם המפקחת על הבנקים והמפקחת על הבנקים נעתרה לשקול בחיוב את הבקשה שלהם לתת רישיון בנק.

רחל עזריה: נעתרה לשקול בחיוב?

<סימה שפיצר: כי אי אפשר לתת רישיון פה במסגרת הוועדה בלי שתוגש בקשה והיא תיבחן בהתאם לכללים.

<סימה שפיצר: אגב, גם אם הם יפנו לרשות אחרת והם לא יעברו את הבדיקות, אין פה הבטחה לתת רישיון.

רחל עזריה: בסדר.

<סימה שפיצר: אנחנו בהחלט רוצים לקדם בנקים חדשים בישראל, אנחנו חושבים שזה נכון וכך גם מקובל בעולם ובסטנדרטים הבינלאומיים, שבנקים שהם מקבלי פיקדונות ושהציבור מצפה לקבל את הפיקדונות בחזרה, יפוקחו על ידי הרגולטור המתאים שיש לו הבנה בין מה זה סיכוני נזילות ואיך מוודאים שכספי הפיקדונות יוחזרו בסופו של דבר למפקידים.

רחל עזריה: אגודות אשראי - - -

<סימה שפיצר: אני אחדד.

<סימה שפיצר: אגודות אשראי מבחינת התפיסה שלנו הם גופים שרק החברים השקיעו את הכסף - - -

רחל עזריה: ההבחנה ברורה בין אגודות אשראי לחל"צ, אבל את בעצם מציעה שהכללים שחלים על אגודות אשראי יחולו גם על חל"צ?

<סימה שפיצר: לא.

<סימה שפיצר: אני מציעה, שגוף שהוא מקבל פיקדונות מהציבור, לא מהחברים שלו - זה ההבדל העקרוני בין אגודת אשראי לבין חל"צ - באגודת אשראי מדובר על אגודה שהיא מעמידה אשראי – וזה הסיכון, שהאשראי לא יחזור בסופו של דבר - רק למי שהם חברי האגודה עצמה ושהם הפקידו לקבוצה סגורה.

<סימה שפיצר: מבחינתנו, גוף שמקבל פיקדונות מהציבור, הציבור מצפה לקבל את הפיקדונות ומתוך הנחה שהכספים יוחזרו אליהם.

<סימה שפיצר: כדי להחזיר את הכספים האלה נדרשים סט של כללים בינלאומיים מקובלים.

<סימה שפיצר: ישנה ועדה בינלאומית, ועדת באזל שמפרסמת את הכללים והגופים נדרשים להיות מפוקחים בכללים מסוימים.

<סימה שפיצר: אנחנו חושבים שכרגולטור המקום המתאים לבנקים חדשים הוא תחת בנק ישראל, תחת כללי רגולציה שמתאימים לאותם גופים.

רחל עזריה: למה זו היתה ההגדרה אם זה ניתן לכלל הציבור?

רחל עזריה: האם ההגדרה לא יכולה להיות אם זה למטרות רווח או לא למטרות רווח?

<סימה שפיצר: ראשית, אנחנו לא חושבים שמטרת הרווח היא העניין, גם היום הציבור לא מקבל ריבית כזאת גבוהה על הפיקדונות ועדיין הוא מצפה לקבל את החסכונות שלו בחזרה.

רחל עזריה: הרווח זה לא לציבור אלא לארגון.

<סימה שפיצר: זו בדיוק הנקודה.

<סימה שפיצר: המטרה של הארגון לא קובעת בסופו של דבר את הציפיות של הציבור לקבל את מיטב חסכונותיו בעתיד.

רחל עזריה: הוועדה הזאת עד היום לא דנה בציפיות הציבור.

<סימה שפיצר: אבל זו המשמעות של פיקדון.

רחל עזריה: למה הציפיה של הציבור רלוונטית?

רחל עזריה: למה שלא נגדיר שמה שרלוונטי זה מה מטרת הארגון?

רחל עזריה: אני מבינה כשאת אומרת מה ציפיית הציבור זה מייצר קבוצה אחת שבה את יכולה לאחד את החל"צ ואת הבנקים.

רחל עזריה: ואם את מגדירה את זה לפי מה מטרת הארגון, אז זה מייצר קבוצה שמאפשרת לאחד את אגודות האשראי והחל"צ.

<סימה שפיצר: אני אחדד.

<סימה שפיצר: אם מטרת הארגון היא ללא רווח אז זה גמ"ח כי למעשה יש היום חקיקה, היא נדונה בוועדת הכספים וגמ"ח יפוקחו על ידי רגולטור שלישי כנראה עם כללים מסוימים.

<סימה שפיצר: אם זאת המטרה אז הם גמ"ח.

<סימה שפיצר: אבל אם מדובר בתאגיד מסוים, גוף, ישות משפטית, שמקבל כספי פיקדונות מהציבור והציבור הזה, לא מדובר על לקוחות הגמ"חים שהם חיים בסוג אחר של פעילות תחת סביבה אחרת של כללים.

רחל עזריה: אי אפשר.

רחל עזריה: יש פה התפתחות שמתחוללת בחברה שלנו.

רחל עזריה: אני יודעת שאנחנו כמחוקקים וכרגולטורים אנחנו קצת יותר איטיים, אבל יש פה תופעה שמתרחשת.

רחל עזריה: לומר שהגמ"חים זה סביבה אחרת, לא יכול להיות שהגמ"חים מקבלים את זה כי הם סביבה אחרת וכנראה שבתוך מי שיפקח עליהם יהיו מומחים לסביבה האחרת שבה מתנהלת הגמ"חים.

רחל עזריה: אגודות האשראי יהיו בזה, והחל"צ, כיוון שזה נושא חדש, נצטרך להעביר חמש שנים כדי שיוכל להתקיים כמו שצריך.

<סימה שפיצר: אני בדיוק מחדדת.

<סימה שפיצר: אני לא מבינה איך אפשר לקחת גופים שכל פעילותם העסקית היא בנק, קבלת פיקדונות ומתן אשראי כאחד, ודווקא להגיד אותם רק בגלל שהסביבה משתנה וההלך החברתי משתנה - - -

רחל עזריה: לא, סליחה, הם נותנים שירות אחר שאין לנו אותו היום.

<סימה שפיצר: שמה הוא, אשראי ופיקדון?

רחל עזריה: ללא כוונות רווח.

<סימה שפיצר: אבל ללא כוונות רווח לא משנה את המהות.

רחל עזריה: זה ארגון שעד היום קיבל כספי תרומה ונתן הלוואה.

<סימה שפיצר: לכן הוא לא בנק.

רחל עזריה: יפה.

רחל עזריה: אני מכירה את עולם הפילנתרופיה ישר והפוך.

רחל עזריה: עולם הפילנתרופיה גם משתנה ולתת כספי תרומה זה אירוע אחד - ולכן גם הסוכנות עובדת על שיטה אלטרנטיבית - ולתת הלוואה זה אירוע אחר.

רחל עזריה: השאלה היא, איך אנחנו נותנים פתרון לעניין הזה שיש בישראל מחסור באשראי זול לאנשים שמתקשים לקבל אשראי.

רחל עזריה: יש פה ארגון שאומר, אני מעוניין לתת אשראי זול לאנשים שמתקשים לקבל אשראי ואני צריך שאתם תאפשרו לי לעשות את המהלך הזה.

<סימה שפיצר: אני שואלת, למה זה לא מתאפשר תחת בנק ישראל?

<סימה שפיצר: למה?

רחל עזריה: בוא נשמע.

רחל עזריה: זה מתאפשר תחת בנק ישראל?

רחל עזריה: מישהו רוצה להתייחס?

<רונית טלמור: רציתי לעשות חידוד אנליטי של המושגים שמדברים עליהם כי את צודקת כשמדברים על רווח של בעלי המניות או בעמותה שלא מחלקת רווחים.

<רונית טלמור: זה שונה מהשאלה כמה אתה מרוויח כריבית על פיקדון שאתה מפקיד.

<רונית טלמור: אבל אנחנו צריכים לזכור, שאנחנו מדברים על אגודה שיתופית, ההגדרה היום בחוק, שמה שמותר לה לעשות זה לתת שירות רק לחברים שלה.

<רונית טלמור: זאת אומרת, אתה צריך קודם להתקבל כחבר שזה כמו בעל מניות ואז אתה מקבל שירותים.

<רונית טלמור: המצב שבו אתה מקבל שירותים כחבר שונה מהמצב שבו אתה מישהו מהציבור ששם את הכסף שלך בחשבון עו"ש, כשאתה שם את הכסף שלך בחשבון עו"ש, אחת הבעיות, מה שנקרא הסיכונים הסיסטמיים בניהול של מערכות בנקים, החשש הוא, שאם אנשים יחושו חוסר יציבות או לא יוכלו למשוך את הכסף שלהם, זה משהו שנחשב למדבק, כלומר, זה עובד ממוסד למוסד ויוצר כשלים משקיים כוללים וזה מה שקרה לפני פחות מעשר שנים בעולם.

<רונית טלמור: מה שבעצם סימה אומרת זה דבר כזה, כאשר את נותנת לציבור להפקיד את הכסף שלו במקום שלא מפוקח על ידי אותו פיקוח של המערכת הבנקאית אבל זה אותו שירות, זה אדם שבא לשים את הכסף שלו בחשבון עו"ש כשהוא מצפה למשוך.

<רונית טלמור: כשהוא לא יוכל למשוך את הכסף שלו והוא ירצה את הכסף שלו ויראה שהוא לא יכול למשוך, הוא ילך לבנק השני או לבנק האחר, זה יתפשט כמו אש גם על הבנקים שהם כן למטרות רווח.

<רונית טלמור: ולעניין הזה השאלה אם הבנק עצמו מתנהל למטרות רווח או לא, איננה רלוונטית.

<רונית טלמור: נדמה לי שזאת הכוונה של הפיקוח על הבנקים.

רחל עזריה: הבנתי.

רחל עזריה: אם אתם רוצים לדבר על אמון הציבור בבנקים, אז השבועיים האחרונים נתנו לנו איזשהו אירוע שיכולנו להסתכל - - -

<רונית טלמור: גברתי, זה לא אירועים קשורים זה לזה כי עדיין היציבות של הבנקים והיכולת של כל מפקיד למשוך את הכסף שלו, לא רלוונטי.

<רונית טלמור: מדובר בחובות שהופרשו מזמן מהדוחות הכספיים.

רחל עזריה: לא יכול להיות שכל האירוע בסוף מגיע ליציבות הבנקים – שזה מאוד מאוד חשוב.

<רונית טלמור: למה?

<רונית טלמור: למה לא?

רחל עזריה: אז אני אומרת.

רחל עזריה: גברתי לא מסכימה אתי אבל זה מה שאני אומרת ואנחנו פה מחוקקים חוק.

רחל עזריה: לא יכול להיות שבסופו של דבר הכול חוזר רק ליציבות של הבנקים, כשאנחנו יודעים שמה שמתנהל מאחורי הקלעים ביציבות של הבנקים זה שמחלקים כספים בדרכים שאנחנו לא היינו רוצים לדמיין שככה זה קורה.

רחל עזריה: הכול פומבי ואנחנו יודעים.

רחל עזריה: אחת הסיבות שאנשים לא מצליחים לקבל אשראי זול אם אין להם ערבויות – ויש אנשים שכן מצליחים לקבל אשראי זול וממונף למרות שלהם אין להם ערבויות, לא נדון בזה עכשיו – אבל אחת הסיבות שאנחנו באים לפתור את זה, בגלל שאנשים לא מצליחים לקבל את האשראי הזול.

רחל עזריה: להסתתר ולומר, שאם החל"צ - על איזה סכומים אתה מדבר?

<שגיא בלשה: כרגע יש לנו הון עצמי של 200 מיליון.

רחל עזריה: כמה יש לבנק הפועלים?

<סימה שפיצר: אני לא רוצה להשוות אותו לבנק הפועלים, אני רוצה להשוות אותו לבנק אחר.

<רונית טלמור: בנק הפועלים הוא הגדול ביותר.

רחל עזריה: אז לא של בנק הפועלים, של בנק מסד.

רחל עזריה: לא יכול להיות שהטענה של רונית טלמור ממשרד המשפטים, שברגע שייקרה שם משהו – אני חושבת שאנחנו מגדירים מהן הקבוצות.

רחל עזריה: אני חושבת שלהגדיר את חל"צ כאותה קבוצה של הבנקים, זו הגדרה שאני מבינה שהיא אופציה, אני מבינה למה, אבל אני מציעה שזה יוגדר כחלק מאגודות אשראי.

<רונית טלמור: גברתי, את מדברת על מתן אשראי, הם מדברים על מתן שירותים שהם רחבים יותר ממתן אשראי.

<רונית טלמור: אילו כל הסוגיה היתה מתן אשראי, החוק כבר נותן לזה פתרון.

<רונית טלמור: העניין הוא, שהם רוצים לתת שירותים שהם רחבים יותר מזה.

<רונית טלמור: אם כל הדיון היה רק על מתן אשראי, לא היינו צריכים את הדיון הזה בכלל.

<לימור טוסיה כהן: גם מצבים של פיקדונות ואשראי, גם הם מצבים שיוסדרו במסגרת חוק הגמ"חים.

<לימור טוסיה כהן: זאת אומרת, כל הדיון הזה, אם אני מבינה נכון, הוא על בסיס הבקשה שלהם לנהל חשבונות עו"ש שזה משהו שגמ"חים לא יוכלו לעשות.

<לימור טוסיה כהן: מצד שני, בגלל שהם לא עושים את העבודה הזאת, התנאים הרגולטיביים שיחולו עליהם יהיו תנאים אחרים.

<לימור טוסיה כהן: אז עכשיו אם אנחנו מדברים על חשבונות עו"ש וגוף שרוצה לנהל חשבונות עו"ש, צריך לקחת בחשבון שתהיה רגולציה מסוג מאוד מסוים, בעיקר כשהכוונה שלו לתת שירותים לא רק לציבור החברים שלו שהם שותפים באספות הכלליות ויש להם השפעה על הניהול וכו' וכו', אלא לציבור הכולל.

חיים ילין: הנושא הזה עלה כשדיברנו על אגודות אשראי.

חיים ילין: אמרנו, שאגודות אשראי יכולות לנהל עד מיליארד וחצי שקל ומאותו רגע הן עוברות לרגולטור אחר שבעצם זאת המערכת הבנקאית.

חיים ילין: ואז שאלתי שאלה, מה קורה עם בנקים חדשים שמנוהלים עד מיליארד וחצי?

חיים ילין: האם קיים מושג כזה כי התחילו לדבר על תחרות עכשיו מול אגודות אשראי.

חיים ילין: זה בעצם מה שצץ מתוך הדיון וגם מתוך השיחות שקיימתי אתמול, שבעצם אם מישהו רוצה לפתוח מעבר לפיקדונות ולתת שירותים כמו בנק, אז הוא בנק, אי אפשר בסוף להגיד שהוא לא בנק.

חיים ילין: אלא מה, אם יש גוף שרוצה אך ורק לקחת פיקדונות מאנשים, מה שנקרא לתווך בין פיקדונות, הוא לא צריך להיות בנק.

חיים ילין: ופה מהות הוויכוח.

<לימור טוסיה כהן: אני אומרת שיש - - -

רחל עזריה: סליחה, זכות הדיבור לחבר הכנסת ילין.

חיים ילין: זאת המהות.

חיים ילין: אם חל"צ בא ואומר, אני רוצה להרחיב את הפעילות שלא למטרות רווח, לקבל פיקדונות ואז בא בנק ישראל ואומר, מי נותן את הביטחון לעם שמפקיד את הפיקדונות?

חיים ילין: יכול להיות שברגולציה הזאת של חל"צ, שזה לא נדבן אחד שמקבל פטור ממס בגלל שהוא תרם את ה-35%, יכול להיות שצריך רגולציה מסוימת או אפילו בחקיקה לבוא ולהגיד, אם זה רק פיקדונות מול הלוואות שנותנים, חובה שיהיה ביטוח פיקדונות.

חיים ילין: מי שהפקיד יכול להיות גם האבא או הסבא של מי שלוקח עכשיו הלוואה, אותו צעיר שצריך את זה.

חיים ילין: וזה לא צריך להיות בנק.

<לימור טוסיה כהן: אדוני לגמרי צודק.

<לימור טוסיה כהן: בדיוק על המצבים האלה בוועדת הכספים מתקיים בדקות אלה דיון מקביל על המצבים האלה של אשראי ופיקדונות במקביל, שזה מנוגד לחוק בנקאות רישוי.

<לימור טוסיה כהן: הדיון שנדון שם בא לתת מענה לדבר הזה.

<לימור טוסיה כהן: שם מדובר גם על עמותות וחברות לתועלת הציבור לגופים שאינם לכוונת רווח וכו'.

<לימור טוסיה כהן: עכשיו השאלה, איזה רכיב מהרכיבים של מה שיש כוונה לאפשר לגמ"חים לא מתאפשר ביחס לגופים שנמצאים פה ומבקשים לקיים פעילות דומה, ועל זה אנחנו צריכים לדבר ולהבין איזה רגולציה נדרשת כדי לאפשר את השפיל הנוסף הזה.

<שגיא בלשה: ראשית אני רוצה לציין, שאנחנו לא רואים את עצמנו כמו שאמר חבר הכנסת ילין, בנק.

<שגיא בלשה: אנחנו רואים את עצמנו מוסד פיננסי חברתי והפעילות שאנחנו מתכוונים לקיים היא פעילות שמאוד דומה במהות שלה לאגודות האשראי, רק שאנחנו מציעים לדעתנו סיכון הרבה יותר נמוך כי אנחנו באים עם הון עצמי וגב כלכלי ואנחנו מציעים את הפעילות הזאת ללא רכישת מניה.

<שגיא בלשה: מבחינה מהותית, אם אדם רכש מניה באגודת אשראי בשקל או בעשרה שקלים או ב-1,000 שקלים, זה עדיין לא מטיל עליו את כל האחריות במצב של איזשהו דיפולט של אותו מוסד.

<שגיא בלשה: זה לא אומר, שהמדינה - - -

חיים ילין: סליחה, לא הבנת מה זה אגודת אשראי.

חיים ילין: אגודת אשראי יכולה להתקיים אך ורק מהכסף שהחברים בה שמים.

חיים ילין: אם יש לך מיליון איש שכל אחד מהם שם שקל, אין להם יותר ממיליון שקל, זה לא שהם מביאים את תנובה עכשיו להיות חבר שלהם.

<שגיא בלשה: באגודת אשראי אדם קונה מניה נניח ב-1,000 שקלים אבל הפיקדונות שהוא יכול לשים הרבה יותר גדולים, הם לא מוגבלים, הם פיקדונות הרבה יותר גדולים ולכן אגודת האשראי מנהלת סכומים שבתיאוריה הרבה יותר גדולים וגם יש לה יחס הלימות הון בדיוק כמו של בנק.

<שגיא בלשה: לכן יש לה איזשהו דמיון, היא מוגבלת במיליארד וחצי שקל ואנחנו מבקשים את אותם תנאים.

<שגיא בלשה: אנחנו לא מבקשים להתנהל אחרת.

<שגיא בלשה: אנחנו מבקשים שהמחוקק יאפשר לנו את אותם תנאים בדיוק כמו לאגודת אשראי.

<שגיא בלשה: אנחנו ארגון ללא מטרות רווח, חל"צ.

<שגיא בלשה: בחל"צ יש בעלי מניות שעובדים ללא תמורה, הם מתנדבים, חברי הדירקטוריון מתנדבים ולכן אין פה את בעיית הנציג, אין פה מצב שבו יש בעלי מניות או מישהו שיש לו אינטרס כלכלי מניהול הכסף.

<שגיא בלשה: מעבר לזה, הארגון לא יכול גם להרוויח כסף במהות שלו ולכן הוא בא לייצג את הציבור, בשביל זה נוצר המודל הזה של חברה לתועלת הציבור – דידי עצמה שיושבת פה היתה חלק ממי שהמציא את הישות המשפטית הזאת שקוראים לה חל"צ.

<שגיא בלשה: אנחנו באים ואומרים, אנחנו מציעים לציבור שירות, שירות דומה לאגודת אשראי רק לנו יש אפשרות להציע אותו לציבור גדול יותר ללא רכישת מניה ובזה להנגיש את זה לציבורים חלשים יותר שלא יכולים לרכוש מניה, גם בכמות גדולה יותר ובסיכון נמוך יותר כי יש לנו גב כלכלי חזק.

<שגיא בלשה: אנחנו מציעים את השירות הזה לציבור, אנחנו מקווים שהמחוקק ייתן לנו להציע את זה.

<שגיא בלשה: זה נכון, נפגשנו עם חדווה ועם סימה שפיצר, בנק ישראל הציע לנו ללכת למסלול עם רגולציה מופחתת אבל אנחנו לא יודעים עדיין מה זה אומר ולא יודעים לאן זה ילך.

<שגיא בלשה: אנחנו יודעים, שרגולציה של בנקים היא רגולציה כבדה מאוד, שבארגון כמו שלנו אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו, לא כלכלית ולא מבנית רגולציה גם אם היא תהיה 10% ברגולציה של בנק, היא עשויה להיות מחסום כלכלי לפתיחת המוסד הזה.

<שגיא בלשה: לכן אנחנו רוצים שהתנאים שלנו יושוו לאותם תנאים רגולטוריים שנותנים לאגודת אשראי, בגלל שבמהות אנחנו כמו אגודת אשראי ונותנים שירות זהה לאגודת אשראי.

<שגיא בלשה: עוד התייחסות לגבי חוק הגמ"חים.

<שגיא בלשה: חוק הגמ"חים מדבר אך ורק על מצבים שגם הפיקדונות הם ללא ריבית וגם ההלוואות הן ללא ריבית.

<שגיא בלשה: זה לא המצב במוסד הפיננסי החברתי.

<שגיא בלשה: המצב במוסד הפיננסי החברתי, שגם הפיקדונות יכולים להיות עם ריבית חברתית, זה עולם שמתפתח היום מאוד, של משקיעים חברתיים שמשקיעים עם תמורה נמוכה אבל עם תמורה.

<שגיא בלשה: ובצד השני אותו לקוח שמשלם ריבית מאוד מסובסדת על השירותים שרק מכסה את עלות התפעול ואת עלות הכסף.

<שגיא בלשה: לכן זה לא גמ"ח, זה משהו אחר לגמרי.

<שגיא בלשה: גם בזה יש דמיון לאגודת האשראי שנותנת את זה באיזה שהיא ריבית מסובסדת.

רחל עזריה: סימה, יש לנו בעצם אירוע – אני מאמינה שזה ייקרה בשנים הקרובות כי יש שינוי משמעותי בשיטת ההתנהלות הפיננסית שלנו, זו בעצם החקיקה שאנחנו עובדים עליה כעת – יש פה גוף שהוא אחר, אני חושבת שאנחנו צריכים להגדיר מהו ותחת איזה כובע הוא נופל.

רחל עזריה: אני חושבת שהאופציה של החוק היא אופציה נכונה אבל אני מוכנה לשמוע אפשרויות אחרות.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לוודא שהמענה ניתן במלואו.

<סימה שפיצר: אני רוצה להסביר עוד נקודה אחת שאולי לא חידדתי אותה קודם.

<סימה שפיצר: כשמקבלים פיקדונות ומתחילים לעבוד כמו בנק, בעצם יחס המינוף הוא כזה שישנה העמדת אשראי בשיעור יותר גבוה.

<סימה שפיצר: אני לא קובעת כרגע מה היחס ומי שיהיה הרגולטור הוא זה שייקבע, אבל ישנו איזשהו יחס מינוף, מה שאומר, שכמות האשראי שניתנת היא גבוהה יותר מכמות הפיקדונות.

<סימה שפיצר: זה בהכרח מביא את המצב שהמפקידים עצמם מסכנים את כספם.

<סימה שפיצר: אני לא מתייחסת עכשיו אם זה עם ריבית או בלי ריבית.

<שגיא בלשה: אבל גם אגודת אשראי אותו הדבר.

<סימה שפיצר: באגודת אשראי אין מקום שבו מפקידים לוקחים סיכונים שהם לא חלק מתוך חברי האגודה.

<סימה שפיצר: הם עצמם אלה שמקבלים את האשראי והם אלה שמביאים את הפיקדונות.

<שגיא בלשה: אני שואל מה ההבדל?

<שגיא בלשה: מה ההבדל בין אדם שקנה מניה בשקל ואז הפקיד 100,000 שקל ומקבל הלוואה וזה ממונף באותה מידה, לבין אדם שהפקיד את ה-100,000 והצטרף?

<שגיא בלשה: הוא עשה פעולה אקטיבית באותה מידה, ההבדל היחידי הוא אותו שקל שהוא קנה מניה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לייצר פתרון.

חיים ילין: אני אתן לך רק דוגמה אחת, זה בדיוק בין חבר קיבוץ לבין השכיר שעובד בקיבוץ.

חיים ילין: זו הדוגמה שאתה נותן.

חיים ילין: אם הקיבוץ פושט רגל, לחבר הקיבוץ אין לו כלום, שום כלום, כל הנכסים הלכו.

רחל עזריה: כן, ממש.

חיים ילין: ככה זה עובד, אני מזכיר לך, 14 שנה החזירו חוב ועדיין לא סיימו אותו.

חיים ילין: אבל אותו שכיר שהיה שם יש לו את הפנסיה ואת כל התנאים, הוא לא נפגע, רק מקום העבודה שלו נפגע, זה בדיוק ההבדל.

חיים ילין: נלחמתי פה על אגודות אשראי כי מעטים מאוד הבינו מה זה אגודה שיתופית.

חיים ילין: פה כולם דיברו על בנקים ולא דיברו במושגים של אגודה.

חיים ילין: אם אתה רוצה להיות אגודה, תהיה אגודה, תצטרף, תפתח את זה, זה מה שאני מנסה להגיד.

רחל עזריה: אנחנו לא נפתח את זה, נצטרך לייצר פתרון לשבוע הבא, זה משהו שנצטרך לעבוד עליו.

רחל עזריה: אני מוכנה לשמוע פתרונות אחרים בתנאי שאנחנו באמת נותנים מענה.

<יואב גפני: לאחר שבחנו את הנושא הזה – כי הוא הרי עלה בשבוע שעבר – אנחנו סבורים שהמסגרת המגודרת שבה בחר החוק לעסוק במתן פיקדונות ואשראי, דהיינו, אגודות שיתופיות, היא מסגרת מאוד מגודרת ומאוד נכונה.

<יואב גפני: הדברים שסימה אמרה פה בתחילת הישיבה הם נכונים במובן הזה שהמחוקק - - -

רחל עזריה: יואב, עזוב.

<יואב גפני: זאת עמדתנו.

<ורד קירו זילברמן: אני חייבת להעיר הערה של פרוצדורה.

<ורד קירו זילברמן: הנושא של חל"צ זה לא נושא הצעת החוק שמונחת בפנינו.

<ורד קירו זילברמן: אני לא יודעת מה המשמעויות של תיקון כזה.

<ורד קירו זילברמן: תיקון כזה יש לו השלכת רוחב על כל חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים.

<ורד קירו זילברמן: אנחנו מדברים עכשיו על פרק אחר לחלוטין.

<ורד קירו זילברמן: אני גם שאלתי את המציע של התיקון הזה, למה הוא לא דיבר במסגרת הפאזות הקודמות כשדיברנו על הפרק הזה?

<ורד קירו זילברמן: אנחנו בתור כנסת, אני עוד שומרת לנו את הזכות להתייחס לנאותות ההליכים ככל שתבחרו להכניס את זה בשלב הזה בתור תיקון לחוק שלא נמצא על שולחן הכנסת.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: נמשיך בהקראה מסעיף 5.

<יואב גפני: כבוד היושבת ראש רק נקודה אחת מחוץ לעניין הזה.

<יואב גפני: בדיון הקודם עלתה עוד סוגיה שגם אליה נתנו את דעתנו, אם תרצי להגיע להקראה, זה בסדר, השאלה שהעלה חבר הכנסת ילין.

רחל עזריה: נכון, בעניין של הגופים המוסדיים.

רחל עזריה: אבל אני רוצה שנסיים את ההקראה.

רחל עזריה: אני לא רוצה לפתוח נושא לדיון, זה יותר מורכב, לסיים הקראה זה משהו אפשרי כרגע.

<ברוך לוברט: אני אתחיל בסעיף 5: "בסעיף 26(ג) לחוק העיקרי, במקום 25ו(ב) או 25יג(ג) יבוא: 25ו(ב), 25יג(ג) או 25כב(ב)".

<ברוך לוברט: 6. "אחרי סעיף 38ג לחוק העיקרי יבוא: "סימן ד': הגבלות מיוחדות על בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי – הגדרות 38ד.

<ברוך לוברט: בסימן זה, ,לווה", "לקוח", "מלווה", "מערכת חברתית לתיווך באשראי" ו"מערכת לתיווך באשראי - כהגדרתם בסעיף 25 יז.

<ברוך לוברט: ניהול הכספים 38ה.

<ברוך לוברט: (א) "בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי ינהל את כספי המלווים בחשבון נאמנות המועברים אליו במטרה שיינתנו כאשראי ללווים, ואת הכספים המועברים אליו כהחזר אשראי מאת הלווים, בחשבון נאמנות נפרד לטובת המלווים, אצל גוף מהגופים המפורטים להלן (בסימן זה – חשבון הנאמנות).

<ברוך לוברט: (1) תאגיד בנקאי.

<ברוך לוברט: (2) בעל רישיון למתן שירותי פיקדון אשראי.

<ברוך לוברט: (3) החברה כהגדרתה בחוק הדואר, התשמ"ו-1986, בנותנה את השירותים הכספיים כהגדרתם באותו חוק מטעם החברה הבת, כמשמעותה בסעיף 88יא לחוק האמור.

<ברוך לוברט: (4) גוף אחר שקבע שר האוצר בהסכמת שר המשפטים ובלבד שהוא מפוקח על פין, לרבות לפי חוק איסור הלבנת הון.

<ברוך לוברט: (ב) בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי רשאי לגבות את העמלות בעד השירות שהוא נותן מתוך הכספים המנוהלים בחשבון הנאמנות.

<ברוך לוברט: (ג) המפקח רשאי לתת הוראות לבעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי לעניין ניהול חשבון הנאמנות".

<ברוך לוברט: הגבלות לעניין 38 ו.

<ברוך לוברט: (א) "בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי לא יעסוק במתן אשראי עיסוק במתן אשראי כהגדרתו בסעיף 11א, אלא באישור מאת המפקח ובהתאם לתנאי האישור אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מחובת הרישוי לפי סעיף 12.

<ברוך לוברט: (ב) באישור לפי סעיף קטן (א) יקבע המפקח תנאים שמטרתם להבטיח, בין השאר, העדר ניגודי עניינים כמפורט להלן: (1) ניגוד עניינים בין מתן אשראי מכספי בעל הרישיון לבין מתן אשראי מכספי מלווים אחרים; (2) ניגוד עניינים בין תפעול עסקאות אשראי שבעל הרישיון הוא צד להן, לבין תפעול עסקאות אשראי אחרות; (3) ניגוד עניינים בין גביית חובות כלפי בעל הרישיון לבין גביית חובות כלפי מלווים אחרים.

<ברוך לוברט: (ג) המפקח רשאי לתת הוראות למניעת ניגודי עניינים כאמור בסעיף קטן (ב), וכן הוראות למניעת ניגוד עניינים בנסיבות שבהן צד קשור לבעל הרישיון עוסק במתן אשראי.

<ברוך לוברט: לעניין זה, "צד קשור" – מי ששולט בבעל הרישיון וכן כל גוף שנשלט על ידי בעל הרישיון או על ידי השולט בו".

<ברוך לוברט: אי גילוי פרטים מזהים של לקוח 38ז.

<ברוך לוברט: (א) "בעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך באשראי לא ימסור פרטים מזהים של לקוח ללקוח אחר אלא בהתאם להוראות שנתן המפקח לעניין זה.

<ברוך לוברט: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), לא פרע לווה, במועד, אשראי שנתן לו מלווה באמצעות המערכת לתיווך באשראי ולא עלה בידי בעל הרישיון לגבות את החוב בהתאם להוראות סעיף 50ב(ז), רשאי בעל הרישיון למסור למלווה פרטים מזהים של הלווה הדרושים לשם נקיטת הליכים לפי דין לגביית החוב, בהתאם להוראות שנתן המפקח לעניין זה.

<ברוך לוברט: (ג) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) רשאי בעל רישיון המפעיל מערכת חברתית לתיווך באשראי למסור למלווה פרטים מזהים של הלווה ולמסור ללווה פרטים מזהים של המלווה, ובלבד שהלווה או המלווה, לפי העניין, הביעו את הסכמתם בכתב להעברת הפרטים המזהים שלהם.

<ברוך לוברט: המפקח רשאי לתת הוראות לעניין העברת פרטים מזהים לפי סעיף קטן זה.

<ברוך לוברט: (ד) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות כל דין לעניין שמירת סודיות והגנת פרטיות".

<ברוך לוברט: סיימתי להקריא גם את סעיף 6.

<ברוך לוברט: לסעיף 6 יש למעשה שלושה סעיפים שאנחנו התייחסנו אליהם גם בישיבות המקדימות.

<ברוך לוברט: אחד, לגבי החובה לנהל את הכספים בחשבון נאמנות.

<ברוך לוברט: הגבלות לגבי עיסוק במתן אשראי, פלטפורמה לגבי ברירת המחדל שהיא לא תעסוק גם במתן אשראי וגם במערכת התיווך באשראי, אלא באישור מאת המפקח ולפי הכללים שהוא קבע.

<ברוך לוברט: והסעיף האחרון שקראתי זה לגבי הכלל והחריגים שלו לגבי אי גילוי של פרטים מזהים של לקוח ללקוח אחר.

<דוידה לחמן מסר: רק הערת ניסוח קטנה, סעיף קטן (ג) אמור לדון בנו והוא אומר שרשאי בעל רישיון המפעיל מערכת חברתית לתיווך באשראי למסור למלווה פרטים מזהים.

<דוידה לחמן מסר: אבל אצלנו הוא מוסר את הפרטים המזהים עוד לפי שיש מלווה כי בסך הכול הוא עולה על הפלטפורמה.

<דוידה לחמן מסר: לכן אנחנו מבקשים שיהיה סעיף להציג על גבי הפלטפורמה פרטים מזהים של הלווה ושל המלווה בכפוף לקבלת הסכמתם מראש.

רחל עזריה: אוקי.

רחל עזריה: אנחנו נסגור את הדיון.

<ורד קירו זילברמן: אני רק אבהיר, שעכשיו ברוך הקריא עד סוף סעיף 6, אבל למעשה מבחינת הערות, שמענו הערות עד סעיף 4.

<ורד קירו זילברמן: זאת אומרת, סעיף 4 הוקרא בדיון הקודם אבל עוד לא שמענו הערות.

רחל עזריה: אם כך, קודם כל לגבי ההקראה, בשבוע הבא נשמח לקבל הערות לסעיפים שהוקראו, גם על סעיף 4 שהוקרא בשבוע שעבר, כל הערה תתקבל בברכה.

רחל עזריה: יש כמה נושאים שדנו בהם, אחד, לגבי הפינטק הסיכום הוא, שחברות הפינטק נכנסות ל-MOU, אנחנו לא מגבילים ולא מגדירים מה נחשב ומה לא.

רחל עזריה: כל חברות הפינטק נכנסות ל-MOU.

רחל עזריה: MOU אמור לצאת בשבוע שבועיים הקרובים ואז עד סוף המושב אנחנו צריכים לסיים את העבודה מול הבנקים כדי שזה יחול על כולם.

רחל עזריה: סימה, את אמרת שאת מוכנה לקבל פנייה, אנחנו נפיץ את המייל שלך כדי שנוכל לתת מענה לנושא של הפינטק.

רחל עזריה: זה תחום שאנחנו יכולים להצטיין ולהתבלט בו ככלכלה ישראלית ואין שום סיבה שלא נעשה את זה ושהרשות המחוקקת לא תאפשר את זה, אנחנו צריכים לעודד את זה.

רחל עזריה: הנושא השני שעלה זה הנושא של חל"צ.

רחל עזריה: אנחנו נצטרך לייצר פתרון.

רחל עזריה: חל"צ הוא חשוב, הוא נותן מענה לצורך אמתי שיש במשק, אני חושבת שזה חלק מהשינויים הכלכליים המבניים שמתחוללים ואנחנו בעצם צריכים לדעת לתת את המענה.

רחל עזריה: דבר נוסף לגבי הבנקים, ביקשתי שתכינו לשבוע הבא איזשהו נוסח שמראה מה האפשרויות שעומדות בפני הבנקים בהינתן העובדה שהחוק הזה לא חל על הבנקים, מה הפערים שעלולים להיות בין השחקנים כדי שנראה מה ההתמודדות האפשרית.

רחל עזריה: החוק הזה התחיל קצת רזה, אני מאוד שמחה שאנחנו מוסיפים עוד ועוד חלקים לחוק.

רחל עזריה: בשבוע שעבר הוספנו את הנושא של העסקים הקטנים, השבוע עשינו אותו הדבר לגבי הפינטק.

רחל עזריה: בשבוע הבא אני רוצה שנמצא את הפתרונות לנושא של חל"צ.

רחל עזריה: אנחנו בתקופה של שינויים כלכליים ואני מעריכה מאוד את העבודה המשותפת כדי לייצר את הפתרונות עבור הגופים הפיננסיים שהולכים ומתרגשים עלינו פה במשק.

רחל עזריה: אנחנו נתראה ביום רביעי הבא, תודה רבה, הישיבה נעולה.