הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 182, 2016-12-26 11:00

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם.

קארין אלהרר: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

קארין אלהרר: היום ה-26 בדצמבר 2016, כ"ו בכסלו התשע"ז, חג חנוכה שמח לכולם, היום נר שישי.

קארין אלהרר: הנושא לדיון הבוקר הוא בקשה לחוות דעת מבקר המדינה בנושא התנהלות רשויות המדינה בהקשר לפיצוי חקלאי הדרום בעקבות נזקי מבצע "צוק איתן".

קארין אלהרר: בוקר טוב לצוות מבקר המדינה, למבוקרים, חברי, חבר הכנסת חיים ילין, מכובדיי כולם.

קארין אלהרר: אנחנו נפגשים היום לדיון וזה נראה כאילו התחלנו איזו סריה, בנושא של "צוק איתן".

קארין אלהרר: מחר בבוקר אנחנו מקיימים דיון בנושא דוח מבקר המדינה לגבי מוכנות העורף, דיון המשך כמובן, והיום, גם הוא דיון על סוג של תיקון של העורף, אחרי "צוק איתן".

קארין אלהרר: זה דיון שמדבר לא מעט על חוסנו של העורף ובעיקר היכולת של הממשלה לסייע ולתקן נזקים שנגרמו.

קארין אלהרר: הוועדה קיבלה תלונות מחקלאים שונים בקו 0-7 מרצועת עזה, שעוד מחכים לפיצויים שלהם.

קארין אלהרר: אני מזכירה שאנחנו למעלה משנתיים, אפילו שנתיים וחצי, מאז "צוק איתן" והם עדיין מחכים לפיצויים.

קארין אלהרר: אני רוצה להדגיש את הנקודה הזו של שנתיים וחצי.

<משה אשר: אני אתייחס לזה.

קארין אלהרר: אני בטוחה.

קארין אלהרר: אנחנו מדינה מתקדמת, נאורה, ממוחשבת, אני בטוחה שכל הבקשות הוגשו וראוי היה שהמענה יינתן.

קארין אלהרר: אני רוצה לציין את פעולתה של הממשלה הקודמת שגם הכריזה וגם אני יודעת שיצאה לשטח לתת את המענים אד הוק, לא לחכות, בטח לא שנתיים וחצי אחרי.

קארין אלהרר: זה היה עוד בזמן המבצע, נכון?

<משה אשר: לא, שולמו מקדמות.

קארין אלהרר: מקדמות אבל התחלתם איזשהו תהליך?

<משה אשר: בוודאי.

<משה אשר: חלק סיימנו.

<משה אשר: אני אפרט.

קארין אלהרר: רגע, לא עכשיו, חברים.

קארין אלהרר: תראו, הובטחו פיצויים שנשמעו מאד הגיוניים עם שלוש קבוצות, 0-7 ק"מ, 7 עד 20 ק"מ ו-20 עד 40 קילומטרים, בתוך קשר להפסדים ולמחזור העסקים הרלבנטי בחודשים הללו בשנה או בשנתיים שקדמו.

קארין אלהרר: באמת נעשתה עבודה משמעותית ואני מברכת עליה.

קארין אלהרר: אתה רואה, מר אשר, לפעמים הוועדה גם מברכת, לא רק מתקוטטת.

קארין אלהרר: רק מה, שקטו הפגזים, נעלמו הפיצויים וכולנו נותרנו, ובעיקר החקלאים, שזה מטה לחמם, הם נשארו ללקק את הפצעים של עצמם, נשארו הרבה פעמים לסגור את העסקים שלהם כי הממשלה איפה שהוא הפסיקה.

קארין אלהרר: אני שמעתי גם על מקרים, מר אשר, שבהם נלקחו המקדמות בתוספת ריבית והצמדה - - -

<משה אשר: אני כבר אסביר, ברשותך, את התהליך, חשוב מאד שנבין את התהליך ואז גם את החקיקה המאוד מיוחדת.

קארין אלהרר: מקרים שבהם לא ניתן מענק ואפילו עוקל רכוש מהחקלאים.

<משה אשר: ודאי, על פי חוק ועל פי הבנות עם ועדת כספים.

קארין אלהרר: אני רוצה להבין את זה.

<משה אשר: אני אסביר.

קארין אלהרר: חלק מהחקלאים לא מקבלים בכלל תשובות שהם מבקשים וטוב שכינסנו את הוועדה, אולי יקבלו כאן.

קארין אלהרר: שמענו דברים איומים, עד רמת האִיומים.

קארין אלהרר: זה לא צריך להיות כך וזה לא יכול להיות כך.

קארין אלהרר: כמו שהדגשתי בהתחלה, אנחנו מדינה מתוקנת.

קארין אלהרר: החקלאים של העוטף, כמו כל יתר תושבי העוטף, הם העורף, העסקים שלהם הם חלק מהכלכלה הישראלית, אנחנו צריכים לסייע להם ולקדם את עסקיהם כי בסוף הם זה אנחנו.

קארין אלהרר: אני כמובן ארצה לתת לך, מר אשר, לומר את הדברים כפי שאתם רואים אותם, אני רק אפתח בלשאול את עורך הדין צחי סעד, מנהל החטיבה הכלכלית, אם יש לך דבר מה להוסיף בעניין.

<צחי סעד: בינתיים לא, אתייחס בהמשך.

<משה אשר: אני אתן איזושהי סקירה קטנה ברמת המקרו לגבי ההליך שנעשה במסגרת "צוק איתן", רק שנראה קצת במספרים איפה אנחנו נמצאים.

<משה אשר: במסגרת "צוק איתן" הנזק הישיר, היו לנו 4,588 מקרים, פוצו כמובן באופן מלא, שולמו כ-156 מיליון שקלים מקרן הפיצויים.

<משה אשר: בנזק העקיף, שהוא דבר לא טריוויאלי, במסגרת כל לחימה או כל סבב, מקבל שר האוצר באישור ועדת הכספים תקנות מיוחדות לאותו אירוע.

<משה אשר: במקרה דנן אנחנו התקנו את התקנות האלו בוועדת הכספים, ופה גם הלכנו, בניגוד לפעמים קודמות, למצב שבו נתנו מקדמות תוך כדי תנועה.

<משה אשר: אני כבר אסביר משהו מיוחד כי זה מתקשר למה שאנחנו מטפלים בהם.

<משה אשר: אבל נחזור לנתונים.

<משה אשר: סך הכול הוגשו פה, בנזק העקיף, למעלה מ-25,000 ניזוקים הגישו תביעות, כמות אדירה - - -

קארין אלהרר: כמה מהם קיבלו?

<משה אשר: נשאר לנו לטפל מכולם במשהו כמו שבעים אנשים אחרונים.

קארין אלהרר: כמה נדחו?

קארין אלהרר: הבקשות שלהם לקבל פיצויים, כמה נדחו?

<משה אשר: רגע, רק שניה, רק שניה, אני כבר אגיע לנתונים האלה, אבל כרגע, עד עכשיו שילמנו כ-1.6 מיליארד שקל פיצויים.

<משה אשר: עכשיו אדבר קצת על המקדמות.

<משה אשר: היו כמה מסלולים ונקבעו מקדמות בצורה כזאת, יש מסלול ירוק או מסלולים ירוקים ויש מסלול אדום.

<קריאה: כל הנתונים שנתת הם רק לחקלאות?

<משה אשר: לא, זה על הכול.

<משה אשר: אני עכשיו מדבר ברמת המקרו לגבי כל הפיצויים.

<קריאה: כמה לחקלאות?

קארין אלהרר: רגע, חברים.

קארין אלהרר: אני אסביר את מהלך הדיון.

קארין אלהרר: אני שואלת אותו שאלות, הוא עונה ואתם, כמובן תינתן לכם הזכות לדבר.

קארין אלהרר: בבקשה.

<משה אשר: לגבי המקדמות, שוב, היה צורך להזרים מקדמות יחסית מהר מצד אחד ובוא נאמר כך, ברמה העקרונית הרגילה, בן אדם שניזוק מגיש תביעה על פי המסלול שהוא בוחר, שמתאים לו ושהחוק קבע שהוא יכול להגיש אותו, אנחנו בודקים את זה ומשלמים את הכספים.

<משה אשר: במקרה הזה שר האוצר, באישור ועדת הכספים, סיכם על מצב שבו אם רשות המסים לא תגיע לטיפול מהיר בתיק עצמו, ישולמו מקדמות.

<משה אשר: אם מדובר במסלולים ירוקים ואם עד 45 ימים לא שולמו כספים ולא נסגרה התביעה, אז יש עד 50%-60% מהתביעה שישולמו כמקדמה עם תקרה כמובן ואם עד 180 יום, עד חצי שנה, לא השלימו אז זה עולה ל-90%.

<משה אשר: זה דבר מאד חריג, מאד חריג.

<משה אשר: אם מדובר במסלול אדום, שבדרך כלל נמצאים שם גם החקלאים אבל לא רק החקלאים, אז עד חצי שנה, אם לא טופל ואין החלטה בתיק אז משולמים 50% מהתביעה עם תקרה מסוימת של 1.5 מיליון שקל.

קארין אלהרר: אני רוצה למקד.

<משה אשר: אני רוצה גם למקד כי בסוף מדובר בהחזרים.

<משה אשר: זה צעד מאד חריג ואנחנו אמרנו, תראו, אנחנו נגיע לתביעות ומניסיון קודם יהיו מקרים שבהם המקדמה תהיה יותר מהתשלום הסופי הכולל.

<משה אשר: אנחנו חוששים שיהיה קשה לגבות את זה בחזרה, עסקים בירידה - - -

קארין אלהרר: את זה אמרתם בדיון בוועדת כספים?

<משה אשר: בוודאי, חד משמעית.

<משה אשר: אנחנו אמרנו, התרענו שתהיה בעיה עם זה.

<משה אשר: למרות זאת אמרנו: או.

<משה אשר: קיי.

<משה אשר: , מאה אחוז, נלך ו'תקבלו את כל האמצעים ברגע שתקבלו החלטה בתיק.

<משה אשר: אם שילמתם עודף מקדמה המקדמה מיד תוחזר'.

<משה אשר: החקלאי או התעשיין או מי שזה לא יהיה מיד יחזיר, כמובן שהוא יכול להגיש ערר ולדון בבית דין לערר, אבל שימו לב, כאשר מדובר בנזיקין, המוציא מחברו עליו הראייה, אתה לא יכול לקבל כסף ברמה העקרונית, פה חרגנו מהעיקרון הזה, לפני שאתה מוכיח את התביעה שלך עד סוף הערכאות.

<משה אשר: פה נתַנו את הדבר הזה, את המקדמות.

קארין אלהרר: מה היה גובה המקדמה?

<משה אשר: לפי השיעורים שתיארתי לך, כל אחד לפי התביעה שלו.

<משה אשר: היו מקרים שהיינו צריכים לקרוא לכסף חזרה, לעשרות מיליונים.

<משה אשר: ל-200 מיליון שקלים קראנו בחזרה.

<משה אשר: אלה סכומים גדולים.

<משה אשר: זאת אומרת שאנשים כנראה ניפחו את התביעות שלהם.

<משה אשר: נכון שזה התברר בוועדות הערר אבל הם ניפחו את זה והיום קשה להם להחזיר.

קארין אלהרר: אני רוצה, ברשותך, קודם כל, למקד את דיון לעניין החקלאים ואני מבקשת לקבל את הנתון, כמה פניות נדחו, פניות לפיצויים על ידי החקלאים?

<משה אשר: אין בעיה.

<משה אשר: אמיר דהן.

קארין אלהרר: בבקשה, אדוני, תפקיד?

<אמיר דהן: מנהל קרן הפיצויים ברשות המסים.

<אמיר דהן: בסך הכול מסלול החקלאות התחלק לשני מסלולים.

<אמיר דהן: מסלול ירוק בחקלאות עם נוסחה די קבועה ואין ממנה הרבה סטייה ומסלול אדום, שכל אחד יכול להגיש את הנזק שנגרם לו בכל ראש נזק אפשרי, ללא תקרה שמגבילה.

<אמיר דהן: הוגשו 764 תביעות במסלול הירוק, חקלאות.

<אמיר דהן: נשארו שלושה תיקים לטיפול, 711 תיקים טופלו ואושר פיצוי בגינם.

קארין אלהרר: כמה הוגשו?

<אמיר דהן: 764 תיקים במסלול הספציפי הזה.

קארין אלהרר: מה זה המסלול הספציפי?

<אמיר דהן: מסלול ירוק בחקלאות.

<אמיר דהן: זה אומר שיש נוסחה שכולה בנויה על הנחה שהחקלאי לא קטף, כל אחד באזור שלו, כמו שציינת בהתחלה, אם זה 0 עד 7 ק"מ, 7 עד 20, אבל כל הנוסחה הזו בנויה על נושא של אי קטיף.

<אמיר דהן: בתיקים האלה 711 תיקים טופלו ושולמו.

<אמיר דהן: 50 תיקים נדחו כי לא הייתה זכאות לפיצוי ו-3 תיקים נשארו בטיפול כרגע, כאשר גם ב-711 תיקים, צריך לזכור שאם התביעה הוגשה, זה שהיא שולמה היא לא שולמה תמיד במלואה, היא שולמה בחלק קטן ממנה.

<אמיר דהן: רוב התיקים, דרך אגב, כן בהסכמה עם המייצגים ועם הניזוקים, למעט מספר קטן של תיקים שנמצא בוועדות ערר.

<אמיר דהן: צריך לזכור שעל כל החלטה שלנו, אם מישהו תבע 100 שקלים והוא קיבל פחות, יש לו סמכות ללכת לבית משפט ולערער על ההחלטה המקצועית שלנו.

קארין אלהרר: יש לי שאלה נוספת.

קארין אלהרר: יש חקלאים שהגישו בקשה וטרם נענו?

<אמיר דהן: שלושה.

קארין אלהרר: טרם נענו?

<אמיר דהן: הם נענו.

<אמיר דהן: קודם כל קיבלו הם מקדמות, לפי מה שמשה הסביר, לפי התקנות, והיום אנחנו בהתנהלות מולם.

<אמיר דהן: בהתנהלות לפעמים אנחנו דורשים מסמכים, דורשים הוכחה, כי בסופו של דבר, אם אנחנו רואים שכל הנוסחה הזאת, שהיא בנויה על אי קטיף, ובסופו של מדובר בפיצוי ובכסף של הציבור ואם מגלים שהחקלאי כן קטף בזמן הלחימה, אם הוא נמצא 20 ק"מ מרצועת עזה והחממות שלו נמצאות 20 ק"מ מרצועת עזה והוא הצליח להיכנס לחממות שלו והוא הצליח לקטוף את העגבניות או כל גידול אחר, אז התוצאה של הנוסחה מעוותת את המקרה האמיתי של אותו אזרח ולא צריך לפצות אותו.

<משה אשר: למעשה הוא לא ניזוק בצורה אמיתית.

קארין אלהרר: אני מבינה, לגישתכם.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול בבקשה, מהו התהליך?

קארין אלהרר: שילמתם מקדמה, מה קרה אחר כך?

<משה אשר: ממשיכים לבדוק את התביעה ומקבלים החלטה בתיק.

קארין אלהרר: מה זה "ממשיכים לבדוק"?

קארין אלהרר: מה החקלאי נדרש לעשות?

<משה אשר: להגיש מסמכים, הוכחות וכל הדברים האלה.

<משה אשר: אם בסוף לא משתכנעים מכל החומר שהוגש אז מאשרים בצורה חלקית או בצורה מלאה או לא מאשרים, או דוחים.

<משה אשר: כמובן על ההחלטה הזו - - -

קארין אלהרר: למי הוא אמור להגיש את המסמכים?

<משה אשר: לקרן הפיצויים.

קארין אלהרר: קרן הפיצויים בסמוך למקום מגוריו?

<אמיר דהן: לא, ועדת ערר היא סמוכה למקום מגוריו.

<אמיר דהן: כל עוד התיק מתנהל - - -

קארין אלהרר: תסבירו לי הכי טכני.

<אמיר דהן: אני אסביר.

<אמיר דהן: אזרח מגיש תביעה, התביעה מגיעה אלינו.

<אמיר דהן: אנחנו פותחים אותה במערכת הממוחשבת שלנו, האזרח מקבל מספר תביעה באס.

<אמיר דהן: אמ.

<אמיר דהן: אס, שהוא יודע שעם זה הוא מתנהל מול רשות המסים.

<אמיר דהן: אנחנו בשלב הראשון, 45 ימים, כמו שמשה אמר, ברוב המקרים לא הספקנו אפילו להגיע לתביעות האלו, שילמנו מקדמה לפי התקנות, כדי לעזור עם תזרים מזומנים לאותו חקלאי או כל עוסק אחר.

קארין אלהרר: בשיעור של 50%?

<אמיר דהן: 50% מגובה התביעה כפי שהוא קבע אותה.

<אמיר דהן: 50%.

<משה אשר: או 60%.

<אמיר דהן: או 60% לפי המחזור של שנה קודמת, זה בין 50%-60%.

<אמיר דהן: שילמנו את המקדמה, התיק הגיע לאחת החוליות, לרכז הספציפי, לעובד.

<אמיר דהן: התחיל לקרוא את התיק.

<אמיר דהן: צריך לזכור שכל הניזוקים, חקלאים, תעשיינים, יצרנים, כולם בנויים על מחזורי ההכנסות שלהם.

<אמיר דהן: אי אפשר להתעלם ולהגיד, 'אני לוקח שמאי והוא קובע שיש לי נזק של מספר מיליונים, כשהמחזור השנתי שלי הוא יותר קטן'.

<אמיר דהן: אז בסופו של דבר אנחנו מקבלים את החומר, בודקים, דורשים מסמכים נדרשים כדי להשתכנע במקרים מסוימים שהתביעה באמת היא נכונה.

<אמיר דהן: אחרי שאנחנו מקבלים את כל המסמכים, ברוב המקרים היו גם דיונים עם הניזוקים, עם המייצגים שלהם, עם החקלאים וגם יצאנו לשטח, בסופו של דבר קיבלנו החלטה בתיק, הוצאנו מכתב החלטה, כמו שכתוב בתקנות, מנומק, מסביר מה קיבלנו, מה אישרנו, ומסביר לו שיש לו זכות ללכת לוועדת ערר תוך 30 יום.

קארין אלהרר: עד עכשיו התייחסנו למסלול הירוק.

קארין אלהרר: מהו המסלול האדום?

<אמיר דהן: אותו דבר בדיוק.

קארין אלהרר: תנו לי נתונים.

<אמיר דהן: 78 תיקים הוגשו במסלול האדום, 60 תיקים טופלו והסתיים הטיפול בהם, 3 תביעות נדחו על הסף ו-15 תיקים נמצאים עדיין בטיפול.

קארין אלהרר: כמה?

<אמיר דהן: 15 תיקים.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: , חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: קארין, תודה.

חיים ילין: צהריים טובים לכולם.

חיים ילין: הרומן שלי עם מס רכוש הוא ארוך ימים, הוא משנת 2000, בגדול גדלנו ביחד, מ"עופרת יצוקה" עד שהגענו ל"צוק איתן".

חיים ילין: הבעיה העיקרית שיש עם מס רכוש היא שהוא יודע לתמחר את הפגיעה הישירה.

חיים ילין: מאוד קשה, וכולנו יודעים, גם הם יודו וגם המייצגים של החקלאים וגם החקלאים, לנסות להבין מה המשמעות של הנזק העקיף.

חיים ילין: לדוגמה, דוגמה קלאסית שמדינת ישראל בכלל בתקנות שלה לא מפצה.

חיים ילין: בוא נאמר שצריך להוציא את העגבניות או את עגבניות השרי או כל מה שהולך ליצוא, לפי חוזה, גם בתוך הארץ, ולא עומדים בזה, והחוזה בעצם נפסל לחלוטין.

חיים ילין: אף אחד לא יפצה, מדינת ישראל לא תפצה על המוניטין של אותו חקלאי שבגלל מלחמה לא הצליח לקטוף ולא הצליח להיכנס לחממות.

חיים ילין: המדינה לא מפצה על הדבר הזה, כי אין לה דרך לפצות, זה גם לא נמצא בתוך התקנות.

חיים ילין: זו דוגמה קלאסית.

<משה אשר: גם בתל אביב, אני מניח שיש נזקים שלא מפוצים, וגם נפגע מוניטין.

חיים ילין: רגע, אתה יודע מה, יש לי תכונה, אני לא מפריע, למרות שזכותי להפריע ואתה יודע את זה יפה.

חיים ילין: שתיים, אני לא תל אביבי, מה לעשות?

חיים ילין: רון חולדאי, תאמין לי, חברי היקר, הוא לא צריך בכלל עזרה ממני, שאני אייצג אותו בכבוד, בסדר?

חיים ילין: אבל נקבעו כללים.

חיים ילין: נקבעו כללים של מחזור, נקבעו כללים במשרד החקלאות לגבי מהו הסל ומהו הפיצוי שיש על כל גידול.

חיים ילין: אפשר להתווכח על זה אם שקל יותר או שקל פחות, זה ויכוח מקצועי לגיטימי, לא שייך למס רכוש, כי החקלאים יחד עם משרד החקלאות בנו את הסל עצמו ומס רכוש מפצה לפי זה.

חיים ילין: האמירה שלי היא מאד פשוטה, כל מי שלא מרוצה מהמסלול הירוק, אני תמיד אומר לו, לך לאדום.

חיים ילין: אמנם שם זה יותר ארוך ויותר מייגע, אבל שם תוכל לקבל, אם אתה צודק, את מלוא הסכום.

חיים ילין: עכשיו, בעקבות "צוק איתן", מיד כשנכנסתי לכנסת, אחד הדברים הראשונים שהיו הוא דיון בוועדת כספים.

חיים ילין: בעקבות הדיונים שם, ודרך אגב, רוב האנשים שהגיעו לא היו חקלאים בנגלה הזאת, רוב האנשים שהגיעו דווקא היו אנשי מסחר שהתלוננו על המחזור.

חיים ילין: ביקשנו לקבל את הנתונים של אותם אנשים והוקמה מעין תת ועדה של ועדת הכספים, שארבעה חברי כנסת נמצאים שם, אני מוביל את זה יחד עם טמיר, מנהל הוועדה.

חיים ילין: ארבע פעמים ביקשנו נתונים ולא קיבלנו, לא מהמועצות, לא מהפרטים ולא מאף אחד, ופה באה הנקודה, עד המפנה שקרה, שבעצם מס רכוש דרש כספים מהחקלאים.

חיים ילין: יש לי פה ביד וזה יגיע לוועדה ויהיו גם דיונים מול מס רכוש, מאותו רגע 28 נישומים מערערים על ההחלטה הזאת, שיכולה להפיל את החקלאות שלנו, חד משמעית.

חיים ילין: כולם חקלאים, אולי מפעל או שניים שנמצא בתוך ה-7 קילומטרים, ואני מציע לכל מי שיכול לתבוע שבסופו של דבר יתבע.

חיים ילין: אבל מה?

חיים ילין: אחת הבעיות הקשות היא שאין פיצוי על עגמת נפש.

חיים ילין: מס רכוש לא מפצה, לא על נזק עקיף ולא על עגמת נפש.

חיים ילין: מפעל חיים של אנשים שמעבדים את האדמה, לפעמים התחושה היא של 'חבר'ה, מה אתם רוצים מהחיים שלי?

חיים ילין: לא רק שאני נמצא על קו האש, אף אחד גם לא שם עליי'.

חיים ילין: זאת התחושה ומול התחושה הזאת לפעמים אני אומר, כל מי שיושב פה, וזאת הבעיה, כל מי שיושב פה הם בסדר ואני אומר את זה חד משמעית, הבעיה היא שמה שהם מנסים שיחלחל למטה, אצל השמאי שמגיע לכל אחד מהם, זה לא עובד.

חיים ילין: כל שמאי מולם מנהל משא ומתן כמו בשוק הכרמל, 'תחזיר 400,000', 'לא, אני לא אחזיר 400,000', 'טוב, נתפשר על 200,000'.

קארין אלהרר: אני לא רואה איך רשות המסים טוענים - - -

חיים ילין: אני אנסה לנמק.

חיים ילין: יש את מה שנקרא דין הבוס, הממלכה הקובעת, רוח המפקד ויש פה מפקדים מעולים.

חיים ילין: הרוח הזאת לא מחלחלת למטה.

חיים ילין: זה נובע, קודם כל, מהטראומה שלחלק מהאנשים שנמצאים פה יש ממלחמת לבנון השנייה, שאנשים שם הגזימו לחלוטין ובסוף היו צריכים להחזיר.

חיים ילין: תשאל אותם, זו הטראומה שלהם, הטראומה של מלחמת לבנון השנייה.

<קריאה: תשאל את דובי אם הוא חושב שהם הגזימו לחלוטין.

חיים ילין: רגע, אני אומר לך עכשיו.

חיים ילין: אני יודע שדובי פה.

חיים ילין: לאט לאט אנחנו הגענו למקומות האלה של חוסר אמון, אז אני לא אומר שאין את ה– 3%, 4%, 5% שמנסים בעקבות המצב להוציא - - -

קארין אלהרר: אבל לא בגללם מייצרים את הדבר הזה.

חיים ילין: אבל לא בגללם קובעים מדיניות.

חיים ילין: חוסר האמון שקיים הוא מוחלט.

חיים ילין: לפעמים הוא מאוד קשה.

חיים ילין: לכן אני אומר לכולם, חבר'ה, תקשיבו לי טוב, מי שמאמין בצדקת דרכו, שיוציא את הירוק, יעביר אותו לאדום ויבקש גם מעורך דין להקפיא את ההחזר.

חיים ילין: אם אתם שואלים אותי, אין שום סיבה בעולם ואת זה אני אומר, אמיר - - -

קארין אלהרר: אני מיד נותנת לכם.

חיים ילין: אמיר, תקשיב, אין שום סיבה בעולם שמי שמערער ורוצה לעבור לאדום וללכת לבית המשפט, שהוא לא יחזיר מיד את הכסף.

חיים ילין: הכסף יוחזר לאחר שבית המשפט יקבע, כי יכול להיות שחלק מהאנשים פה צריכים למכור את הבית, לשעבד את הבית ולקחת הלוואה.

חיים ילין: אנחנו יודעים מה זה חקלאות, אם אין תזרים מזומנים הם נופלים, הם קורסים.

חיים ילין: זה אחד.

<משה אשר: אני כבר אענה.

חיים ילין: רגע, זה אחת.

חיים ילין: שתיים, חבר'ה, זאת לא הייתה מלחמה של שבוע, סליחה, זו הייתה מלחמה של 60 יום.

חיים ילין: אנחנו התחלנו לחטוף עשרה ימים עוד לפני שראש הממשלה קיבל החלטה שזו מלחמה ולא איזה מבצעון.

חיים ילין: 60 יום.

חיים ילין: חלק מהמזל של מדינת ישראל ושל החקלאים היה שלפחות לגבי תפוחי אדמה וגידולי נפח של שטחים פתוחים, זו הייתה עונה שבה מכינים את הקרקע, אבל תשאל אותם כמה היו צריכים, איפה שהטנקים רמסו, כמה היה ואם הם פוצו בכלל, אתה מבין?

חיים ילין: זה חלק מהבעיה, כי אם היו גידולים שם, הייתם צריכים להוציא משם גידולים שהטנקים עלו עליהם, ולא היו, גם כשהיו חוזים וגם על הכול.

חיים ילין: חבר'ה, אני אומר לכם את זה עכשיו, האירוע הזה הוא אירוע משמעותי מאד.

חיים ילין: מה שייקבע פה בסופו של דבר יגיע לוועדת הכספים, לוועדה הזאת, אבל אני אומר, בשורה התחתונה, אם אני הייתי אֲתם עכשיו, הייתי לוקח עורך דין ותובע את מס רכוש.

חיים ילין: בסופו של דבר בית המשפט יקבע, לא הם.

חיים ילין: אנחנו לא שופטים פה, רק שתבינו, אנחנו מחוקקים, לא שופטים.

חיים ילין: שופטים יש בבית המשפט פה לידינו.

<משה אשר: אני רק רוצה - - -

<קריאה: אם היה לנו את הזמן ולא היינו נלחמים בשטחים, הלוואי שהיה לנו את הזמן והיכולות.

קארין אלהרר: אני נותנת לך את רשות הדיבור, רגע.

<משה אשר: אני רק רוצה לומר לנקודה של ועדות ערר, כמעט בכל הוועדות, כמעט בכולן, העמדה של מס רכוש מתקבלת.

<משה אשר: זאת אומרת, לבוא ולהרוויח כמה חודשים - - -

קארין אלהרר: אני לא הייתי אומרת את זה לחיוב, מר אשר.

<משה אשר: למה לא? למה לא? זו ועדת ערר, לא שלנו, של משרד המשפטים.

<משה אשר: אני לא מבין איפה בדיוק הבעיה.

<משה אשר: זאת אומרת שההחלטה היא החלטה מקצועית וזאת אומרת שהצד השני לא הצליח להרים את הנטל.

<משה אשר: זאת אומרת שאם זה בסוף, אז אני לא מבין על מה מדברים פה, על כמה חודשי אשראי?

חיים ילין: זה לא חודשי אשראי, זה בבסיס.

קארין אלהרר: רגע, סליחה.

קארין אלהרר: אדוני, חברים יקרים, הדיון הזה הוא שלכם, אבל אני מבקשת שתתנו לי לנהל אותו.

קארין אלהרר: אני רק רוצה, לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לחקלאים, לדעת, הסכום הכולל שניתן כפיצויים, כספי "צוק איתן".

<משה אשר: 1.6 מיליארד שקלים לנזק העקיף.

קארין אלהרר: רק לחקלאים?

חיים ילין: לא, לחקלאים.

חיים ילין: עזוב, בחיאת, עכשיו הכנסת לי את תל אביב פנימה.

קארין אלהרר: די, חיים.

קארין אלהרר: מר אשר - - -

<משה אשר: הוא מנסה לסכם לך.

קארין אלהרר: מר אשר, תסכם לי את זה.

קארין אלהרר: אני בינתיים רוצה לתת את זכות הדיבור - - -

חיים ילין: יש פה לבד 15 מיליון שקל מה-22.

קארין אלהרר: מר דובי אמיתי, נשיא התאחדות האיכרים, בבקשה.

<דובי אמיתי: גבירתי היושבת ראש.

קארין אלהרר: אני רוצה שרשות המסים תקשיב.

<אמיר דהן: בערך 115 מיליון שקל.

חיים ילין: 10% זה נזק חקלאי, זה מה שהוא אומר.

חיים ילין: היתר זה לא חקלאות.

<משה אשר: בסדר, אבל כמה תביעות?

<אמיר דהן: יש 26,000 תביעות.

<משה אשר: חקלאות 700 תביעות.

קארין אלהרר: מהו הנתון?

<משה אשר: יש כ-800 תביעות.

<משה אשר: מתוך כ-25,000 תביעות 800 הן בתחום החקלאות והסכום שהם קיבלו זה בערך 115 מיליון שקל.

קארין אלהרר: 115 מיליון שקלים, תודה.

קארין אלהרר: דובי, בבקשה.

<דובי אמיתי: גבירתי היושבת ראש, תודה רבה על ההיענות וקיום הדיון הזה.

<דובי אמיתי: חבריי, חברי הכנסת.

<דובי אמיתי: אני חושב שיש לנו כבר הישג ראשון, ואמרתי את זה בחוץ לידידי משה אשר, במקרה, מאז אותו יום שהחלטתְ לקבוע את התאריך לדיון, אנחנו מוזמנים לוועדות ערר.

<דובי אמיתי: אגב, לא שמעתי את הנתון - - -

קארין אלהרר: מה זאת אומרת, לא הייתם מוזמנים קודם?

<דובי אמיתי: לא.

<דובי אמיתי: אנחנו עכשיו שנתיים ו-, כמה אמרת מאז "צוק איתן"?

<דובי אמיתי: לא זימנו אותנו לוועדות ערר.

<דובי אמיתי: בשבועיים האחרונים אנחנו מקבלים הודעות, אני לא הפרעתי לאף אחד - - -

קארין אלהרר: חברים, אני שמרתי על זכותכם.

<משה אשר: אנחנו נגיב.

קארין אלהרר: אתם תגיבו בזמנכם.

קארין אלהרר: בבקשה.

<דובי אמיתי: ולא שמעתי גם כמה תיקים ידוע למס רכוש ומס הכנסה שמתנהלים בוועדות ערר.

<דובי אמיתי: כמה עררים הוגשו?

קארין אלהרר: לא שאלתי.

<דובי אמיתי: אוקיי.

<דובי אמיתי: , אנחנו נשמח לשמוע.

קארין אלהרר: הם יתנו את הנתון הזה אחר כך.

<דובי אמיתי: הדבר השני שאני חייב לומר, מבחינת המספרים היבשים, ואני מאמין לכל מילה, אני מכיר את מר אשר מספיק זמן, מה שהוא אומר, זה כנראה קרה, אז מבחינת המספרים היבשים זה נשמע נהדר, אנחנו לקראת הסוף, שלושה תיקים פה, ארבעה שם, אבל צריך לרדת רזולוציה אחת למטה ולהבין איך הגענו לשם.

<דובי אמיתי: נכון שתוקננו תקנות מיידית על ידי הממשלה הקודמת וזה קרה מהר.

<דובי אמיתי: יושב פה נציג משרד החקלאות ויושב פה מי שעמד אז בראש הצוות, גם אמיר דהן וגם ערן יעקב, וזה קרה מאד מהר והוחלט על מסלול ירוק ומסלול אדום.

<דובי אמיתי: ברגע שהוחלטה הנוסחה יצאנו לדרך, אבל מה קרה?

<דובי אמיתי: אני אבקש גם לשמוע את הנתון הבא מאנשי מס רכוש, תוך כמה זמן הם הגיעו לחקלאים מרגע הודעת התביעה, אם בכלל?

<דובי אמיתי: אני מודיע לך פה, לפרוטוקול, עד היום ישנם חקלאים שתבעו ושמאי לא דרך אצלם בשטח, עד היום.

קארין אלהרר: על בסיס מה נידונה התביעה?

<דובי אמיתי: על בסיס מסלול ירוק.

<דובי אמיתי: תיכף נדבר על המסלול הירוק, מה זה מסלול ירוק ומה עושים לחקלאים במסלול הירוק.

<דובי אמיתי: לדעתי, בסופו של יום, אני אמליץ לגבירתי לקחת את המסלול הירוק ולהפוך אותו לאדום יהיה מסלול אחד, כי תיכף תביני מה קרה לנו, מה קרה לחבורה הזו ואם חלילה יש עשבים שוטים בינינו, צריך לטפל בהם.

<דובי אמיתי: אני לא מאמין, אני יודע איך אנשים עובדים, אני בעצמי חקלאי שגם התמודדתי עם אתגרים לא פשוטים.

<דובי אמיתי: כשהמסלול הירוק נקבע השמאים לא מגיעים לחקלאים ואם מגיעים אז מגיעים אחרי שלושה, ארבעה, חמישה חודשים והגיעו לחלק מהמקרים.

<דובי אמיתי: אגב, אין להם מערך של שמאים שערוך ומוכן ליום פקודה, אין, אין היום, אין היום.

<דובי אמיתי: זה צוות מאד קטן, יעיל לשיטתו.

<דובי אמיתי: במסלול הירוק אנחנו אמורים להגיש מסמכים בצורה טכנית, 'תביא חשבוניות, תביא קבלות, תן לנו פה, תן לנו שמה', במלחמת לבנון השנייה - - -

קארין אלהרר: לא, אל תיקח אותי לשם.

<דובי אמיתי: אני אחזיר אותך לשם - - -

חיים ילין: חוסר האמון נולד שם.

קארין אלהרר: רגע, אני מנסה לברר את העובדות פה.

<דובי אמיתי: אז העובדה היא כזאת, במסלול ירוק חקלאים צריכים לעבור הליך טכני ומגישים את כל הניירת, את כל המסמכים ואת כל החשבוניות ואת כל האישורים מרואה חשבון ואת זה צריך ללכת לבדוק.

<דובי אמיתי: לכן בנינו מסלול ירוק, אבל מה קרה הפעם?

<דובי אמיתי: אני אבקש שגם הנתון הזה יוצג פה, כמה חקלאים ניהלו איתם משא ומתן בתוך המסלול הירוק והם הביאו אותם למצב שאין להם ברירה אלא להגיד, 'הגענו להסכמה'.

<דובי אמיתי: כשיושב חקלאי בלי תזרים מזומנים של שקל מיותר אחד, עם נזק אדיר, ויושב מולו פקיד של מס רכוש, ואין לי ספק שמנהל רשות המסים לא יודע מה קורה למטה, אין לי ספק, כי אם הוא היה יודע הכול היה משתנה, לוקחים אותם לתוך החדרים, מגיעים אליהם לבתים, לחצרות.

<דובי אמיתי: בן אדם מגיש תביעה של מיליון, אומרים לו, 'תגמור במאה, לא תגמור במאה לא תקבל כלום, נלך אתך עד הסוף'.

<דובי אמיתי: זה אופן ההתנהלות.

<דובי אמיתי: לזה אני לא מסכים.

<דובי אמיתי: לזה אני לא מסכים ואני לא אתן לזה יד.

<דובי אמיתי: זה מה שקרה לחקלאים שלנו.

<דובי אמיתי: אז אם יש מסלול ירוק הוא מסלול טכני בלבד.

<דובי אמיתי: אתם יודעים מה?

<דובי אמיתי: אנחנו גנבים, החקלאים?

<דובי אמיתי: אנחנו מנסים לתחמן?

<דובי אמיתי: שלחו אותנו למסלול האדום.

<דובי אמיתי: אין בעיה.

<דובי אמיתי: תגידו, 'לא מתאים לנו'.

<דובי אמיתי: אל תנהלו איתי משא ומתן בירוק.

<דובי אמיתי: אם אתם רואים שאנחנו לא מתאימים למסלול הירוק, שלחו אותנו לאדום.

<דובי אמיתי: אתם, ביוזמתכם, אל תנהלו איתנו משא ומתן על הירוק.

<משה אשר: עשינו את זה ב-0-7 ק"מ.

<דובי אמיתי: זה לא תקין, זה לא ראוי, כך מדינה לא מתנהלת, כך מדינה לא רוצה להבטיח את החוסן החברתי שלה באמצעות האנשים האלה שיושבים שם.

קארין אלהרר: תודה.

<דובי אמיתי: רגע, עוד מלה אחת, בבקשה.

<דובי אמיתי: אני אומַר בסופו של דבר, אני חושב שמצד אחד הכוונה והרצון זה באמת לעזור לחקלאים, אבל משהו התקלקל פה, משהו לא בריא והדברים האלה חייבים להיבדק בצורה רצינית ומקצועית כי הפעם הבאה, בין אם זה יהיה בצפון ובין אם זה יהיה בדרום, היא בדרך.

<דובי אמיתי: זאת המטרה של הדיון הזה.

קארין אלהרר: תודה, אני רוצה לקבל התייחסות לשתי נקודות.

קארין אלהרר: הנקודה הראשונה היא ששמאים לא ביקרו בכל המקומות שבהם הוגשו תביעות.

<משה אשר: לא תמיד צריך לבקר שמאי.

<משה אשר: אם אתה במסלול ירוק לא בהכרח צריך לבקר שם שמאי.

<משה אשר: זה אחת.

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לרדת לסוף הנקודה הזו.

חיים ילין: כאן מתחילות הבעיות של חוסר אמון.

קארין אלהרר: אתם עוברים מסלול ירוק, יש לו כללים משל עצמו, במסלול הזה אני לא שולח שמאי.

קארין אלהרר: כל זה בעיניי, מנהלית, טוב ונכון למקום שבו אין מחלוקות בין הצדדים, אבל במקום שבו יש מחלוקות בין הצדדים, ראוי ונכון שיגיע שמאי.

<משה אשר: אנחנו לא פוסלים את זה.

<דובי אמיתי: יש פה חקלאי לשמאלי, שלא הגיע אליו שמאי עד היום.

<דובי אמיתי: תגידו לי מה לעשות.

<משה אשר: אם אתם רוצים להתייחס לתיקים הפרטניים אין לנו בעיה.

<משה אשר: אם תרצו.

קארין אלהרר: לא, אנחנו לא.

קארין אלהרר: מר אשר, אנחנו לא מנהלים דיון בתיקים פרטניים, אני מדברת ברמה העקרונית.

<משה אשר: לא, אם מתחילים לבקש אנחנו מוכנים ל - - -

קארין אלהרר: לא, אני מדברת, אדוני, ברמה העקרונית.

<משה אשר: ברמה העקרונית השאלה היא האם לפי החוק כאשר לא הייתה הסכמה, האם הוצאנו שמאי או לא הוצאנו שמאי.

<אמיר דהן: אני אסביר.

<אמיר דהן: קודם כל, הנושא של השמאי, השמאי, בסופו של דבר, השמאי הוא כלי בארגז כלים של המנהל כדי לקבל החלטה בתיק.

<אמיר דהן: צריך לזכור שדווקא בחקלאות או בתעשייה או במסחר, מדובר בדוחות הכספיים שלהם.

<אמיר דהן: הרי יש מידע מה שהחקלאי הזה יודע לעשות בשנה קודמת - - -

קארין אלהרר: אדוני, אני מקבלת לגמרי את האמירה הזאת, אבל במקום שבו אתם לא מסכימים, אין הסכמה, אתם טוענים א', החקלאי טוען ג' - - -

<משה אשר: לא בהכרח נדרש שמאי.

קארין אלהרר: תשמע, מר אשר, לפני שבסוף נוקטים בצעדים שהם בעיניי צעדים מאוד מאוד קשים - - -

<משה אשר: לקבל החלטה זה צעד קיצוני?

קארין אלהרר: לא, לא לקבל החלטה.

<משה אשר: יש ועדת ערר.

קארין אלהרר: להיפך, למה להגיע למקום הזה?

<משה אשר: אז אני מסביר שוב.

קארין אלהרר: שנייה, רק רגע.

חיים ילין: אני אגיד לך איפה הבעיה, אי אפשר לשחזר את האירוע.

קארין אלהרר: חיים, תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת ילין, אני יכולה לסיים משפט?

חיים ילין: סליחה, קארין, ממש, אחרי כן אני אחטוף ממך בראש.

קארין אלהרר: אני באמת לא מצליחה להבין את זה.

קארין אלהרר: ברור שאפשר, אפשר גם להגיע לבית המשפט העליון על כל מקרה, הכול אפשרי.

קארין אלהרר: אני שואלת, אתם הרי באתם לעשות את הדבר הנכון, אני מאמינה לזה.

קארין אלהרר: החקלאים, יש להם טענה.

קארין אלהרר: הם אומרים, 'שלחתי לך את המסמכים, אתה מסרב להאמין לטענתי, בוא, תשלח מישהו', יראו עיניך, יותר טוב.

<משה אשר: לא תמיד בשלב הזה יש מה לראות, זה אחת.

קארין אלהרר: אבל מה זה 'השלב הזה'?

קארין אלהרר: אתה מגיע למצב - - -

<משה אשר: יש לנו המון תביעות.

קארין אלהרר: אדוני, אבל אז אתה מגיע למצב שאתה דורש מהם את החזר הכספים ואתה אומר, 'זה לא אני, החוק מחייב אותי'.

קארין אלהרר: לדעתי - - -

<משה אשר: זה לא קשור אחד לשני.

קארין אלהרר: זה הרבה יותר קיצוני.

<אמיר דהן: אני יכול להסביר רק משהו בנושא הזה?

קארין אלהרר: בבקשה.

<אמיר דהן: שמעתי את חיים ואת דובי, מה שהם דיברו על זה ששמאי לא הגיע תקופה.

<אמיר דהן: צריך לזכור שזה לא נזק ישיר, שאתה בא לראות את הברזלים של החממה פגועים, את האזור של החממה ואת הגידול שנפגע.

<אמיר דהן: מדובר בנזק עקיף שהוא הצליח לקטוף חלק וחלק הוא לא הצליח לקטוף.

<אמיר דהן: בסופו של דבר, הערכת הנזק הנכונה היא לא בחודש הראשון, לא בחודש השני, היא דווקא בתום הגידול.

<אמיר דהן: בעצם, אחרי שהוא קטף את הכול, אנחנו יודעים מה הוא יכול היה לקטוף, מה הוא לא יכול היה לקטוף ויכולים להעריך את הנזק.

<אמיר דהן: אני לא מסכים עם החברים, בנזק העקיף אין צורך ששמאים יגיעו במהירות לקרקע, הרי בסופו של דבר יש להם תעודות משלוח, הזמנות.

קארין אלהרר: לא במהירות, ייקחו את הזמן, אבל שיגיעו.

<אמיר דהן: צריך לזכור שבמחלקה שלנו - - -

חיים ילין: היא אומרת לך שכשיש ויכוח, למה לא מגיע שמאי.

חיים ילין: זה מה שקארין שואלת, תענו למה שהיא שואלת.

<אמיר דהן: יש לנו אגרונום במחלקה שלנו, יש לנו אנשים שהם מקצועיים בתחום הזה.

<אמיר דהן: אנחנו מקבלים את ההחלטות, השמאי הוא כלי, אנחנו לא משתמשים בו כל הזמן.

קארין אלהרר: האגרונום, האדם שהוא באמת מומחה בתחום, הרי בסוף אתם רשות מנהלית, האם לא ראוי בעיניך שהוא ידבר עם החקלאי פנים אל פנים והחקלאי יסביר לו מה שהוא כנראה לא הצליח להעביר במסמכים, יסביר לו מה מקור הבעיה?

<משה אשר: זה נעשָה.

<אמיר דהן: נעשָה.

קארין אלהרר: בכל המקרים?

<אמיר דהן: בכל המקרים.

קארין אלהרר: אוקיי.

<אמיר דהן: אם יש כאן מקרה אחד שאומרים שלא, אז זה אחד שאני לא מכיר אותו, בכל המקרים דיברו עם החקלאים ועם המייצגים, בכולם.

<אמיר דהן: אני חייב להגיד משהו.

<אמיר דהן: אנחנו כל הזמן דורשים מסמכים, כמו תעודות משלוח, שאלה מסמכי חובה במס הכנסה.

<אמיר דהן: לעניין קרן פיצויים אנחנו לא מנהלים את תעודות המשלוח, הזמנות, אנחנו לא מנהלים, זה המסמך שלנו כדי להוכיח מה הוצאת מהקרקע.

<אמיר דהן: אנחנו רוצים לדעת.

<אמיר דהן: לעניין קרן פיצויים אנחנו בהפרדה מרשות המסים וזה נהיה אחרת.

<אמיר דהן: אז אנחנו עושים את כל הבדיקות האלו, זה מה שגורם להרבה עיכובים בתיקים, כי אנחנו לא מקבלים את כל המסמכים שלנו.

<אמיר דהן: היום יש תיקים פתוחים, אנחנו מסוגלים לסגור אותם תוך שבוע, אבל ההחלטות יהיו לא כמו שהאזרח רוצה כי אין לנו את כל המסמכים.

<אמיר דהן: אנחנו מנסים פעם נוספת ופעם נוספת.

<אמיר דהן: בסופו של דבר, כמו שאמרתי, יש סמכות, יש ועדת ערר, זו ועדה מקצועית לחלוטין.

<אמיר דהן: יש שם יושבת ראש או יושב ראש שהם עורכי דין, יש שם שמאי, זה המקום לברר את הטענות האלו, כשאנחנו כותבים מכתב החלטה והגענו למסקנה שמגיע לו איקס פיצוי - - -

<דובי אמיתי: דרך אגב, עד היום הגישו מהחקלאים 30 עררים.

<דובי אמיתי: זה מה שאנחנו יודעים, זו לא כמות גדולה.

קארין אלהרר: ארז גוזן, בבקשה.

<ארז גוזן: אני חקלאי ממושב ישע.

<ארז גוזן: אני הגשתי את בקשת הפיצויים שלי במהלך המלחמה או קצת אחריה, עד דצמבר, שמאי היה אצלי בחודש אוגוסט 2015, עבר אצלי בשטחים, בדק, ראה שאכן מה שאני מצהיר אני יכול לעמוד בו גם ברמה החקלאית.

<ארז גוזן: עד דצמבר 2015 לא קיבלתי שום תשובה.

<ארז גוזן: אחרי הרבה מאבקים נשלחה תשובה.

<ארז גוזן: בדצמבר 2015 קיבלתי איזשהו סכום פיצויים ואחרי 14 יום קיבלתי הודעה שאני חייב להחזיר אותם אחרי שבוע.

<ארז גוזן: מהלך שנעשה בצורה זדונית, לטעמי.

<משה אשר: התיק שלך מתנהל בוועדת ערר עכשיו?

<ארז גוזן: אני הגשתי ערר דרך עורך דין, כן.

<ארז גוזן: השמאי בכלל לא התייחס לנזקים שהיו לי במשק, אני יכול להגיד שהוא בכלל ביטל - - -

קארין אלהרר: על בסיס מה התקבלו הפיצויים?

<משה אשר: לא משנה, יש ועדת ערר, זה כמו בית המשפט.

<משה אשר: אני לא מבין מה זה - - -

<ארז גוזן: אני רוצה להגיד, אני באתי הנה מהסיבה היחידה, אנחנו שנתיים וחצי אחרי המלחמה, עוד אין לי תאריך לוועדת ערר.

קארין אלהרר: מתי הגשת את הערר?

<ארז גוזן: הגשתי את הערר תוך 30 יום.

<ארז גוזן: לא, נגיד אחרת, את התשובה של מס רכוש קיבלתי באמצע ינואר 2016.

<ארז גוזן: שלחתי להם מיידית פקס שאני רוצה להגיש ערר.

<ארז גוזן: כמובן שלא התייחסו.

<ארז גוזן: התקשרתי אליהם בטלפון, אמרו לי שהם לא עונים לאנשים פרטניים, אף אחד לא ענה לי.

<ארז גוזן: הלכתי לעורך דין ממש בדקה התשעים, הוא ביקש ארכה להגיש את הערר, כי נותנים לך רק 30 יום, אם אתה לא מגיש תוך 30 יום אתה מאבד את הזכות שלך להגיש ערר.

<משה אשר: אני אתייחס.

<ארז גוזן: גם את התשובה, גם את השמאות של השמאי של מס רכוש - - -

קארין אלהרר: אדוני, מתי בסופו של דבר הוגש הערר?

<ארז גוזן: הערר הוגש במהלך החודשיים שאחרי זה.

קארין אלהרר: זאת אומרת פברואר-מרץ.

קארין אלהרר: מפברואר מרץ עד היום עוד אין תאריך?

<משה אשר: מי שמנהל את - - -

<קריאה: אבל יש כאן עוד נקודה, שלקח שנה וחצי עד שהוא קיבל את התשלום שביקשו ממנו להחזיר.

קארין אלהרר: תראו, אני כן אולי - - -

<משה אשר: אני אתייחס גם לזה.

קארין אלהרר: רק שנייה, אולי אני לא - - -

<משה אשר: אבל ועדת ערר היא לא אנחנו.

קארין אלהרר: רק שנייה, אולי אני לא משתלבת היטב בבניין הזה, אבל אני כן אוהבת את הפרדת הרשויות ולכן אנחנו לא נדון כאן במה שיידון בערר.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את תגובתכם רק לעניין הפרוצדוראלי, דהיינו, לעניין של המועדים, לעניין של מענה שנראה לי סביר בהחלט, מענה טלפוני, ולעניין של המועד לוועדת ערר.

<משה אשר: קארין, אני אסביר.

<משה אשר: בהחלטה שעליה מערערים לוועדת ערר כתוב למטה בדיוק את הטלפון, הפקס, הכתובת של ועדת הערר.

<משה אשר: לשם צריך להגיש את הערעורים, לא אלינו, וזה כתוב בצורה ברורה.

<ארז גוזן: לשם הגשתי.

<משה אשר: יפה.

<ארז גוזן: אתם לא מגיבים.

<אמיר דהן: אבל זה לא אנחנו.

<ארז גוזן: לא אתם ולא הם.

<ארז גוזן: סליחה, במהלך התהליך אתם לא מגיבים לשום שאלה.

<דובי אמיתי: מי אחראי לענות בשם ועדת ערר?

<דובי אמיתי: זאת השאלה.

קארין אלהרר: ועדת ערר היא עצמאית.

<משה אשר: משרד המשפטים הקים אותה.

<דובי אמיתי: מי מחייב את ועדת הערר לדון ובאלו פרקי זמן, כי אנחנו לא יכולים לדון שנתיים אחרי.

קארין אלהרר: זה משרד המשפטים, זה לא רשות המסים.

<משה אשר: כל שבוע יש שם דיונים.

<משה אשר: לאחרונה הקימו עוד ועדה לתגבר את זה, עוד הרכב.

קארין אלהרר: יש כאן נציג של משרד המשפטים?

קארין אלהרר: לא.

<ארז גוזן: אני רוצה להוסיף עוד משהו בנושא הזה.

<ארז גוזן: אני רוצה להתייחס למה שהם אמרו.

<ארז גוזן: אני שנה וחצי רץ אחריהם.

<ארז גוזן: שלחתי מכתבים, התקשרתי לשמאי שלהם בבאר שבע, דיברתי איתו כמה פעמים בטלפון, הכול מיוזמתי.

<ארז גוזן: מעולם, אף אגרונום של הוועדה הזו לא פנה אליי, לא לדבר איתי, לא לשמוע, לא בא אליי למשק לראות אם יש נזקים, לא ראה מה איכותי כחקלאי, לא יודע מה אני מסוגל להוציא או לא מסוגל להוציא.

<ארז גוזן: בסופו של דבר השמאי שהם שלחו הוא לא שמאי.

<ארז גוזן: הוא לקח, חפר בספרים, חמש שש שנים אחורה, הוא דרש ממני - - -

חיים ילין: הוא אחד האנשים הכי ישרים שיש, אני שם את היד שלי על הבן אדם הזה.

חיים ילין: אני אומר לךָ עכשיו, אין שקר במילה שהוא אומר.

חיים ילין: אני אומר לכם את זה חד משמעית.

<משה אשר: אני לא מבין, אנחנו עושים דיון על ועדת ערר?

<משה אשר: לא, כי זה מה שקורה עכשיו.

קארין אלהרר: לא, זה לא.

חיים ילין: לא, אבל תקשיב למה שהוא אומר.

<משה אשר: אז אני מסביר גם לך.

<משה אשר: אני לא יודע מה יש בספרים שלו, אתה לא יודע מה יש בספרים שלו.

<משה אשר: ועדת ערר תדון בזה, רק שם המקום, לא פה.

<ארז גוזן: אני לא מתייחס, לא ביקשתי ממך לדון ב - - -

קארין אלהרר: אנחנו לא דנים בוועדת הערר.

חיים ילין: אני אומר לך, שמעת מה הוא אומר לגבי ועדת ערר.

<ארז גוזן: אני רוצה להגיד על שיטת העבודה.

<ארז גוזן: לקחו ממני - - -

חיים ילין: תסבירו שהייתה ועדת ערר ושופט הגיע רק עכשיו, לפני איזה חודש חודשיים.

<משה אשר: לא, ממש לא.

חיים ילין: ועכשיו כל התיקים מטופלים.

חיים ילין: אמיר, אתה אמרת לי את זה.

<אמיר דהן: ממש לא.

<ארז גוזן: אבל למה אנחנו מגיעים לוועדת ערר רק עכשיו?

קארין אלהרר: רגע.

<ארז גוזן: לא, כי נתת לי אפס.

<ארז גוזן: אמרת לי, 'או שאתה לוקח את ה-200,000, מחזיר לי אותם ואתה פושט רגל, או שאתה לוקח 100,000 ואתה הולך הביתה'.

<אמיר דהן: או שתציג את המסמכים - - -

<ארז גוזן: וגם את ה-100,000 האלה לא רצית לרשום אותם, כי זה מתחת ל - - - זה כאילו לא רשום ואמרו לי, 'מגיע לך אפס'.

קארין אלהרר: מה, ברשות המסים לא - - -

<ארז גוזן: הוא אמר לי, 'מגיע לך אפס'.

<ארז גוזן: כן, הוא לא רצה לבדוק - - -

קארין אלהרר: רגע, רגע, אדוני, אתה תדבר בתורך.

קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר מילה.

קארין אלהרר: רק שנייה, שנייה.

<משה אשר: אם מגיע לך אפס מגיע לך אפס.

<ארז גוזן: אז למה הוא הציע לי 100,000 אחרי זה?

<משה אשר: אולי לפנים משורת הדין?

<משה אשר: גם זה אולי לא בסדר.

קארין אלהרר: מר אשר, סליחה.

קארין אלהרר: אני רוצה רגע משפט לחקלאים המכובדים שיושבים כאן.

קארין אלהרר: תראו, מכיוון שאתם נציגים ויש עוד חקלאים, אני מניחה, שמרגישים עצמם מקופחים מהחלטות רשות המסים, גם בגלל העובדה שאנחנו מדברים על חלק מהמקרים שנמצאים בערכאות שיפוטיות, אני מבקשת לא לרדת לרזולוציה של מקרים שבהם יש ערכאה שיפוטית שדנה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדבר על העקרונות.

קארין אלהרר: העקרונות הם החשובים.

קארין אלהרר: בבקשה.

<ארז גוזן: נכון, לכן אני רוצה להבין את העיקרון.

<ארז גוזן: אם בחרתי במסלול אדום, זאת אומרת שחשבתי שיש לי נזק.

<ארז גוזן: אם האדונים הנכבדים אומרים שבמסלול הירוק אין שמאי, במסלול האדום, מן הסתם, חייב להיות שמאי.

<ארז גוזן: הרי אם אני הולך למסלול אדום אז מראש - - -

קארין אלהרר: רגע, בחרת במסלול הירוק או באדום?

<ארז גוזן: לא, אני במסלול אדום.

<ארז גוזן: חייבים היו לשלוח שמאי.

<ארז גוזן: מה הטעם לשלוח שמאי שנה ורבע אחרי שנגמרה המלחמה?

<ארז גוזן: כשהוא נכנס אליי לשטח, כל מה שהוא אמר לי: 'וואו, איזה יופי השטחים שלך, לא נפגעת בכלל'.

קארין אלהרר: מדהים.

<משה אשר: עוד פעם, אני אומר שוב, נראה לי מאד לא רציני, בלשון המעטה - - -

קארין אלהרר: למה לא רציני?

<משה אשר: ואני מצפה שבואו נראה מה באמת יהיה בוועדת ערר.

קארין אלהרר: שנייה, שנייה, שנייה.

<משה אשר: לגבי כל אחד שטוען ברמה הפרטנית.

קארין אלהרר: סליחה, אני לא מדברת על הרמה הפרטנית, זה עניין עקרוני.

<משה אשר: לא, זה פרטני.

קארין אלהרר: לא, זה עקרוני.

<ארז גוזן: אבל למה לחכות כל כך הרבה זמן לפיצויים?

<ארז גוזן: אני לקחתי הלוואה בבנק בשביל לשרוד.

קארין אלהרר: סליחה, שמאי אמור להגיע בו בזמן, לא שנה וחצי אחרי.

<אמיר דהן: חד משמעית, כמו שהסברתי, בוא ניקח את האדון הזה.

<אמיר דהן: הוא טוען שהוא לא קטף כמו שצריך בגלל הלחימה, בסדר?

<אמיר דהן: בסופו של דבר יש לו שטח שהוא לא קטף ממנו.

<אמיר דהן: בסופו של דבר, אם אנחנו נבוא בסוף הגידול נראה מה הוא כן הצליח לקטוף, אנחנו יודעים מהו הפוטנציאל - - -

קארין אלהרר: שנה וחצי אחרי?

<אמיר דהן: אנחנו רואים את הספרים שלו, השמאי לא צריך להגיע אליו.

קארין אלהרר: שנה וחצי אחרי?

קארין אלהרר: זה כבר פעמיים - - -

<אמיר דהן: קודם כל זה לא היה שנה וחצי אחרי שהשמאי הגיע אליו.

<אמיר דהן: דבר שני, אין צורך בכל תיק שמאי.

<אמיר דהן: השמאי הוא כלי עזר בגלל שאנחנו לא מגיעים לכל התיקים.

קארין אלהרר: כלי עזר כשאתם צריכים להגיע.

<אמיר דהן: אנחנו לא צריכים להגיע אליו בכל תיק.

<משה אשר: בתיק תביעה בכל - - -

קארין אלהרר: תראו, בואו נסכם את זה שאתם לא צריכים כלום, אפשר פשוט לא לעשות כלום.

<משה אשר: קארין, תקשיבי, יש תעודות משלוח, יש ניירת שהם חייבים לנהל לפי הוראות עם ספרים.

<משה אשר: האמת היא שדרך הניירת אפשר לשחזר כמעט הכול ולכן הנושא של היה או לא היה זה פחות חשוב.

<משה אשר: אם האנשים מנהלים כמו שצריך לפי הוראות את הספרים, אז אין בעיה לעשות שחזורים לאחור ואת זה כולם יודעים לעשות.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול שאלה.

קארין אלהרר: רגע, מר אשר, אני רוצה לשאול שאלה.

קארין אלהרר: אתם אומרים שאתם מתייחסים לשנים קודמות.

קארין אלהרר: חקלאות, זה גם תלוי במזג אויר ובהמון המון דברים.

קארין אלהרר: נניח שהשנה הקודמת הייתה שנה קפואה, לא הצליחו לגדל שום דבר ואתם מסתמכים על הנתון הזה, אני מניחה.

<משה אשר: גם.

קארין אלהרר: עכשיו יש עונה חדשה, החורף שקדם לקיץ של "צוק איתן" - - -

<משה אשר: זה עובד בדרך כלל לשני הכיוונים.

קארין אלהרר: בסדר, שנייה, החורף היה פחות קשה, היה יותר יבול, אפשר היה לקטוף יותר.

קארין אלהרר: אתה לא יכול לבוא ולהגיד, 'אני מסתמך רק על שנים קודמות ועל תעודות משלוח' ו- ו- ו-.

קארין אלהרר: הם אומרים, 'תביא שמאי, אני רוצה להראות לך, תראה, תראה כמה לא קטפתי'.

<משה אשר: לגישתך, אי אפשר להסתמך על המסלול הירוק כי הוא לפי שנים קודמות.

קארין אלהרר: לגישתי - - -

<משה אשר: זה בעייתי, מה שאת אומרת.

קארין אלהרר: לגישתי, אם היו שואלים אותי בשעתו, צריך לתת מקדמה לא מאוד גדולה וכן לנהל את זה לפרטי פרטים.

<משה אשר: אחרי שנתַנו מקדמה גדולה - - -

קארין אלהרר: לפרטי פרטים.

קארין אלהרר: אני אגיד לך מה בעיניי לא נכון.

קארין אלהרר: בעיניי לא נכון שהייתה חקיקה של הכנסת, הריבון, או תקנות שנתנו פיצוי גדול.

קארין אלהרר: אנחנו החלטנו על זה, אתם אמורים לבצע את זה ובסופו של דבר אתם נמצאים במחלוקת אתם.

קארין אלהרר: שילמתם על פי הוראה, אתם לא עשיתם את זה שלא בדין, גם אם הייתה טעות, אז לבוא ולהגיד להם פלוס הפרשי ריבית והצמדה, כי אנחנו התעוררנו מאוחר, לא רלבנטי בעיניי, לא רלבנטי.

קארין אלהרר: לא מתאים להחזיר עם הפרשי ריבית והצמדה.

קארין אלהרר: זה דבר אחד.

קארין אלהרר: הדבר השני, אני אומרת, אם יש מחלוקת והיא יכולה לקרות והיא בסדר, אני לא אומרת שהם כל הזמן צודקים, אבל אני כן אומרת, תשלחו איש מקצוע ואל תסתמכו רק על הניירת.

<משה אשר: זה מה שאנחנו עושים.

קארין אלהרר: לא, אתם אומרים איפה שצריך, הם אומרים שלא שלחו.

<משה אשר: בשביל זה יש ועדת ערר שתדון בזה.

<קריאה: אז מה אנחנו עושים - - -

קארין אלהרר: שי הר משי.

<גלית חזקיה הרשקוביץ: יש לי רק שאלה עקרונית, בבקשה?

קארין אלהרר: מי גבירתי?

<גלית חזקיה הרשקוביץ: גלית, דוברת התאחדות האיכרים.

<גלית חזקיה הרשקוביץ: רק שאלה, אם הם טוענים שהם כל כך מנותקים מהעניין של ועדת הערר וזה לא קשור אליהם, אז אני רוצה להבין איך זה שכשנקבע הדיון פתאום כל החבר'ה פה קיבלו זימון לוועדת ערר?

<גלית חזקיה הרשקוביץ: אם זה לא קשור אליהם, אז איך זה פתאום כן מתקשר?

<משה אשר: אנחנו נתייחס לזה.

<משה אשר: נתייחס גם לשאלה מהסוג הזה.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד משהו, שלא תגידו שבכנסת לא עושים כלום.

תמר זנדברג: הכנסת קבעה ישיבה ודברים התחילו לזוז.

תמר זנדברג: ראית מה זה?

<גלית חזקיה הרשקוביץ: ציינו קודם שזה הישג, אבל אני רוצה - - -

חיים ילין: לפעמים כשעיתונאי רק שואל, הוא עוד לא עושה כתבה, הוא רק שואל והדברים מסתדרים, את לא מכירה את זה?

קארין אלהרר: אבל אנחנו מפריעים לשי.

<משה אשר: אנחנו רוצים לתת תשובה על זה.

קארין אלהרר: בבקשה.

<אמיר דהן: על נושא ועדות ערר, קודם כל בוועדת ערר בדרום, הייתה ועדה אחת שכבר עובדת יותר מכמעט שנתיים.

<אמיר דהן: הייתה הפסקה.

<אמיר דהן: הייתה ועדת ערר שעבדה כמה שני, הייתה הפסקה כי - - -

קארין אלהרר: למה הייתה הפסקה?

<אמיר דהן: יושבת הראש התפטרה.

<אמיר דהן: משרד המשפטים, לקח לו קצת יותר זמן, מינה יושבת ראש חדשה, הוועדה הזאת פועלת כבר שנתיים.

<אמיר דהן: לפני מספר חודשים, בגלל כמות התיקים וגם בגלל לחץ שלנו, אנחנו לחצנו על משרד המשפטים - -

<קריאה: לפני כמה חודשים.

<אמיר דהן: לפני כמה חודשים הוקמה ועדה נוספת.

<אמיר דהן: דיונים מתקיימים כל הזמן.

<אמיר דהן: יש כאן מייצג שנמצא בדיונים בוועדות ערר.

<אמיר דהן: אז להגיד שבגלל - - -

קארין אלהרר: מי המייצג?

<אמיר דהן: הנה, הוא היה בדיונים.

<אמיר דהן: להגיד שבגלל הדיון הזה - - - אנחנו, אין לנו קשר לוועדות הערר.

קארין אלהרר: למה אתה לוקח - - -

<אמיר דהן: כל שבוע יש דיונים, באמת.

תמר זנדברג: אז לא עושים כלום בכנסת?

<דובי אמיתי: אמיר, תבדוק את עצמך.

<דובי אמיתי: תבדוק את עצמך טוב אם יש לך קשר לוועדות ערר או אין לך קשר.

<אמיר דהן: בשבוע שעבר היו שני דיונים בוועדות ערר.

<אמיר דהן: היו דיונים.

<אמיר דהן: עורכי הדין שלנו היו.

<אמיר דהן: יום חמישי הזה יש דיונים נוספים.

<אמיר דהן: ביום ראשון יש דיונים נוספים.

<אמיר דהן: יש כמעט פעמיים בשבוע דיונים.

<משה אשר: לא, אנחנו - - - ללוח הזמנים ולוח של השופטים.

<אמיר דהן: זה לא קשור אחד לשני, יש כל יום דיונים.

קארין אלהרר: תודה, תודה, התשובה נשמעה.

קארין אלהרר: שי, בבקשה.

<שי הר משי: שי.

<שי הר משי: קודם כל, נעים מאוד, אמיר דהן.

<שי הר משי: ביקשתי ממך ב-3.5 להיפגש, התחננתי, שלחתי לך מכתב.

<אמיר דהן: איפה שלחת לי מכתב?

<שי הר משי: הנה הוא.

<אמיר דהן: אני חייב להגיד בנושא הזה.

<אמיר דהן: זה קצת מתסכל אותי.

<אמיר דהן: המייצג שלו הגיע אליי למשרד, אמר לי, 'הנה, יש מכתב, הוא לא רשמי'.

<אמיר דהן: לא, המייצג שלו נתן לי את המכתב, המכתב הזה הוא לא רשמי, הוא היה למשה אשר בהתחלה והוא אמר לי, 'הוא לא רשמי, תקרא אותו, בוא תראה אם אפשר לעזור.

<אמיר דהן: הוא לא רשמי, כאילו לא הגשנו אותו'.

<אמיר דהן: כשהוא פנה למבקר המדינה פתאום הם מגישים ש"המכתב הזה היה רשמי ואמיר לא התייחס אליו".

קארין אלהרר: רגע, אנחנו מבלבלים, אנחנו מבלבלים.

<אמיר דהן: איפה ההוגנות בין הצדדים?

<אמיר דהן: בתיק של - - -

קארין אלהרר: שי פנה אליך?

<אמיר דהן: הוא לא פנה אליי, דרך המייצג.

<אמיר דהן: המייצג נתן לי את המסמך הזה והוא אמר לי: 'אמיר, זה לא רשמי, זה כאילו לא קיבלת'.

קארין אלהרר: אדוני המייצג, מה שמך?

<אמנון חניה: לי קוראים אמנון.

<אמנון חניה: אכן באמת מסרתי לאמיר את המכתב ביד.

<משה אשר: בצורה רשמית או לא רשמית?

<אמנון חניה: מסרתי לו בצורה חברית, אבל זה לא העניין, חבר'ה, באמת, זה טכני, התנצלתי בפני אמיר שהמכתב הזה עבר כאילו מסירה, אבל הוא כן קיבל אותו, משה אשר, וכן היה לו עניין לטפל בו.

<אמנון חניה: זה שהוא לא הוגש רשמית, לא על זה נופל דבר.

<אמנון חניה: המקרה שלו הוא מקרה קיצוני, קשה וכואב.

<אמנון חניה: לבי זועק.

<אמיר דהן: לא, אבל תגיד את העובדות - - -

<אמנון חניה: אין בעיה, התנצלתי בפני אמיר שאכן מסרתי לו - - -

<משה אשר: אז אחרי שהתנצלת אני מקווה שהלקוח שלך לא - - -

<אמנון חניה: אבל למסור מסרתי.

<אמנון חניה: המכתב הגיע, משה.

<אמנון חניה: תמשיך.

<אמנון חניה: עזוב, אמיר, אמיר, מסירה מסרנו, אבל זה לא העניין עכשיו.

<משה אשר: אני כבר אומר לכם שיש לו גם בעיה של ייצוג של אותו אדם.

<משה אשר: לפי החוק נדרש שיהיה עורך דין, רואה חשבון או יועץ מס שייצג את החקלאי.

<משה אשר: אתה אחד מאלה?

<אמנון חניה: כמו שאתה יודע, אני מתעסק עם התיקים של "צוק איתן" ו"עמוד ענן", המייצג הרשמי זה עורך דין ורואה חשבון, אתה צודק.

<אמיר דהן: אבל כשאתה ניגש לדיון אתה צריך לבוא בכובע הזה.

קארין אלהרר: תגידו, אתם חזקים על - - - מר אשר - - -

<משה אשר: יש את המייצג הלא רשמי.

קארין אלהרר: מר אשר, מר אשר, אתה לא פעם ראשונה כאן בוועדה, אתה בדרך כלל יותר נינוח.

<משה אשר: אני רק מקווה שתיתנו משקל לכל מה שקורה - - -

קארין אלהרר: עם כל הכבוד.

קארין אלהרר: כן, בבקשה, שי.

<שי הר משי: בתחילת הדרך כשפניתי אמרו שאני בכלל לא גר בנחל עוז.

<שי הר משי: כך נפתח התיק שלי.

קארין אלהרר: איפה אתה גר?

<שי הר משי: היום אני גר במושב מלילות מחודש אוגוסט.

<שי הר משי: עד חודש אוגוסט האחרון גרתי בנחל עוז.

קארין אלהרר: יש פה עד.

<שי הר משי: יש עד.

<שי הר משי: כל הציוד שלי, כל מרכז חיי היה שם, 'אתה לא גר בנחל עוז'.

<שי הר משי: הלכתי, הבאתי מסמכים שאני גר בנחל עוז, רוב הכלים שלי - - - התחילו איתי, כל דבר 'לך תוכיח'.

קארין אלהרר: שאין לך אחות.

<שי הר משי: הלכו לכל הלקוחות שלי, אני עברתי חקירת מס, אבל זה בסדר שהם בודקים.

<שי הר משי: אל תשלמו מה שלא מגיע, אבל תבדקו, זה מחובתם.

<שי הר משי: הלכו לכל הלקוחות שלי - - -

קארין אלהרר: טענות עקרוניות, אדוני.

<שי הר משי: אני הצגתי עם מי אני עובד, הלכו ולקחו את התיקים שלי מהלקוחות שלי.

<שי הר משי: הרבה אמרו לי, 'אל תיכנס איתם, זה מס הכנסה', החוקרים שלהם בישיבות אמרו לי, 'אתה לא יודע באיזה כובע אנחנו פה גם'.

<שי הר משי: אמרתי, 'תבדקו'.

<שי הר משי: בדקו לי חשבוניות מיום היוולדי.

<שי הר משי: אני לא רואה שפנו אליי מעוד מקומות, סימן שאני בן אדם ישר ואני מצהיר שאני ישר - - -

<משה אשר: יש החלטה בתיק שלך.

<שי הר משי: באחד מהם.

<משה אשר: מה זה באחד מהם?

<אמיר דהן: המייצג שלך קיבל בשני התיקים.

<אמנון חניה: יש החלטה בתיק אחד, אמיר.

<משה אשר: רגע, אני רק רוצה לומר, אם כבר מדברים על התיק הזה, הייתה לך תביעה ראשונה על כמה?

<שי הר משי: לא אותו מייצג.

<משה אשר: רק שנייה, בואו תראו מה קרה פה.

<משה אשר: נתונים עד הסוף, כן?

<משה אשר: התביעה הראשונה שהגשת בנזק העקיף, על איזה סכום היא הייתה?

<שי הר משי: זה לא היה המייצג הזה.

<משה אשר: עם מייצג אחר.

<אמנון חניה: מה העניין?

<אמנון חניה: מה העניין?

<אמנון חניה: אני אספר, אני אספר, הוא יוצג על ידי - - -

קארין אלהרר: רק שנייה, רק שנייה, אדוני, אדוני.

<משה אשר: היה 3.5 ו - - - 3 מיליון.

<אמנון חניה: לא.

<אמנון חניה: הנתון לא נכון.

<אמנון חניה: מחילה.

קארין אלהרר: אדוני המייצג, מה המקצוע שלך?

<קריאה: הוא גם לא מייצג, בדיוק.

<אמנון חניה: אני יועץ ומְלווה חקלאים ועסקים.

קארין אלהרר: יועץ?

<אמנון חניה: כן.

<משה אשר: לא יועץ מס.

קארין אלהרר: חברים, תראו, באמת, עברתי את כל 12 שנות הלימוד, כולל אקדמיה, לדבר בעברית שוטפת אני יודעת, אני לא צריכה עזרה.

קארין אלהרר: כן, בבקשה, אדוני.

<אמנון חניה: אני רוצה קצת לדייק.

<אמנון חניה: הסיפור של שי, אני אגיד אותו בקצרה.

<אמנון חניה: הוא יוצג על ידי רואה חשבון - - -

קארין אלהרר: לא אדוני, אתה לא מסביר עכשיו.

קארין אלהרר: דרך אגב, כאן בכנסת זה בסדר לא להיות מיוצג על ידי עורכי דין, יועצי מס ורואי חשבון, אבל אני רק רוצה להבין, אתה מייצג אותו היום?

<אמנון חניה: מייצג אותו עורך הדין כהן דרור ורואה חשבון צורי עמיר, שלא נמצאים פה.

<אמנון חניה: הייצוג המשפטי - - -

קארין אלהרר: מה תפקידך?

קארין אלהרר: מה אתה עושה?

<אמנון חניה: אני הפרויקטור, אני מלווה אותו.

קארין אלהרר: ברשותך, אדוני, אני אבקש ממנו לדבר, בסדר?

<אמנון חניה: בבקשה.

קארין אלהרר: רק כי הוא נמצא כאן בחדר.

<אמנון חניה: אין בעיה, רק מה שמשה אמר - - - תשובה הוגנת ואמיתית.

<אמנון חניה: אנחנו אנשים ישרים והגונים.

קארין אלהרר: לא, זה לא הוגן.

קארין אלהרר: תראה, אני חייבת להגיד לך, באמת לבי עם החקלאים, באמת, אבל אני אומרת לך שכמייצג, צריך לנהוג גם בהוגנות.

קארין אלהרר: אם אתה נותן לו מכתב ואומר לו, 'תשמע, אני נותן לך את זה בחברות, ואללה, אם אתה לא רוצה להתייחס, כאילו לא הגשתי את זה' ואז אתה פונה למבקר המדינה ואומר לו, 'הוגש באופן רשמי', אני אומרת לך, זה לא ראוי.

<אמנון חניה: המכתב נמסר בפועל, פיזית - - -

קארין אלהרר: אדוני, עם כל הכבוד.

קארין אלהרר: יש א'-ב' של התנהלות.

קארין אלהרר: כן, בבקשה, שי.

<שי הר משי: קודם כל, אני לא יודע שיש לי החלטה בשני התיקים, אני יודע רק על החלטה בתיק אחד, והחזרתי את הכסף, 940,000 שקל, לפני שבועיים.

<שי הר משי: המסמך כנראה לא פה, אבל אקבל את ההחלטה בתיק השני.

<שי הר משי: לא יודע, אולי הוא נמסר - - -

קארין אלהרר: ממתי ההחלטה בתיקו השני?

<אמיר דהן: לדעתי בסוף חודש נבמבר, ניתנה החלטה.

<אמיר דהן: לעניות דעתי.

<שי הר משי: שניהם נפסלו?

<משה אשר: כן.

<שי הר משי: שניהם נפסלו?

<אמיר דהן: הם קשורים אחד לשני.

<אמיר דהן: יש קשר, אני לא אפרט כאן, כי זה לא המקום.

<שי הר משי: אם אני לא - - -

קארין אלהרר: שי, שי, טענות עקרוניות, שי.

<שי הר משי: אם אני, שאני גר בנחל עוז - - -

<משה אשר: התיק שלך יידון בוועדת הערר.

<משה אשר: תגיש ערעור.

<שי הר משי: שנתיים וחצי לחכות לתשובה, בסוף לוקחים את הכסף.

<משה אשר: אני שמעתי על התיק הזה - - -

<קריאה: אבל תן לו להתבטא.

<משה אשר: אתה לא יכול להתבטא, אבל התיק שלך - - -

<שי הר משי: אתה לא יכול להתבטא?

<משה אשר: אתה יכול להתבטא, אבל התיק שלך - - - אני רק מסביר לך, אתה רוצה להסביר את המקרה שלו לוועדה?

<משה אשר: בבקשה.

<שי הר משי: אני אלך לוועדת ערר.

<משה אשר: תלך.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: שי, שי.

<שי הר משי: שנתיים וחצי לא קיבלתי, אני שומע את ההחלטה פה עכשיו בפעם הראשונה.

<משה אשר: החלטה בתיק הגדול שלך כבר קיבלת.

<שי הר משי: יש תיק גדול ויש תיק קטן בחיים?

<שי הר משי: בחיים שלי יש משהו גדול וקטן?

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אתה מגיש ערר?

<שי הר משי: הגשתי ערר בתיק אחד.

<שי הר משי: התיק השני עוד לא קיבלתי את המסמכים מרשות המסים.

<שי הר משי: אני שומע בפעם הראשונה - - -

<משה אשר: נעביר לך את ההחלטה.

<אמיר דהן: עוד היום.

קארין אלהרר: רק מבקשת להעביר לו את התשובה.

קארין אלהרר: אם היא התקבלה כבר זה ראוי - - -

<שי הר משי: מתי?

<שי הר משי: לפני חודש, הם אומרים.

קארין אלהרר: סוף נובמבר.

קארין אלהרר: אמיר, אני מבקשת להעביר את התשובה בהקדם האפשרי.

<אמיר דהן: אנחנו נבדוק איפה זה עבר, זה עובר בדואר רשום.

<אמיר דהן: אנחנו נבדוק.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אמיתי נחשון.

<אמיתי נחשון: אמיתי נחשון מכפר מימון.

<אמיתי נחשון: אמיר טיפל לי אחרי זה בתיק באופן אישי.

<אמיתי נחשון: אני רק רוצה להגיד משהו אחד קטן פה.

<אמיתי נחשון: למה אנחנו בכלל פה כולם מגיעים לוועדת ערר, אז כדאי שנקום ונלך, כולם, כל החקלאים.

<אמיתי נחשון: אנחנו הגענו לוועדת ערר בגלל שאתם עושים עבודה לא מקצועית.

<אמיתי נחשון: זה קל להגיד, 'לך לוועדת ערר, לך לוועדת ערר'.

קארין אלהרר: אדוני, אני לא שלחתי אתכם לוועדת ערר.

<אמיתי נחשון: לא, אנחנו הגענו לוועדת ערר בגלל שהם הצמידו אותנו לפינה.

<אמיתי נחשון: מה היה בתיק שלי?

<אמיתי נחשון: אני מדבר על עובדות עכשיו, לא על מספרים ולא על דברים.

<אמיתי נחשון: ב-8.7 התחילה המלחמה.

<אמיתי נחשון: אצלנו בכפר מימון הטילים כבר היו לפני כן.

<אמיתי נחשון: אני יכול להראות לך שאנחנו היינו עם העגבניות אצל החיילים ועשינו מיליון דברים, אצלנו כל הקו, אני רק רוצה להסביר משהו אחד קטן, במלחמה לפני כן, כל החיילים ישבו באזור נחל עוז, עפו עליהם פצמ"רים, החליטו להעביר אותם עוד קו אחד לכפר מימון, סביב כפר מימון.

<אמיתי נחשון: התותח היה מאה מטר מהבית שלי, לילה ובוקר, אני לא ישנתי, כל היום הייתי סביב החיילים עם הילדים שלי.

<אמיתי נחשון: לא יכול להיות שאחר כך אנחנו מקבלים תרעומת של מי שישב שם בסוף המלחמה, 'תוך שנייה יטפלו בכם' ואחרי זה אנחנו באים אליהם בוכים וכמעט פושטים רגל.

<אמיתי נחשון: זה לא הגיוני.

<אמיתי נחשון: אנחנו מדברים פה על דברים הגיוניים ועקרוניים.

<אמיתי נחשון: אנחנו כל הזמן היינו סביבם.

<אמיתי נחשון: התיק שלי, הביקור של השמאי שלי היה באמצע המלחמה, שלושה שבועות אחרי ההתחלה.

<אמיתי נחשון: המלחמה התחילה ב-8.7, אצלנו זה התחיל קצת לפני, התמונות של השמאי שלי, פה, אחרי זה אני אעביר לכם, מה-27.7, את התמונות האלו הם לא קיבלו והם לא תיעדו אותן והם לא מטפלים בהן.

<אמיתי נחשון: הם מסתכלים רק על מספרים, על, 'אתה הרווחת', אבל הפסדתי גם המון.

<אמיתי נחשון: מה זה קשור לזה שאני הרווחתי?

<אמיתי נחשון: אם יש לי פה נזק של עגבניות, של שטח שלא השקיתי אותו, כי הוא שטח קטן, אז השמאי שלהם אמר, 'טעית שם ברבע דונם, יותר'.

<אמיתי נחשון: זה מה שעניין אותו ואת זה הוא לא צירף.

<אמיתי נחשון: השמאי שלהם בא אליי, הכול רשום לי, השמאי שלהם הגיע אלי ב-26.2, אין בשטחים האלה כבר שום דבר שקשור, אין שום דבר שהוא יכול לבוא ולהגיד לי, הוא בא אליי, השמאי שלהם, והשטחים היו כמו חיילים.

<אמיתי נחשון: איפה התיעוד שלו?

<אמיתי נחשון: למה הוא לא דיבר על זה?

<אמיתי נחשון: הוא לא הזכיר שום דבר.

<אמיתי נחשון: תפתח את התיק שלי, תראה את מה שהשמאי כתב.

<אמיתי נחשון: אני קיבלתי את התיק של השמאי שלהם, את האפס, אפס קיבלתי מהשמאי שלו, מתי קיבלתי את התיק?

<אמיתי נחשון: אחרי שהגשתי ועדת ערר, אחרי שהייתי אצל כחלון, אחרי שניסיתי, שקט, שנייה, אני מדבר, אחרי שניסיתי איתו להגיע להסכם ולא הסכמתי.

<אמיתי נחשון: את יודעת למה לא הגעתי איתו להסכם?

<אמיתי נחשון: כי אמרתי לו, 'אם על זה אתה לא אומר לי שקל, אם אתה לא אומר לי 5,000 שקל, אני לוקח הלוואות, מחזיר לך את כל הכסף, אני בן אדם עקרוני', והוא אמר לי, 'מגיע לך אפס', אז אני רוצה שתעבירו את זה, תעביר להם את זה, בבקשה, שיבינו מהם נזקים, אלה נזקים.

<אמיתי נחשון: הוא אומר לי, 'אני אתן לך שקל, אבל מגיע לך אפס'.

<אמיתי נחשון: אני רוצה שתעבירו אליהם.

<אמיתי נחשון: את כל הדברים האלה.

<אמיתי נחשון: זה, הוא לא התייחס לזה.

<אמיתי נחשון: יש פה הרבה נזקים.

<אמיתי נחשון: הוא אומר לי, 'מגיע לך אפס'.

<אמיתי נחשון: עכשיו אני אגיד מה קורה אצלי עוד פעם.

<אמיתי נחשון: הם העבירו לי את השמאי שמחוני, הוא בא אליי, הוא רצה לבוא אחרי זה עוד שלוש פעמים, אמרתי לו, 'אין לך מה לעשות פה, אין פה שום דבר שקשור.

<אמיתי נחשון: מה אתה רוצה, לטייל לי במשק?

<אמיתי נחשון: ' הוא חיפש לבוא אליי למשק, לראות שבטעות יש לי איזו חממה שהיא לא מסודרת עכשיו ואז לתעד אותה, אבל איפה כל התיעודים שהיו אצלי עם צביקה?

<אמיתי נחשון: תראה לי את התיעודים האלה.

<אמיתי נחשון: בתיק שלך שום דבר לא מתועד.

<אמיתי נחשון: אני הבאתי את כל התיעודים.

<אמיתי נחשון: שנייה, השמאי פה.

<משה אשר: מה, אנחנו ועדת ערר?

<אמיתי נחשון: שנייה, אני לא מדבר על זה, אני מדבר על עקרונות.

<אמיתי נחשון: לא התייחסתם לנזק האמיתי, התייחסתם רק לכספים.

<אמיתי נחשון: ל - - - וכספים, זה לא קשור בכלל.

<אמיתי נחשון: יש פה דבר עקרוני.

<אמיתי נחשון: יש פה הקלטה של השמאי שלהם, יש לי הקלטה, ואת אמיר שצרח עלי בטלפון כשאמרתי לו שהורדתי לבן שלי את התפרים.

<אמיתי נחשון: הייתי בבאר שבע בבית חולים, יש את ההקלטה הזאת גם והוא צרח עליי, 'למה אתה מקליט?' אמרתי לו, 'אני רוצה להקליט הכול, ממה אתה מפחד?' הם לא הסכימו.

<אמיתי נחשון: הם כאילו פחדו לדעת מה הנוהל שאנחנו עושים.

<אמיתי נחשון: זו בושה שהוא בא ואומר לי דבר כזה.

<אמיתי נחשון: אמרתי לו, 'כן, אני מקליט, מה הבעיה?

<אמיתי נחשון: ' הוא צרח עליי ואמרתי לו, 'אני עכשיו חזרתי עם הבן שלי', הבן שלי פתח את כל הרגל, היה חודש שלם בבית, עזב את הלימודים, אמרתי לו, 'אני עכשיו חזרתי עם הבן שלי עם תפרים', שומעים את הכול ויש גם תיעוד מבית החולים, אני יכול להביא לפה ולהראות לכם את התמונות של מה שהיה, הוא צרח עליי בטלפון וזה היה כשהיינו אצל כחלון.

<אמיתי נחשון: לשמאי הסברתי.

<אמיתי נחשון: למה אנחנו הולכים למסלול אדום?

<אמיתי נחשון: כי במסלול ירוק אנחנו לא מיוצגים נכון.

<אמיתי נחשון: זאת אומרת, אני בניתי, למשל, חממה מסוימת, שהיא לא הייתה שם שנים לפני כן, אז אתה לא יכול לבוא לעשות לפי מסלול ירוק לראות את זה.

<אמיתי נחשון: אמרתי לשמאי שלהם, יש את ההקלטה פה, אני יכול להשמיע לכם, יש פה את זה, תעבירו להם שהם יראו, אני אקריא לכם מה הוא אמר לי.

<אמיתי נחשון: אני אומר לו שהחממות האלו לא היו לפני כן אז הוא אומר לי, 'אז אני לא משווה'.

<אמיתי נחשון: מה זה אתה לא משווה?

<אמיתי נחשון: אז לפי מה אתה הולך?

<אמיתי נחשון: איזה שמאי אתה?

<אמיתי נחשון: איזה שמאי אתה?

<אמיתי נחשון: הוא לא השווה.

<אמיתי נחשון: אמרתי לו והדגשתי, ויש את ההקלטה, אני אביא לך אותה, אמרתי לו, 'תקשיב, תעשה לי טובה, לפני שאתה סוגר את התיק, תבדוק את הדברים, תבדוק את הדברים.

<אמיתי נחשון: החממות שלי לא היו לפני כן', אז מה הוא אומר לי?

<אמיתי נחשון: 'מה אתה חושב, שאנחנו טמבלים?

<אמיתי נחשון: בטח.

<אמיתי נחשון: בטח הם כבר שנתיים שלוש'.

<אמיתי נחשון: אני אומר לו, 'אבל לא, הן חדשות, יש הוכחות, יש אישור הקמה, יש הכול, לא היה לי לפני כן'.

<אמיתי נחשון: מה הוא אומר לי?

<אמיתי נחשון: 'בטח שכרת לפני כן ממישהו אחר'.

<אמיתי נחשון: מה זה כל הדברים האלה, מה זה, כאילו אתה עושה אותי שקרן?

<אמיתי נחשון: קח את הכסף.

<אמיתי נחשון: אני כמעט פשטתי רגל, אני בהלוואות בבנק, לקחנו גם הלוואות ממקומות לא מתועדים בשביל להתקיים היום, אבל כשאחד בא ואומר לי: או אפס - - - אחר כך כשהייתי אצל השר כחלון, דרך ערוץ 2, הרי לא היו מקבלים אותי ככה, אני ועוד חקלאי אחר שהיה אמור להגיע לפה והחליט לא להגיע כי הוא אמר שהוא מפחד שאחר כך ייקחו לו גם את מה שנתנו לו.

<אמיתי נחשון: כן, הוא היה אמור להגיע לפה, יש פה תיעוד עם גלית, שאנחנו דיברנו עם חקלאים שאחד אחד החליטו ברגע האחרון ביום חמישי לא להגיע, מפַּחד.

<אמיתי נחשון: מפַּחד.

<אמיתי נחשון: ולי, אחרי שהייתי אצל השר כחלון, הם באים אליי ואומרים לי, 'תביא לי ככה ניירת', יצקן גם היה אצלי בבית, היו את החשבוניות שהם מדברים, נכון?

<אמיתי נחשון: הוא מדבר שלפי החשבוניות הוא יכול לראות את הנזק הזה, הוא לא ראה נזק.

<אמיתי נחשון: איך?

<אמיתי נחשון: הנה, ראיתם את הנזקים.

<אמיתי נחשון: הוא לא ראה נזק.

<אמיתי נחשון: באתי עם כל החשבוניות, הם לא לקחו אותן.

<אמיתי נחשון: הם אמרו, 'עזוב, קח את ה-100,000 ותלך הביתה'.

<אמיתי נחשון: אמרתי: אם זה ככה, אני אחזיר את הכול, אני אפשוט רגל.

<אמיתי נחשון: אני הייתי במצב נפשי מאד קשה כל התקופה הזאת.

<אמיתי נחשון: אצלכם הייתי במשרד ארבע שעות, אני לא אגיד לך מה כמעט קרה לי כשיצאתי מהמשרד ואמרתי, מבחינתי אני בן אדם שאני נמצא בעוטף עזה, הגעתי לשם מאיזושהי אידיאולוגיה, עבדתי במכבי אש בהרצליה, הייתי יכול לעבוד שם, להמשיך, 30,000 שקל, להתראות.

<אמיתי נחשון: לא, באתי לחקלאות, חזרתי, אבא שלי בן שמונים, עוד חקלאי במושב.

<אמיתי נחשון: בין הבודדים, הוא הקים את המושב.

<אמיתי נחשון: אנחנו אנשים ציוניים, גם בפעם הבאה, גם אם אני אהיה בלי עבודה, אני אעזור לחיילים ואני אראה לכם את התמונות שיש פה, הבאנו כמויות של חיילים וכל היום היינו מסביבם.

<אמיתי נחשון: יש לי פה תעודת הוקרה, אז לא יכול להיות שמישהו קורא לי שקרן וגנב.

קארין אלהרר: תודה.

<אמיתי נחשון: זה לא הגיוני.

<אמיתי נחשון: זה לא הגיוני.

<אמיתי נחשון: הנה כל התמונות, כל הנזקים.

<אמיתי נחשון: תגידי לו, למה לא התייחסת לנזק?

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני.

קארין אלהרר: יוחנן אילן.

<אילן יוחנן: שלום לכולם.

<אילן יוחנן: אני רוצה למעשה לדבר בשמם של חקלאים חדשים.

<אילן יוחנן: ב-2014 אני רכשתי עסק חקלאי - - - והמשכתי את הפעילות העסקית שלו.

<אילן יוחנן: הגשתי בקשה במסלול הירוק כמו כולם וקיבלתי תשובה שלילית, מכיוון שהעסק למעשה נפתח רק שנה קודם ולא היו לי מספיק הוכחות מבחינת ניירת ותשלומים היסטוריים, כי העסק הוא עסק חדש.

<אילן יוחנן: אני הייתי במלחמה שם ואני עבדתי שם, אני לא מבין למה אני צריך היסטוריה.

<אמיר דהן: לחלקם הצלחנו למצוא פתרונות, מצאנו.

<אמיר דהן: לא לכולם יש מחזורים.

<אמיר דהן: מאיפה אתה?

<אילן יוחנן: מושב עין הבשור.

<אמיר דהן: הוא יכול להגיש את זה באדום.

<משה אשר: למה לא הגשת את זה באדום?

<אילן יוחנן: לא יכולתי להגיש את זה כי - - -

<משה אשר: כי במסלול הירוק הוא משווה מחזורים ואם זה עסק חדש אז זה בעייתי.

<משה אשר: למה לא באדום?

<אילן יוחנן: אני אגיד למה.

<אילן יוחנן: אולי אני נאיבי, אולי אני תמים, אני חקלאי.

<אילן יוחנן: אני מדבר אליך כבן אדם אל בן אדם.

<אילן יוחנן: אני פעם ראשונה יושב במקום כזה.

<אילן יוחנן: מס רכוש מבחינתנו, אנחנו, החקלאים, נתפס כאיזשהו משהו מפחיד.

<אילן יוחנן: הרבה חקלאים, אין להם את האומץ לשבת סביב השולחן הזה מתוך פחד.

<אילן יוחנן: זו עובדה, אני נבחרתי כנציג כדי לבוא ולדבר בשמם.

<אילן יוחנן: מסלול אדום, מבחינתי כחקלאי הוא איזשהו מסלול שאתה צריך לבוא ולהוכיח שאתה לא אשם.

<אילן יוחנן: אני אומר, כאדם, ישבתי בזמן המלחמה, ניהלתי שם עסק, אם מגיע לי מהמדינה כי המדינה החליטה לתת לנו פיצוי כי היינו שם, אז תנו לנו, לפי הפרמטרים שקבעתם.

<אילן יוחנן: אם לא, אז לא, זה בסדר.

<אילן יוחנן: אתה שואל למה לא ניגשתי - - -

קארין אלהרר: תודה.

<משה אשר: לא, אבל יש פה בעיה.

קארין אלהרר: בסדר, אני אתן לך להשיב לעניין הזה.

<משה אשר: אבל יש גם פתרון.

<משה אשר: הפתרון שלו הוא לעבור למסלול האדום.

<משה אשר: במסלול הירוק יש לו בעיה כי אין לו מחזור בסיס.

<משה אשר: אין לו פרמטרים לנוסחה, בשביל זה במיוחד אצלו - - -

קארין אלהרר: מישהו הציע לו לעבור למסלול האדום אחרי שפסלו את המסלול הירוק?

<אילן יוחנן: לא.

קארין אלהרר: זה לא בסדר.

<אמיר דהן: במקרה הזה אני לא יודע, בכל התיקים של מי שמבקש לעבור מסלולים, לכולם אישרנו לעבור.

<אילן יוחנן: אבל יש לי יועץ.

<משה אשר: הגשת את זה לבד או עם יועץ?

<אילן יוחנן: מייצג.

<אמיר דהן: מי המייצג?

<אמנון חניה: זה אנחנו, אבל - - - המקרה שלו מאוד פשוט, אמיר, הוא עסק ממשיך לכל דבר.

<אמנון חניה: איפה שיכולתם בחנתם ואישרתם עסק ממשיך.

<אמנון חניה: חקלאים חדשים, בכלל אין לכם פתרון.

<אמנון חניה: הנוסחה באה ללמד מה הצפי שיכתוב ב - - -

<משה אשר: אני מקווה שהנוסחה אמורה לטפל גם ב - - -

<אמנון חניה: כתוב בתקנות, משה, שהמנהל יקבע.

קארין אלהרר: אדוני, תודה, תודה רבה.

קארין אלהרר: תראו, אני מבקשת מרשות המסים, אנשים שהם חדשים והגישו בקשות, תפשפשו בניירת שלכם, תוציאו להם הודעה שהם יכולים לגשת למסלול האדום.

<משה אשר: הם מיוצגים.

קארין אלהרר: אדוני, אתה יודע שיש לי הערכה גדולה אליך.

קארין אלהרר: אם המייצג לא עשה את עבודתו נאמנה זו לא צריכה להיות הבעיה של האדם, בסוף אם מגיעה לו זכות הוא צריך לקבל אותה.

קארין אלהרר: אני מבקשת מכם, מר אשר, רק כי אתם באמת באתם לעשות את המעשה הנכון וזה התפקיד, אני מבקשת מכם לקחת את היוזמה הזאת.

קארין אלהרר: לא מדובר בהרבה אנשים.

קארין אלהרר: יש לכם את הנתונים, אתם יודעים את מי פסלתם ועל איזה בסיס.

<אמיר דהן: אנחנו יכולים לחפש בחקלאות את העסקים החדשים אבל סתם דוגמה במקרה הזה, אותו מייצג שלו בעשרות תיקים ביקש מאיתנו לעבור מסלול ואישרנו לו לעבור מסלול, מירוק לאדום, מאדום לירוק, אז ככל הנראה גם במקרה הזה הוא יכול היה לדרוש מאיתנו בדיוק את אותו הדבר.

<אמנון חניה: אנחנו בכלל לא מעוניינים.

<משה אשר: אין אחד שלא אישרתי לעבור מסלול.

<משה אשר: אין מקרה אחד כזה.

<אמנון חניה: אין בעיה, אמיר.

<משה אשר: זו לא בעיה של ידע.

<משה אשר: זה מה שהוא אמר.

קארין אלהרר: הנה, יושב כאן האדם המכובד ואומר לך - - -

<אמיר דהן: אנחנו נבדוק את התיק הזה.

<משה אשר: הוא מיוצג.

קארין אלהרר: שנייה, הוא מיוצג.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, אולי המייצג לא - - -

<משה אשר: לא, המייצג אמר לו, 'אל תעבור'

<אמיר דהן: כי הוא רוצה שהוא יהיה עסק ממשיך.

<משה אשר: - - - איתך במשהו אחר שאי אפשר לתת.

<משה אשר: זה לא עניין של ידע.

<אמנון חניה: אני אענה בזמן.

<משה אשר: יש פוזיציה בתיק.

<דוד רוטנברג: גם עצם האמירה שמס רכוש מפחידים זה מקומם.

<דוד רוטנברג: הרי הם מכירים את מס הרכוש.

<דוד רוטנברג: חברי כנסת שישבו ותיאמו אתנו את המסלול, חבר הכנסת וקנין, חבר הכנסת כלפה, הם יודעים, החקלאים מכירים את מס רכוש.

<דוד רוטנברג: לבוא ולטעון שמס רכוש מפחידים, עוד כשהוא מיוצג על ידי מייצג, אני לא יודע אם זה מייצג, אבל על ידי מישהו שכבר היה בכמה וכמה מלחמות איתנו, זו אמירה מקוממת.

<דוד רוטנברג: אנחנו מפספסים פה נקודה אחת, גבירתי היושבת ראש, בהגשת תביעה זה המוציא מחברו עליו הראיה והוא צריך להוכיח את הנזק.

<דוד רוטנברג: פעם אחת טוענים למה לא הבאנו שמאי ופעם אחת למה כן הבאנו שמאי.

קארין אלהרר: אני מבינה.

קארין אלהרר: אדוני, זה נכון שבישראל נהוגה שיטה אדברסרית והכול בסדר גמור.

קארין אלהרר: יחד עם זאת, אני באה ואומרת לכם, תראו, זה לא המוציא מחברו עליו הראיה בסיפור הזה.

קארין אלהרר: כי יש פה את מדינת ישראל שקבעה זכות מסוימת לאדם, עכשיו אנחנו בסך הכול מדברים על מימוש זכויות, אפרופו דיונים קודמים, מר אשר, זה מימוש זכויות פר אקסלנס כי המדינה קבעה בתקנות, בחקיקה, זה לא משנה במה - - -

<משה אשר: צריך להוכיח את הזכות.

קארין אלהרר: בסדר גמור, כמו בזכויות אחרות שגם אותן צריך להוכיח, אבל עדיין, אני חושבת שמצב הדברים הזה, שלא כמו כשאני מגישה תביעה נגד חברה מסחרית בבית המשפט, כאן אני חושבת שהמדינה, על מוסדותיה ורשויותיה, צריכה לעשות הכול כולל הכול על מנת להנגיש את הדרך הזאת, על מנת לתת את הידע, ואני יודעת שאתה מסכים איתי.

קארין אלהרר: אז אני מבקשת מכם, אני לא חושבת שמדובר בנטל גדול מדי.

<משה אשר: הידע קיים שם, האנשים מיוצגים.

<משה אשר: יש לנו חקלאים לא מיוצגים?

<אמנון חניה: אני חושב שמיותר כל ה - - - אני אסביר.

<אמנון חניה: אנחנו הולכים למקום שלא ביקשנו.

<משה אשר: אין בעיה של ידע.

<אמנון חניה: אני אענה לך על הכול.

קארין אלהרר: זה מה שהוועדה מבקשת.

קארין אלהרר: עוד שני דוברים, יש לכם ביחד שבע דקות, כי אני צריכה לסיים את הדיון.

קארין אלהרר: שלוש דקות לכל אחד.

קארין אלהרר: רון אסקוזידו.

<רון אסקוזידו: הגשתי תביעה במסלול האדום והגיע אליי השמאי בחודש רביעי 2015 ואחרי זה החליטו שמגיע לי בערך עשירית ממה שהגשתי.

<רון אסקוזידו: מאז אני מחכה.

קארין אלהרר: לְמה אדוני מחכה?

<רון אסקוזידו: לוועדת ערר.

<משה אשר: יש לו החלטה?

<משה אשר: יש לך החלטה בתיק?

<רון אסקוזידו: כן, יש החלטה.

קארין אלהרר: הוא מחכה לוועדת ערר.

<רון אסקוזידו: הגיע לוועדת ערר, עד היום אני מחכה.

<רון אסקוזידו: עד שקבעו את הישיבה הזאת.

<רון אסקוזידו: הוא בא ברביעי 2015, כבר לא היה כל כך מה לראות הכול כבר היה - - - אם הייתי במסלול הירוק והם לא היו שולחים הייתי מבין, אבל - - -

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני.

קארין אלהרר: אמנון אברהם.

<אמנון חניה: כן, זה אני.

קארין אלהרר: אתה לא רשום לי, אדוני.

<אמנון חניה: אני אמנון חניה, אני רוצה לעשות קצת סדר - - -

קארין אלהרר: לא, אמנון.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<אמנון חניה: ביקשת ממני לדבר.

קארין אלהרר: לא, אני מתנצלת.

<אמנון חניה: אמנון אברהם.

קארין אלהרר: נכון, אבל יש פה חקלאי שהגיע ואני רוצה לתת לחקלאים.

קארין אלהרר: אתה, לדעתי, מדבר הרבה בפני רשות המסים.

<אמנון חניה: לא, אני אדבר קצר וענייני, נאמרו פה דברים לא נכונים, יסודיים, וחבל.

<אמנון חניה: הטעויות

קארין אלהרר: לא, אדוני.

קארין אלהרר: אדוני, אתה מבזבז לחברך את ה - - - תודה.

קארין אלהרר: בבקשה.

<קריאה: אמנון, עזוב, אל תיכנס לזה.

<שי שקד: שמי שייקה שקד, חבר וחקלאי במושב נתיב העשרה.

<שי שקד: כל העוטף, יש עוטף, נתיב העשרה היא חובקת.

<שי שקד: בתוך נתיב העשרה, מי שנוגע בחומה זה אני.

קארין אלהרר: בתוך 0-7 אתה?

<שי שקד: אני באפס.

חיים ילין: היא מכירה מצוין.

חיים ילין: היא הייתה שם - - -

<שי שקד: היא הייתה ואני מעריך מאוד, עם כל המושב, הייתה התרגשות גדולה שהבאת את הוועדה אלינו.

<שי שקד: מכיוון שמצמצמים פה את הזמן אני רוצה לגעת בשורש הבעיה.

<שי שקד: שורש הבעיה הוא בהתנהלות של מס רכוש.

<שי שקד: אם מכל הדיון הזה לא נוציא את הבסיס, את העוקץ, שהוא נקרא שמאי ושמאות, לא עשינו כלום.

<שי שקד: לא היום, כי הם, גם במלחמה הקודמת, גם במלחמה הזאת וגם לקראת המלחמה העתידית, לא יהיו ערוכים.

<שי שקד: אי אפשר לנהל שמאות עם שמאי אחד, לא יכול להיות דבר כזה.

<שי שקד: שמאי אחד שיודע הכול הוקוס פוקוס על כל החקלאים במדינת ישראל – לא נראה לי.

<שי שקד: יש במדינת ישראל כלי נהדר שקוראים לו קרן נזקי טבע, הוא פרוס מדן ועד אילת, כל השנה, 365 יום, לא צריכים לחכות למלחמה.

<שי שקד: קרה משהו – אל תשתמש במספרים שלהם, אל תשתמש בשום מספר, אבל שייתן סקירה, יבוא לחממה, יגיד, 'הנזק פה הוא אחת, שתיים, שלוש', ייתן את העדויות, ינציח אותן ושהם ישברו את הראש עם המספרים שלהם.

<שי שקד: מה שקורה הוא שפיתחו קונספציה של מספרים, של נוסחה, שאם טיפה את זזהְ ימינה או שמאלה איך לָך סיכוי לשרוד שם.

<שי שקד: באופן תיאורטי, אם הפסדת שנתיים-שלוש ותהיה לך, תיאורטית, כל שנה מלחמה, בתהליכים האלה אף פעם לא תהיי זכאית לתשלום, כי זאת הנוסחה, כי זאת הנוסחה וזה שורש הבעיה.

<שי שקד: אי אפשר עם שמאי אחד שמתייחס לכולם, אני בטוח שזה אותו שמאי שלי ושלו ושל כולם, זה אותו שמאי, 'כולם שקרנים', 'כולם רמאים וכולם - - -

קארין אלהרר: לא, זה לא - - -

<שי שקד: זאת התחושה.

<שי שקד: אני אזרח ישר והגון שתורם ותרם למדינה כל חייו.

קארין אלהרר: תודה.

<אמיתי נחשון: דובי, אני רוצה לציין במשפט אחד בקשר לשמאי.

<שי שקד: הכול מונצח, הכול מונצח עם מסמך של המדריכה הארצית של גידול העגבניות במשרד החקלאות, בכתב ידה.

<שי שקד: מזלזלים בו ואומרים, זה לא יכול להיות, זו לא אמת.

<שי שקד: זה שורש הבעיה.

<משה אשר: רק תשאלי אותו אם הוא היה בוועדת ערר ואם הוא שם את הדברים בפני השופט.

<שי שקד: אני הייתי בוועדת ערר אחרי שנתיים, אחרי שיש לי חובות של מיליון שקל בבנק ועכשיו עומד בפניי השאלה האם למשוך עוד שנתיים או לקחת את מה שיש וללכת.

<משה אשר: יש לך החלטה בוועדת ערר?

<שי שקד: כן.

<שי שקד: לא, פשרה, על דרך הפשרה הייתה.

<משה אשר: נו, בסדר.

קארין אלהרר: תודה רבה, תודה לכולם.

<שי שקד: אני יכול להגיד לך, מתוך - - -

קארין אלהרר: לא, לא.

<אמנון חניה: אני חייב.

<אמנון חניה: לא יכול להיות שיעשו לי לינץ' ולא התבטאתי.

<אמנון חניה: נאמרו פה דברים לא נכונים.

קארין אלהרר: אדוני, אתה לא מדבר יותר, אני מצטערת.

קארין אלהרר: הדיון נגמר.

<שי שקד: אני חייב להגיד - - -

<אמנון חניה: אבל אני מופיע ברשימה, הגעתי במיוחד.

<אמנון חניה: מחילה, נאמרו פה דברים לא נכונים, חבל.

קארין אלהרר: מחילה.

קארין אלהרר: מחילה.

קארין אלהרר: סליחה.

קארין אלהרר: תשמעו, חברים, אנחנו יושבים כאן, לפי השעון שלי, כבר שעה וחצי על נושא שאני אומרת לכם, רשות המסים היקרה, שאני באמת מעריכה את פועלכם, אבל זה נושא שהיינו צריכים לסגור אותו מזמן.

קארין אלהרר: באמת.

קארין אלהרר: אני יודעת שהלב שלכם במקום הנכון, יכול להיות שזה לא מחלחל למטה.

קארין אלהרר: האמירות שנאמרות כלפי החקלאים הן אמירות מקוממות.

קארין אלהרר: או, 'לא מגיע לך כלום, אפילו לא שקל ואם תהיה ילד טוב תקבל שקל'.

קארין אלהרר: זה מקומם.

קארין אלהרר: גם אם זה נכון יש דרך להתבטא.

קארין אלהרר: זה מקומם.

קארין אלהרר: מדובר באנשים שיושבים על הקו, או קרוב אליו מספיק כדי להינזק.

קארין אלהרר: אני מבינה שבסוף החוקים והתקנות מייצרים כללים מאוד אחידים ומאוד נוקשים.

קארין אלהרר: אני מבינה את זה, ואם צריך לתקן אותם נתקן אותם, אבל אני רק באה ואומרת את הדבר הבא, מקום שהרשות יכולה להקל על הפרוצדורה ולבוא לקראת האזרח היא צריכה לעשות את זה ולא להיפך.

<משה אשר: אני חושב שבגישה שלנו אנחנו באנו הרבה מאד לקראת, לא רק בנזק העקיף, גם בנזק הישיר, אז אני חושב שצריך למתן את ה - - -

קארין אלהרר: אדוני, העובדה היא ששמאים הגיעו באיחור, אם בכלל.

קארין אלהרר: אני מקבלת - - -

<משה אשר: אבל לא בכל תיק צריך להגיע שמאי.

קארין אלהרר: שוב, בעניין הזה כנראה שאנחנו חלוקים.

קארין אלהרר: אם הכול מסתדר ואתם מקבלים טענה, אני לא רוצה להטריח אף אחד לשווא, אבל אם אין הסכמה בין הצדדים ויש טענות שונות ומגוונות, על הרשות לעשות הכול כולל הכול על מנת, לפחות, אתה יודע מה, אפילו לנראות הציבורית של הדברים, לשלוח את הבן אדם לראות את הדברים, אבל בזמן ובמקום.

<משה אשר: אני אומר שוב, בעניין של הפקת לקחים, אנחנו פה ניקח את זה שחס וחלילה בלחימה הבאה, נשלח שמאים שימפו את השטח.

<משה אשר: אני לא יודע אם זה בסוף יעזור בנוסחאות - - -

קארין אלהרר: יכול להיות שלא - - -

<משה אשר: שנייה, יכול להיות שכן, אבל נמפה את השטח.

<קריאה: לא צריך נוסחאות, שיראה שיש נזק או אין נזק.

קארין אלהרר: אדוני, תודה.

קארין אלהרר: לא להתפרץ.

<קריאה: זה הכול, רק שיראה את הנזק.

<משה אשר: אנחנו ניקח את זה לתשומת הלב.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממשרד המשפטים, שלא נמצאים כאן בדיון ואני אפנה אליהם, אני רוצה לקבל התייחסות לעובדה שלוקח כמה חודשים לקבוע דיון - - -

<קריאה: שנים.

קארין אלהרר: חודשים עד שנים לוועדת הערר.

קארין אלהרר: הדבר הזה הוא לא תקין בעיניי.

קארין אלהרר: משרד המשפטים צריך לתת את תשובתו תוך שבועיים בעניין.

קארין אלהרר: רשות המסים, אני מבקשת, מר אשר, לקבל פירוט לגבי 18 הפניות שעדיין בטיפול, מה הסטטוס של כל פנייה, מדוע היא עדיין בטיפול ומתי הטיפול צפוי להסתיים.

קארין אלהרר: בתוך שבועיים אני מבקשת את זה.

קארין אלהרר: ולבקשתי הקודמת, אנשים שלא צלחו את המסלול הירוק מסיבות כאלו ואחרות, אני מבקשת מכם לשלוח מכתב ולהגיד, 'לא צלחת במסלול הירוק, אנחנו מציעים לך, אתה לא מחויב, מציעים לך לפנות למסלול האדום'.

<אמנון חניה: הם לא מעוניינים בכלל.

<אמנון חניה: מקצועית לא מבקשים את זה.

קארין אלהרר: אני מבקשת, תראו - - -

<קריאה: אני לא רוצה לנהל משא ומתן על הירוק.

קארין אלהרר: אדוני, באיזו סמכות אתה מנהל משא ומתן כשאתה לא מציע לאנשים?

<אמנון חניה: אז ככה, הקטע המקצועי.

<אמנון חניה: אני אענה.

קארין אלהרר: זה היה רטורי, זה היה רטורי לחלוטין.

קארין אלהרר: אני אגיד לך, אני לא רוצה לשפוט אותך, כי אני לא בנעליים שלך, אבל אני אומרת לך שבמקום שבן אדם הוא השלוח של מישהו אחר והוא רוצה לייצג אותו, המינימום שהוא צריך לעשות לפני שהוא מקבל החלטה, זה לשאול את השולח מה הוא רוצה לעשות ולהסביר לו את כל המשמעויות.

קארין אלהרר: אם אתה לא עשית את זה, סלח לי אדוני, אתה חוטא לתפקיד שלך.

<אמנון חניה: יש כאן בלבול אחד גדול.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.