הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 129, 2017-07-12 09:00

רחל עזריה: בוקר טוב, אני שמחה לפתוח את הדיון בהצעת חוק הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - דיור בהישג יד), התשע"ו-2016, ביוזמת חבר הכנסת רועי פולקמן, עמיתי לסיעה.

רועי פולקמן: יש כמה נקודות שאנחנו עוד רוצים לסגור היום.

רועי פולקמן: הבקשה שלי מהשותפים – משרדי הממשלה וכמובן ממך, גברתי יושבת-הראש, שננסה לסיים את זה היום בקריאה הראשונה.

רועי פולקמן: ההבנה היתה שבמושב נעשה מאמץ לסיים את זה בקריאה ראשונה.

רועי פולקמן: יש לנו מספיק זמן לסיים את כל הפערים האחרים אבל בכל זאת נעשה איזה שהוא מומנטום של התקדמות.

רועי פולקמן: להבנתי מהיועץ המשפטי של הוועדה אנחנו גם יודעים איזה דברים לא סגורים, אבל גם שיש מספיק התקדמות כדי שנוכל לעשות קריאה ראשונה.

רועי פולקמן: צריך להתקדם עם ההקראה, ללבן כמה סוגיות – היתה אתמול עוד איזו נקודה עם משרד השיכון, צריכים לסגור עוד איזה כמה דברים שקשורים בהגרלות ובפיקוח, אבל לדעתי על הרבה דברים הגענו להבנות.

רועי פולקמן: זו היא שאיפתי ואני אשמח אם השותפים כאן לשולחן יירתמו למלאכה.

רחל עזריה: התייחסויות?

רחל עזריה: באופן כללי.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא יודע לאיזה סעיף זה נכנס, החוזים שאפשר של ההחלטה, כתוב שביישובים של מיעוטים שמספר התושבים עולה על 15 אלף, רק 25%.

עבדאללה אבו מערוף: יש כאן היבטים אחרים, גם - - -

רחל עזריה: מה זה?

רועי פולקמן: ההערה שבני המקום היישובי מיעוטים יעלה - - - דרך אגב, לפי הנהלים של מחיר למשתכן זה כבר קורה, אז כאן אני פחות רואה בעיה.

רועי פולקמן: ביישובי מיעוטים גם היום מחיר למשתכן לבני המקום זה 40% או משהו כזה.

<תומר רוזנר: יכול להיות שזה השתנה, אבל מה שאנחנו עשינו בהקשר הזה – לקחנו בדיוק את אותם קריטריונים של מחיר למשתכן.

רועי פולקמן: אז בפריפריה זה עולה עד 40%.

רועי פולקמן: אתה אומר שבכל מקרה בפריפריה זה 40% אז - - - ישובי מיעוטים לא רק בפריפריה.

רחל עזריה: מי הם יישובי המיעוטים שהם לא בפריפריה?

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: למשל, בכרמל.

רועי פולקמן: נבדוק.

<תומר רוזנר: אתם תחליטו מה שאתם מבינים אבל כרגע, העמדה של משרד המשפטים היא בכלל מתנגדת גם לקריטריון של מחיר למשתכן כאן.

רחל עזריה: אז נדון בזה.

רחל עזריה: נשאיר את זה בצריך עיון לקראת השנייה והשלישית.

רחל עזריה: יהיה זמן בפגרה להכין את זה כי זה חוק שדורש שיתוף פעולה של הרבה מאוד גורמים.

רחל עזריה: קצת מזכיר לי את החוק של האוכל הבריא בצהרונים.

רחל עזריה: אחרי הקריאה הטרומית עבדנו חצי שנה רק כדי לכנס את כולם, עוד לפני שזה הגיע לוועדה.

רחל עזריה: עוד הערות?

<שלום זינגר: אני ממרכז השלטון המקומי.

<שלום זינגר: שלחנו הערות.

<שלום זינגר: אם בין כה וכה הממשלה עוד צריכה לעבד את זה - - -

רחל עזריה: נכון, זה מה שאמרתי אתמול למירה.

רחל עזריה: בדיוק.

<שלום זינגר: אז ההערות שלנו במקומן.

רחל עזריה: גם נתייחס מאוד ברצינות להערות, פשוט עכשיו אנחנו מתקדמים בתהליך, וזה בסדר.

<אורי אטינגר: אני מבינה שאנחנו לא נעשה פה היום דיונים על דברים גדולים, אבל משהו קטן – כשאנחנו מדברים על זה שהשטח שמותר לבנייה יוגדל ב-25%, אני מבקשת להכניס פה את המילה "עד 25%".

רחל עזריה: לא, לא.

רחל עזריה: זה שינוי מהותי.

רועי פולקמן: - - שיקול דעת, זה לא אוטומטי.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: כן, זו ההערה שתומר אומר שאז זה הופך להיות באמת - - - הבעיה היחידה, תומר, שזה בדיוק מקום שאפשר להשיג בו קצת זמן.

רועי פולקמן: אפס רחב זה קצת מקשה.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: הוויכוח היה לתת קצת סמכויות במקומית, אבל לא לייצר מסחרה במקומית, ואז לעלות למחוזית, ואין - - -

רחל עזריה: למקומית עדיף להגדיר כלל נוקשה, הוועדות המקומיות – יש שונות מאוד מאוד גדולה מהן, ברחבי הארץ, לעומת הוועדות המחוזיות שהן יחסית בהירות.

<חדווה פיניש: אני מעירית תל אביב ואני גם שותפה להרבה מאוד מהלכים שקורים בשלטון המקומי בנושא החקיקה, ואני יודעת את נקודת המבט שלכם לגבי הוועדות המקומיות, ושאתם אומרים שתל אביב היא מיוחדת, אבל אני חושבת שמה שצריך לעשות בחקיקה הזו זה כן לייצר את הגמישות, כי החוק יכול להיות כתוב ובסופו של דבר העיריות, שהן מתמודדות עם דיור בהישג יד – העיריות היחסית החזקות, והן זקוקות לגמישות.

<חדווה פיניש: החוק יכול להיות כתוב ולא יהיה מיושם – חבל, באמת.

רחל עזריה: ידעת לומר את המשפט שגורם לי לקפוץ.

רחל עזריה: אצלנו לא מחוקקים חוקים שלא מיושמים - - -

<חדווה פיניש: לכן אני מסכימה מאוד עם עורך הדין אורי אטינגר שהמילה "עד" לא צריכה להפחיד אלא רק לאפשר פה את הגמישות כי אנחנו יודעים מה קורה בתכנון, והתכנון הוא גם גמיש, וכשקובעים קביעות כאלה במציאות קשה מאוד ליישם את זה, קשה לתרגם את זה למציאות.

רחל עזריה: את אומרת שלא בטוח שיש לכם מקום להוסיף 25 - - -

<חדווה פיניש: ודאי, ודאי.

<חדווה פיניש: ואז אנחנו פשוט מפסידים את האפשרות בכלל להשיג דיור בהישג יד.

<קריאות: - - -

רחל עזריה: מה אתה אומר, היועץ המשפטי?

רחל עזריה: זה בעצם יוכרע בוועדה המחוזית?

<תומר רוזנר: הנושא הזה נדון כבר במסגרת התיקון הגדול שעשינו, מספר 101, הנושא הזה כבר עלה ועכשיו זה חוזר ועולה פה.

<תומר רוזנר: אנחנו מבינים את הצורך בגמישות שהוועדות המקומיות או נציגיהן מעלים פה, יחד עם זאת התפיסה שהנחתה גם את תיקון 101 וכנראה ממשיכה גם בתיקון הזה היא שבשלב הזה העברת הסמכויות לוועדות המקומיות צריכה להיעשות בזהירות.

<תומר רוזנר: לכן, בעצם, במקביל לאפשרות שהיא באמת נוקשה לתת לוועדה המקומית את הנושא של ה-25%, שגם, נגיד בסוגריים, המספר של 25% גם צריך להיבדק מבחינה כלכלית אם זה נותן מענה במקרים רבים, וזה בתשובה לשאלה אם זה יהיה 20 או לא.

<תומר רוזנר: נעשתה בדיקה ראשונית בנוגע למספר הזה של 25% כמספר ישים אבל ביקשנו, וזה נעשה בימים אלה, בדיקה יותר מעמיקה כדי להבטיח באמת את הישימות של זה, שתיעשה בדיקה כלכלית באוצר שבה יובטח שהאחוז הזה של 25% הוא באמת אחוז ישים ברוב המקרים.

<תומר רוזנר: באותם מקרים, שבאמת אנחנו מקווים שיהיו מעטים, אם המספר של 25% נותן מענה למקרים רבים או מספר אחר שייקבע בבדיקה הכלכלית, במקרים המעטים יותר שבהם ה-25% לא נותן מענה, וצריך להקטין או להגדיל את האחוז – אז יצטרכו לפנות לנציגים של הוועדה המחוזית.

רועי פולקמן: אולי נשאיר - - - כי אני חסיד גדול של הגמישות, שאולי לוועדות עצמאיות, ניטרליות?

רועי פולקמן: צריך לתת לרשות מקומית, ודאי אם מנהל התכנון סמך עליה שהיא ועדה עצמאית – גמישות.

<קריאה: אנחנו בעולם של ועדות עצמאיות, אנחנו לא בעולם שכל הוועדות המקומיות - - -

רועי פולקמן: זה בכלל נראה לי יותר פשוט.

רחל עזריה: טוב, אז נדון בזה.

<קריאה: גם במנהל התכנון במשרד האוצר, נבחן את הסוגיה הזו.

<קריאה: בניגוד למה שתומר רוזנר אמר, בתיקון 101 לגבי האפשרות ש-25% - - - הוא - - -

<תומר רוזנר: ממש לא.

<חזקיה העצני: אני מלשכת שמאי המקרקעין.

<חזקיה העצני: אנחנו מברכים על החוק הזה, אבל מקווים שהוא לא יהיה אות מתה.

<חזקיה העצני: אני אמשיך את מה שאמרו כאן הדוברים לפני.

<חזקיה העצני: נראה לנו שמישהו התאהב במספר 25%.

<חזקיה העצני: כל עיריה ועיריה, כל רשות מקומית ורשות מקומית שונה מבחינת ערכי הקרקע.

<חזקיה העצני: אני עשיתי איזושהי בדיקה מהירה.

<חזקיה העצני: בגילה, בירושלים, המספרים שכתבתם כאן לא יעברו.

<חזקיה העצני: לא כדאי לעשות את זה.

<חזקיה העצני: אני חושב שחייבים להכניס לחלל האוויר של החדר הזה את המילה "גמישות", לתת אפשרות לוועדות המקומיות לעשות את הבדיקות.

<חזקיה העצני: כל ועדה וועדה יש לה את מחלקת השמאות שלה.

<חזקיה העצני: אם זו קרקע מנהל זה גם עובר את מחלקת השמאות של המנהל, ותמיד אפשר לבדוק – בצפון תל אביב 10% יספיק, ותתני גם 30% דירות בשכירות מופחתת, זה יספיק.

<חזקיה העצני: אבל בפריפריה גם אם תתני 40% ותבקשי 10% דירות במחיר מופחת, זה לא יעבור, כלכלית.

<חזקיה העצני: לכן אני חושב שצריך לתת לכל ועדה וועדה מהוועדות המקומיות ולסמוך על שיקול הדעת שלהן.

<חזקיה העצני: זה עובר בחינה של הוועדה המחוזית אחר כך ויש אחריות לדברים האלה.

<תומר רוזנר: לא, זה לא.

רחל עזריה: אומר היועץ המשפטי שזה לא עובר בחינה של הוועדה המחוזית.

רחל עזריה: יש לנו איזו דרך לדאוג לזה שזה יעבור לבחינה של הוועדה המחוזית?

<תומר רוזנר: זאת המשמעות של המסלול של הוועדה המחוזית.

<תומר רוזנר: גם תוכנית שמגיעה לוועדה המחוזית הרי עוברת קודם בוועדה המקומית, אז הוועדה המקומית תציע את הצעתה, והוועדה המחוזית תבחן את זה.

רחל עזריה: אז זה כן עובר לוועדה המחוזית.

<תומר רוזנר: לא במסלול הזה, במסלול השני שפתחנו בהמשך.

רחל עזריה: אז אולי צריך להכניס למסלול השני.

<חזקיה העצני: צריך איזשהו מנגנון שיאפשר את הגמישות, כי בלי זה כל החוק הזה ייתקע, פשוט.

<חזקיה העצני: לא ייצא לפועל.

<חזקיה העצני: אני עשיתי איזושהי בדיקה מהירה לפני הדיון הזה וראיתי מקומות שמספיק שייתנו 10% הנחה – זה עובר, אבל במקומות שגם תתני 40-30% זה לא יעבור.

<חזקיה העצני: חייבים ל - - - את הדברים האלה.

רחל עזריה: נשאיר את הנושא, נצטרך לטפל בו.

רחל עזריה: אני אבקש מתומר רוזנר לתת סקירה כללית של החוק.

<תומר רוזנר: בעצם, במסגרת תיקון 101 נוספה התוספת השישית לחוק וגם ניתנה סמכות לוועדות מקומיות לכלול בתוכניות דיור בהישג יד.

<תומר רוזנר: מה שהתברר שהנושא הזה לא המריא, והתנאים שנקבעו בשעתו היו כנראה תנאים נוקשים מדי – למשל, נדרש שכל המגורים בבניין יהיו לדיור בהישג יד.

<תומר רוזנר: היו מגבלות כאלה ואחרות על הנושא, ולכן מה שהציע חבר הכנסת בהצעת החוק הזו זה מה שמכנים "מקצה שיפורים" שבמסגרתו יילמדו הלקחים שהופקו מהכישלון של ההסדר כפי שהיה עד כה.

<תומר רוזנר: לכן, בעצם, ההצעה היא גם בנושא של סמכויות הוועדה המקומית, ההצעה עוסקת גם בסמכות של הוועדה המקומית לתת דיור בהישג יד, ניתנת סמכות מפורשת לוועדה המחוזית לכלול בתוכניות למגורים נושא של דיור בהישג יד שהיום לא קיימת, ובמסגרת התוספת השישית להכין מספר רב של שינויים שנועדו לאפשר ישימות יתר של הפרויקטים האלה, למשל – בוטלה הדרישה שכל הדירות בבניין יהיו לדיור להשכרה לטווח ארוך, נוספה מעורבות מקומיות בעריכת ההגרלות ובאפשרות לתת עדיפות לבני המקום, בנושאים שונים נוספים, כפי שנעבור עליהם בהמשך, אתם תראו שיש שינויים שנועדו להגמיש ולתת מענה לבעיות שהתגלו במהלך הדרך כחלק מההסדרים האלה, ובעצם – נוסף כאן תיקון לפקודת העיריות שמבהיר את הסמכות של רשות מקומית לטפל בפרויקטים של דיור בהישג יד, שהיום הסמכות הזו, לפחות בעיני חלק מהעוסקים בנושא לוטה בערפל.

<תומר רוזנר: חלק חושבים שיש לה סמכות לעשות את זה גם היום.

<תומר רוזנר: בסוגריים אני אומר שיש רשויות שעושות את זה מבלי כל כך להתלבט בשאלת הסמכות.

<תומר רוזנר: אז כדי להבהיר, ושהפעולה של הרשויות המקומיות בנושא הזה תהיה על קרקע מוצקה התווסף סעיף שמסמיך אותם במפורש לעשות את זה.

<תומר רוזנר: משרד הפנים יעיר על כך, כשנגיע לנושא.

<תומר רוזנר: יש עוד מספר הערות לגבי הנוסח.

<תומר רוזנר: ברשותך, אני אתן עכשיו סקירה על השינויים שנערכו מהנוסח המקורי לנוסח הנוכחי.

רחל עזריה: אפשר לעשות את זה תוך כדי הקראה.

רחל עזריה: אז בעצם יש פה חוק שנותן מענה לצורך בשכירות.

רחל עזריה: אני חושבת שאחת המסקנות מהחקיקה הקודמת, שאנחנו צריכים לוודא שהחוק יהיה כמה שיותר מותאם לשטח ולמציאות.

רחל עזריה: אני שמחה על ההערות שלכם, שאתם אומרים שהחוק לא יהיה ישים, אנחנו נעשה את מקצה השיפורים – החוק הזה יצטרך להיות ישים.

רחל עזריה: האופציה שזה באמת יגדיל את הסיכויים של הוועדות לאשר בניינים שבהם תהיה דירה בהישג יד בשכירות – זו המטרה.

רחל עזריה: לשם אנחנו צועדים ונצטרך לעשות את השינויים הנדרשים.

רועי פולקמן: מה שנראה לי האתגר שלך פה זה שהצד הזה, השלטון המקומי, אומר שמילת המפתח היא גמישות.

רועי פולקמן: אם ניתן להם גמישות מוחלטת הם יעשו את זה טוב.

רועי פולקמן: זו דעתי.

רועי פולקמן: ואז בא הצד השני ואומר – שלייקס.

רועי פולקמן: משרד הפנים – אל תתנו לשלטון המקומי, מחשש שחיתויות, וכדומה.

רועי פולקמן: ואז, מנהל התכנון ומשרד המשפטים ומה פתאום בני המקום, וכו'.

רועי פולקמן: במקרה הזה זו דוגמה קלאסית לזה שהרגולציה אומרת כל הזמן - - - תמיד יש הסברים למה זה לא טוב, מסוכן ובעייתי תכנונית, והשטח – בסוף נותנים לו משהו והוא לא יודע לעשות עם זה כלום.

רועי פולקמן: לכן, הגישה הבסיסית היתה שאם היית נותן גמישות מוחלטת לרשויות הן היו מקבלות את זה, ודאי הרשויות שרוצות את זה – היו עושות שיקול דעת: כמה יחידות דיור, כמה מחלקים את זה.

רועי פולקמן: אז אני חושב שהגישה צריכה להיות – כן, מקסימום גמישות, גם למחוזית וגם למקומית.

רועי פולקמן: בתוך זה צריך את השלייקס המינימליים בכדי שיהיה מנהל תקין, כדי שלא תהיה אפליה.

רועי פולקמן: הגישה הבסיסית צריכה להיות מקסימום גמישות.

רחל עזריה: אז הנטייה בעיניי היא לתת את הגמישות בעיקר בוועדות המחוזית – זה מה שיפתור בסוף את המתח הזה, כי הוועדות המקומיות הן פחות - - - תראו, אני באה מהשלטון המקומי, אני מאוד אוהבת את השלטון המקומי ואני אפילו מתגעגעת, אני אומר בכנות.

רחל עזריה: אני אוהבת את המגע הישיר עם בני האדם ואת המפגש בימי שני בוועדת התכנון והבנייה.

רחל עזריה: אני אוהבת את המגע הישיר את זה עם הציבור, אבל אני גם מודעת למורכבות ולפערים שיש בין הרשויות.

רחל עזריה: יש פערים גם בוועדות העצמאיות, יש פערים ואי אפשר להתעלם מזה.

רחל עזריה: אנחנו גם לא יודעים - - - יותר מדי פרשות נחשפו בשנים האחרונות והפרשות תמיד קשורות לנדל"ן ותמיד קשורות לאישורים בוועדות.

רחל עזריה: לכן אני חושבת שאנחנו צריכים, כשאנחנו מחוקקים, לקחת את זה בחשבון.

<חדווה פיניש: אני חושבת שאני מבינה בדיוק את הבעיה, אני גם לא מתעלמת, וגם נולדתי אתמול.

<חדווה פיניש: אני חושבת שהחוק צריך להיות חוק בר קיימא.

<חדווה פיניש: הוא צריך להחזיק מעמד לאורך שנים.

רחל עזריה: נכון.

<חדווה פיניש: יכול להיות שהדגש שלנו צריך להיות בכל מיני מנגנונים.

<חדווה פיניש: הרי אם עירית תל אביב או ראשון לציון יתחילו להעביר כל תוכנית לוועדה המחוזית בשביל דיור בהישג יד – הם לא יעשו דיור בהישג יד, אין בעיה.

<חדווה פיניש: צריך לראות איך יוצרים מנגנון שכן נותן לכם, כשלטון מרכזי, איזשהו פיקוח, להראות שאתם כן סומכים על הוועדה המקומית.

<חדווה פיניש: צריך לעבוד בכיוון הזה ושהחוק יהיה חוק שיאפשר לאורך שנים לעבוד מולו, אני חושבת שזה הרעיון, כדי באמת לפתור את המתח הזה.

<חדווה פיניש: אז בואו נחשוב ביחד איך ליצור את המנגנון שתוכלו לדעת שאנחנו לא מרמים, לא - - -

רחל עזריה: ואני אוסיף לזה שחוקים עם יותר מדי מנגנונים הם חוקים שבסוף לא קורים.

רחל עזריה: ככל שהחוק הוא פשוט יותר אז - - -

<חדווה פיניש: לכן אנחנו צריכים את מיטב המוחות, מיטב הכוחות, כדי לעשות משהו שלא נצטרך - - -

רחל עזריה: אז בואו נתקדם בהקראה.

רחל עזריה: אני מציעה שנקיים עוד מפגש בזמן הפגרה, של עבודה מאחורי הקלעים, נראה איך אנחנו צולחים את החוק הזה כי בסוף צריך להחליט כמה הוא רזה וכמה הוא מלא במנגנונים.

רחל עזריה: אני אומרת בכנות – אני עוד לא רואה את הדרך, איך אנחנו נגיע לזה.

רחל עזריה: אנחנו יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע, ברור לנו שצריך להגיע לשם, וזה כאילו חוק שדורך על הרבה מתחים קיימים ומעצים אותם.

רחל עזריה: אז נעשה את העבודה בפגרה.

<תומר רוזנר: הערה מקדימה – השיקול שלפחות במקרה הספציפי הזה, שבעצם ילווה אותנו לאורך כל הדיון בהצעת החוק הוא שבעצם אנחנו במקרה הזה נותנים למוסדות התכנון סמכות להתערב בשאלות קנייניות התערבות עמוקה.

<תומר רוזנר: זה חידוש לא פשוט מבחינת דיני התכנון והבנייה.

<תומר רוזנר: הוא לא קיים במידה רבה עד היום.

<תומר רוזנר: ההתערבות העמוקה היא בעצם להגיד במסגרת תוכנית לבעל הזכויות במקרקעין עם מי הוא צריך להתקשר, באיזה תנאים, לגבי השכירות.

<תומר רוזנר: צריך לאזן פה בצורה מאוד מאוד עדינה בין הנושא התכנוני לנושא הקנייני.

רחל עזריה: אתה אומר שזה חוק שיושב על המורכבות בין הנושא התכנוני לנושא הקנייני.

<תומר רוזנר: נכון.

רחל עזריה: טוב, זה קשה.

<תומר רוזנר: לכן צריך את האיזונים ואת העדינות המתבקשת.

רחל עזריה: אנחנו נבנה אותם.

רחל עזריה: הנושא התכנוני והקנייני זה תמיד המתח.

רועי פולקמן: ככה זה עובד בכל העולם, תכנון וקניין ממילא הולכים ביחד.

רועי פולקמן: בכל מקרה הוועדה המקומית מייצרת קניין - - -

רחל עזריה: אבל בישראל המבנה הוא פחות כזה שהתכנון והקניין הם 100%, יש כאילו ככה, והחוק שלך נכנס לפה, זו המורכבות.

רועי פולקמן: מורכבות לא אומר שזה בלתי אפשרי.

רחל עזריה: נכון, אבל בגלל זה זה קצת מאתגר.

רחל עזריה: נעבור קריאה ראשונה ואז נתקדם.

<לירון אדלר: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – דיור בהישג יד), התשע"ז–2017 תיקון סעיף 1 1.

<לירון אדלר: בחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965 להלן – החוק העיקרי),בסעיף 1– אחרי ההגדרה "חברה ממשלתית" יבוא: ""חברה ממשלתית לדיור להשכרה" - החברה הממשלתית לדיור להשכרה שהוקמה מכוח החלטת ממשלה מספר 770 מיום ה' בחשוון התשע"ד (9 באוקטובר 2012);" תיקון סעיף 62א 2.

<לירון אדלר: בסעיף 62א(א1)(2) –

משנה יבוא: "(א) הגדלת השטח הכולל המותר לבנייה למגורים במגרש המיועד למגורים בתכנית שאישרה הוועדה המחוזית, וכן קביעת הוראות לעניין חניה אף בסטייה מהוראות לפי חוק זה או מתכנית מיתאר מקומית או תכנית מפורטת לעניין חניה, בתחום רשות עירונית, בקרקע שמתקיים בה האמור בפסקת משנה (ב), והשטח שיוגדל יהיה בשיעור של 25% מן השטח הכולל המותר לבנייה למגורים במגרש, ובשיעור זה בלבד; על שטח כולל מותר לבנייה שהוגדל לפי פסקה זו יחולו הוראות התוספת השישית.

משנה יבוא: "

משנה יבוא: "(ג) מימוש התכנית שאישרה הוועדה המחוזית או תכנית שאושרה לפי סעיף זה לא יותנה במימוש הבנייה של השטח הכולל המותר לבנייה שנקבע לפי פסקה זו כולו או חלקו.

משנה יבוא: "

<תומר רוזנר: כפי שאמרנו – בתיקון 101 נוסף סעיף שמסמיך את הוועדות המקומיות העצמאיות לנושא של דיור בהישג יד.

<תומר רוזנר: הסעיף הזה בעצם נועד להבהיר מספר עניינים שהתעוררו במהלך ההסדר שלא יושם.

<תומר רוזנר: יש פה את הנושא של 25% בלבד, וזה אמרתם שאתם רוצים לדון בהמשך.

<תומר רוזנר: יש פה הבהרה נוספת והיא חשובה בעינינו – שתוספת הזכויות שתינתן תהיה תמריץ ליזם, ולא ניתן יהיה להכריח אותו לעשות את זה.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, אי אפשר יהיה להתנות את מימוש הזכויות האחרות בהקמת הדיור בהישג יד, כדי שיהיה ברור שזה תמריץ.

<לירון אדלר: הוספת סעיף 63ג 2.

<לירון אדלר: אחרי סעיף 63ב לחוק העיקרי יבוא: "תכנית שחלות עליה הוראות התוספת השישית 63ג (א) ועדה מחוזית רשאית לקבוע שטח הכולל מותר לבנייה, שיחולו עליו הוראות התוספת השישית (בסעיף זה – "שטח מוגדל") בלבד שהתקיימו כל אלה: (1) השטח המוגדל הוא מעבר לשטח הכולל המותר לבנייה שהוועדה המחוזית היתה מאשרת בתכנית אילו לא חלו על שטח כאמור הוראות התוספת השישית; (2) התכנית תקבע את שיעור השטח המוגדל מתוך השטח הכולל המותר לבנייה למגורים בתחום התכנית; (3) מימוש תכנית לפי סעיף זה או תכנית אחרת שאישרה הוועדה המחוזית לרבות בניית השטח הכולל המותר לבנייה שאינו השטח המוגדל, כולו או חלקו לא יותנה במימוש הבנייה של השטח המוגדל כולו או חלקו; (4) הוועדה המחוזית תנמק את קביעתה בדבר השטח הכולל המותר לבנייה שהיתה מאשרת אילו לא היה נקבע שטח מוגדל באותה תכנית.

<לירון אדלר: (ב) לא תפקיד הוועדה המחוזית תכנית לפי סעיף זה אלא לאחר שמגיש התכנית המציא לוועדה חוות דעת של החברה הממשלתית לדיור להשכרה לעניין הוראות תכנית לפי סעיף זה לרבות שיעור יחידות הדיור שנקבעו בתכנית וישימות התכנית ; שר האוצר רשאי לקבוע אגרות לעניין הוצאות עריכת חוות הדעת לפי סעיף זה.

<לירון אדלר: (ג) החלטת ועדה מחוזית על הפקדת תכנית לפי סעיף זה תישלח לחברה הממשלתית לדיור להשכרה בתוך שלושה ימים מיום קבלתה; מנהל החברה הממשלתית לדיור להשכרה או מי מטעמו יהיה יועץ מקצועי של הועדה לעניין תכניות לפי סעיף זה.

<תומר רוזנר: אני רק אבהיר – פה זה המסלול השני, פה הוא נוצר לראשונה, והוא לא היה קיים בחוק עד היום, והוא, בעצם, מאפשר לוועדה המחוזית לכלול בתוכניות דיור בהישג יד.

<תומר רוזנר: כאן, כפי שאתם רואים, אין הגבלת שיקול הדעת מבחינת האחוזים אלא האיזון שנעשה הוא בדרך של קבלת חוות דעת מוקדמת של "דירה להשכיר" – החברה הממשלתית של דיור להשכרה, לגבי הישימות של התוכנית ודברים רלבנטיים אחרים שקשורים לאותה תוכנית.

<תומר רוזנר: הדרישה שבעצם הוועדה המחוזית תנמק ותבהיר איך הזכויות הנוספות שהיא נותנת הן זכויות שמעבר למה שהיא היתה נותנת ממילא, ושוב – גם פה אנו מבטיחים שמדובר בתמריץ, כך שאי אפשר יהיה להתנות את מימוש התוכנית שהיתה ניתנת ממילא במימוש הדיור בהישג יד.

<תומר רוזנר: הנושא נתון לשיקול דעתו של היזם.

רועי פולקמן: הכל נראה לי סביר רק שיהיה צורך להכניס פה קצובת זמן.

רועי פולקמן: אם "דירה להשכיר" לא מגישה תוך X ימים – לא יכול להיות שיהיה פה פקק.

רועי פולקמן: אני בעד ש "דירה להשכיר" תהיה מעורבת בבניית תמורות כלכליות, הערכה וחוות דעת, אבל אם היא לא מגישה תוך 20 יום או כמה שייראה סביר כאן, אז זה לא יהווה חסם מבחינת הוועדה.

רועי פולקמן: הוועדה המחוזית תוכל להפעיל את שיקול דעתה בלי חוות דעת חיצונית.

רועי פולקמן: זה טוב אם זה יהיה, שזה לא יתקע.

רחל עזריה: זה בדיוק לא לעשות עודף מנגנונים.

רועי פולקמן: זה לעשות אקסטרה, אבל שזה לא יתקע.

<קריאות: - - -

<מעין נשר: חשוב להבהיר שמבחינתנו חוות הדעת האלה - - - זה לא אומר ש"דירה להשכיר" מכינה בהכרח את חוות הדעת, וזה משהו שיכול להיות שצריך להבהיר בנוסח עכשיו, ויכול להיות שנעשה את זה בשנייה ובשלישית, אבל שיהיה ברור.

<מעין נשר: מבחינתנו יכול - - - ואני מניחה שחברתי תסכים לזה, כי זה דובר עם אנשי החברה, שיכול יזם להביא חוות דעת חיצונית ש "דירה להשכיר" עברה עליה ואישרה אותה, אמרה שזה בסדר, וזה המנגנון שאנחנו רואים לנכון.

<מעין נשר: אנחנו לא רואים עכשיו את חברת "דירה להשכיר" יושבת ומכינה הרבה חוות דעת אלא בעיקר מאשרת שמשהו הגיוני, כלכלי, נותנת את ה-input שלה אם יש צורך לבוא ולהבהיר שצריך להקטין את האחוזים, להגדיל – דברים כאלה.

<מעין נשר: אבל בגדול, המנגנון יהיה כזה שחברת "דירה להשכיר" תשמש יועץ לוועדה המחוזית לענייני השכרה, כדי שהוועדה המחוזית לא תתחיל עכשיו לחשוב מאיפה היא תביא את ה-input, יש גורם מקצועי שהוא זה שנותן את דעתו המקצועית, וזה החברה.

<מעין נשר: אבל זה לא אומר שהיא בהכרח מכינה אותה, אלא בעיקר – מאשרת.

<שרון שלמה: אני רוצה להמשיך את הקו של קודמתי ולומר ש "דירה להשכיר" מעוניינת לתת חוות דעת שהיא לא רק לגבי שיעור השטח התוספתי, על מה שקיים, אלא גם מה שיעור ההנחה בשכר דירה שצריך להינתן, וגם מה הוא משך תקופת ההשכרה, שהיזם צריך לעשות, שוב – כדי לאפשר את הגמישות הזו ככל הניתן, ובעצם לגרום לפרויקטים כלכליים לצאת אל הפועל ולפרויקטים לא כלכליים לא לצאת אל הפועל, שלא יעמדו כפיל לבן בשטח.

<שרון שלמה: כל המטרה היא בעצם לקבל את ה-input של "דירה להשכיר", האם בקונסטלציה כזו ניתן יהיה להוציא את הפרויקט לפועל או לא.

<תומר רוזנר: הוספנו את הנושא שקודם כל, שיעור היחידות הוא "לרבות", זה לא מגביל רק לשיעור הזה, והוספנו את הנושא של ישימות התוכנית, שמשם נגזרים כל ה - - -אם צריך להבהיר בצורה נוספת אז - - -

רחל עזריה: אני רוצה להזכיר שאנחנו התכנסנו לצורך הקראה.

רחל עזריה: יש עוד עבודה על החוק, העבודה תיעשה בין קריאה ראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

רחל עזריה: יש לנו פגרה באמצע, אנחנו נתכנס בפגרה, ונדון ביחד, לא במסגרת הוועדה אלא בעבודה מאחורי הקלעים, בסדר?

רחל עזריה: אז הדברים האלה – חשוב שיהיו בפניכם.

רחל עזריה: אנחנו נתקדם ותהיה עוד עבודה.

רחל עזריה: המורכבות ידועה ויש לנו באמת - - - זו הצעת חוק שהיא במובן הטוב מאתגרת את השיטה הישראלית.

רחל עזריה: אז תמיד דבר כזה הוא מורכב.

רועי פולקמן: רק נאמר שבהמשך נוסיף קצובת זמן.

<לירון אדלר: >

<לירון אדלר: (1) בסעיף 1 –

"בעלים" יבוא: "בן המקום" – מי שגילו מעל 18 שנים, ומקום מגוריו הקבוע במשך שלוש השנים האחרונות לפחות או במשך ארבע שנים לפחות מתוך עשר השנים האחרונות הוא בתחומה של הרשות המקומית שבה דיור בהישג יד להשכרה או בתחום היישוב שבו חלה התכנית לפי העניין, ובלבד שהמציא את אישור הרשות המקומית או היישוב לכך, לפי העניין;

אחד מאלה: ׁ(1) השכרה במחיר מופחת;

אחד מאלה: (ב) בהגדרה "הסכם שכירות" – אחרי המילים "ובין שוכר" יבוא "בדיור בהישג יד או בדיור ל";

שכירות" יבוא: ""השכרה במחיר מופחת" – השכרה לזכאים של יחידת דיור במחיר מופחת לתקופה כוללת שלא תפחת מעשרים שנה מיום שהמנהל קיבל הודעה על כך שלפחות מחצית מיחידות הדיור המיועדות לדיור בהישג יד באותו בניין הושכרו, ואשר הסכם השכירות החל עליה יהיה בכתב ויכלול לפחות שני תנאים אלה:

שכירות" יבוא: (2) דמי השכירות, כולם או חלקם, אינם ניתנים להיוון, והם משולמים בתשלומים עיתיים לתקופות קצובות שכל אחת מהן אינה עולה על שישה חודשים, בתנאים שייקבעו בהסכם, ככל שלא נקבע אחרת לפי חוק זה;";

" יבוא: ""זכאי" – מי שעומד בתנאי הסף שנקבעו לפי החלטת ממשלה מספר 203 (דר/13) מיום כ"ב בתמוז התשע"ה (9 ביולי 2015) כפי שתעודכן מעת לעת;

"המנהל" יבוא: ""מחיר מופחת – דמי שכירות מופחתים בשיעור שהוא 20% פחות מדמי השכירות המשתלמים משוכר מרצון למשכיר מרצון בעד שכירות של יחידת דיור דומה באותו אזור, לפי קביעת השמאי הממשלתי הראשי, או שמאי מטעמו, שתינתן במועדים אלו:

"המנהל" יבוא: (2) טרם כניסתו של שוכר חדש ליחידת דיור להשכרה במחיר מופחת;"

"המנהל" יבוא: (ח) בהגדרה "השר", במקום "שר הבינוי והשיכון, אלא אם כן הממשלה או ועדת שרים מטעמה קבעה אחרת" יבוא "שר האוצר"

<תומר רוזנר: פה נבהיר כמה דברים.

<תומר רוזנר: קודם כל – יש את הנושא של התוספת של בני המקום, ושל זכאים.

<תומר רוזנר: הזכאים הם הזכאים שנקבעו כמו זכאי משרד השיכון לצורך רכישת דירה.

רועי פולקמן: רכישת דירה במחיר למשתכן.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: וגם הוספנו את ההגדרות של בני המקום.

<תומר רוזנר: גם כאן, לאחר החלטות הממשלה בעניין הזה.

<תומר רוזנר: זה נושא אחד.

<תומר רוזנר: נושא תקופות השכירות והפחתת המחירים – כרגע מופיע לי כאן שהשכירות היא ל-20 שנה והחלק במחיר מופחת יהיה 20% פחות ממחיר השוק.

<תומר רוזנר: קיבלנו המון הערות בנושא הזה, גם בעניין לגבי הפחתת המחיר, שצריך להיות תלוי בהכנסה, גם לגבי הנושא של תקופת השכירות – אם צריך להאריך או לקצר אותה, בהחלט נושא שצריך לדון בו, וגם הנושא של הפחתת מחיר ההשכרה.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, בגלל שכרגע יש איזשהו מתווה ביניים שבין כל ההערות קיבלנו – אני מציע שלצורך הקריאה הראשונה ניצמד לעניין הזה וזה כמובן נושא שדרוש בו דיון מעמיק, אם תרצו מאוחר יותר לעשות, אם תרצו לקבוע מנגנון שקשור יותר להכנסה לגבי מחיר מופחת, אם תרצו לשנות את תקופת המינימום להשכרה – אלה בהחלט נושאים שעוד צריך לעבוד עליהם.

<יולי גלנטז: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

<יולי גלנטז: הסתכלתי עכשיו בהחלטת מועצת מקרקעי ישראל בעניין מחיר למשתכן, לעניין הגדרת "בן מקום", ובסיפה נקבע בהחלטת המועצה: "...

<יולי גלנטז: ובלבד שהמציא את אישור מרשם האוכלוסין".

<יולי גלנטז: - - -

רחל עזריה: יש פער?

<תומר רוזנר: בטח.

<תומר רוזנר: אני חושב, למרבה הצער, מרשם האוכלוסין לגבי מענים רשומים של אנשים - - -

<קריאה: - - - אנשים גרים בשכירות במקום.

<קריאה: הם לא מעבירים את המרשם.

רועי פולקמן: בדיוק.

רועי פולקמן: השאלה מה תקף לעניין מחיר למשתכן.

רועי פולקמן: אני יכול לבוא היום בלי אישור רשם האוכלוסין ו - - -

רחל עזריה: אז מה?

<קריאה: במחיר למשתכן דורשים אישור ממרשם האוכלסין.

רחל עזריה: מה הקשר בין מרשם האוכלוסין למשרד הפנים?

<קריאות: - - -

רחל עזריה: אני חושבת שאחד המבחנים זה אם הם העבירו לצורך בחירות בעיריה.

רחל עזריה: אני חושבת שזה אחד המבחנים – אם אתה בן בית, וחשוב לך.

רחל עזריה: אם אתה רק בא כסטודנט, זה כן - - -

אורי מקלב: אין קשר בין מרשם האוכלוסין ובין מגורים בפועל, כי מרשם האוכלוסין הוא איפה שאתה מקבל את הדואר הרשמי שלך.

אורי מקלב: מה שדורשות עיריות כיום, כדי להיות חייב בארנונה – הן דורשות גם חוזה שכירות.

אורי מקלב: אם גרת במקום 10 שנים ואתה עדיין - --

<קריאה: אם שילמת ארנונה.

אורי מקלב: אין רישום בזה.

אורי מקלב: הרישום הוא ששילמת ארנונה בעיר 4 שנים.

תמר זנדברג: עירית תל אביב, למשל, לא דורשת בשביל ארנונה כתובת - - -

<קריאה: בשביל תו חנייה.

<קריאות: - - -

רחל עזריה: רגע, חשוב להציף את זה.

רחל עזריה: אם זה שלוש שנים חוזה שכירות - - -

רועי פולקמן: ארנונה של העיריה זה מספיק טוב בשביל להיות בן מקום.

רחל עזריה: אז זה בעצם אומר – כל סטודנט - - -

רועי פולקמן: אם הוא גר מספיק שנים.

רחל עזריה: אז זה לא בן המקום.

רחל עזריה: אם מספיק שבאת כסטודנט - - -

רועי פולקמן: שלוש שנים.

רועי פולקמן: שלוש או חמש.

רחל עזריה: אפשר, אבל זה לא בן מקום.

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: תראו, הסיפור הזה של הבן מקום – אני, כשראיתי "בן מקום" היה לי קצת - - - זה הולך לשני הכיוונים כי מצד אחד אנחנו רוצים לאפשר לבן המקום, ומצד שני אנחנו לא רוצים לייצר שושלות של נפוטיזם שלהם מגיע לגור, במיוחד במקומות המבוקשים.

תמר זנדברג: לכן העניין הזה של מקום מגורים – שלוש או ארבע שנים, הוא נכון והגיוני.

תמר זנדברג: השאלה היא איך קובעים את זה.

תמר זנדברג: עירית תל אביב, שאני גרתי 8 שנים בירושלים ולא החשבתי את עצמי ירושלמית - - -

רחל עזריה: יש ירושלמים מלידה ויש ירושלמים מבחירה.

<קריאות: - - -

תמר זנדברג: עכשיו השאלה היא באמת לגבי תעודת הזהות.

תמר זנדברג: אתה ממשרד השלטון המקומי?

תמר זנדברג: רוב העיריות הן - - -

<מירה סלומון: יש שני מבחנים של מוניציפאלי – המבחן האחד הוא פנקס הבוחרים, במידה מסוימת, ופנקס הבוחרים נבחן על פי מרשם האוכלוסין.

<מירה סלומון: המבחן השני הוא מבחן המיסוי המוניציפאלי שנבחן לפי מבחן המחזיק.

<מירה סלומון: לכן זה שני מבחנים שצריך בהחלט לשבת וללבן מה נכון כשמדברים על בן המקום – האם מבחן הבוחרים או מבחן המיסוי המוניציפאלי.

רועי פולקמן: אני מציע להשאיר את זה לדיון.

רחל עזריה: אז זה יהיה עוד נושא שנדון בו לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<מירה סלומון: אם אפשר עוד משפט אחד, לראשית דבריה של חברת הכנסת זנדברג – בן המקום, המשמעות שלו מנותחת במקטע מאוד מאוד קטן של העדפה.

<מירה סלומון: זאת אומרת, זו לא העדפה מוחלטת של בני המקום אלא - - -

רחל עזריה: אבל זו העדפה גדולה, זו העדפה משמעותית.

רחל עזריה: זה מגדיל את הסיכויים.

<קריאה: גם לדעתנו היא חשובה, כי הרעיון הוא לתת שירות לתושבים.

<קריאה: למרות שזה תושבים שהם כבר דור שני.

תמר זנדברג: בתל אביב, אני הייתי חברת מועצה כשהעיריה עשתה את שפירא, הפרויקט הראשון.

תמר זנדברג: היה לנו דיון גדול בנושא.

תמר זנדברג: מצד אחד רצו לתת לתל אביבים ומצד שני את מייצרת שושלות - - - זה היה רק 70 דירות.

רחל עזריה: זה היה לתל אביבים או לתושבי השכונה.

תמר זנדברג: תל אביביים.

<קריאות: - - -

רחל עזריה: אין ספק שזה נושא שנדון בו.

<אוריה אטינגר: לסוגיית ההפחתה במחיר – זו סוגיה מהותית לשאלה מה הוא דיור בהישג יד.

<אוריה אטינגר: בפעם הקודמת את ביקשת איזושהי הצעה למודל דיפרנציאלי.

<אוריה אטינגר: זה יכול לבוא מאתנו, זה יכול לבוא מהממשלה.

<אוריה אטינגר: אני גם חושבת שזו סוגיה מהותית, והקביעה השרירותית של 20% - זו הנקודה הקריטית שבה נצטרך לקיים דיון.

רועי פולקמן: כן, אבל אני אגיד שזה חצי נכון כי אפשר לטפל בזה גם בלי לגעת בנקודה הזו – כי בסוף העיריה יכולה להפעיל שיקול דעת איפה היא בונה.

רועי פולקמן: ואז אתה אומר – יש לי יחידות מופחתות ואני יכול לעשות תמהיל.

רועי פולקמן: אם אני אבנה ביד אליהו או ביפו באזורים מסוימים או בצהלה, ברות ההשגה של הדירות תהיה שונה.

רועי פולקמן: ולכן, חלק מהדיון על היכולת לייצר תמהיל מחירים בלי להסתבך במנגנוני המחיר שיש להם משמעויות משפטיות מורכבות יותר, עדיין עיריה יכולה להגיד – אני רוצה דירות מוזלות יותר, אני אבנה ביד אליהו דיור בהישג יד, שהוא גם איכותי, והדיור יהיה זול יותר.

<אורי אטינגר: אבל אנחנו רוצים דיור בהישג יד לעשירון 5 גם בצהלה.

רועי פולקמן: אני רק אומר לתשומת לבך – לא בטוח שנוכל להגיע לשם, כי יש לנו בעיה משפטית.

רחל עזריה: אני חושבת שזו נקודה חשובה, איך אנחנו מייצרים את זה.

רחל עזריה: גם בפעם שעברה התעכבנו על זה, ואנחנו עוד נצטרך ללבן את זה ולפתור את זה.

<אורי אטינגר: גם לא שמענו נימוק מה ההתערבות במספר 20%.

<אורי אטינגר: אני עוד לא הבנתי - - -

אגיד שוב: אם אני אדבר קצת על מחירי השכירות – וראינו את זה בדוח בנק ישראל האחרון, מ-2003 ועד 2017 עלו באופן מתואם עם השכר ומדד המחירים לצרכן, בניגוד למחירי הדירות לבעלות, שקפצו.

אגיד שוב: זאת אומרת שלבוא עכשיו ולהגיד - - - גם בתל אביב - - -

תמר זנדברג: מ-2003 מחירי השכירות עלו כמו השכר?

<מעין נשר: כן, ממש ככה.

<מעין נשר: אני אראה לך בדוח בנק ישראל האחרון.

תמר זנדברג: להעביר לך את תשובת בעלי הדירות שלי מ-2003 עד היום.

<מעין נשר: אני יכולה להעביר לך גם את שלי, אבל עדיין המספרים אומרים - - - אז גם פה, מחיר שהוא מופחת ב-20% אמור להביא מזור גם לעשירונים 5 ו-6, ולדעתנו זה סביר.

רחל עזריה: אני ביקשתי בדיון הקודם סקירה של דיפרנציאליות, שתביאי לדיון.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שזה לא נכון.

רועי פולקמן: כרגע אי אפשר לפתוח את זה, אלא אם כן תשכנעו אותנו שיש מודל.

<מעין נשר: אני רק אגיד שזה דיפרנציאלי, כי זה באחוזים.

<מעין נשר: 20% מ-3,000 שקל זה לא כמו 20% מ-6,000 שקל.

<מעין נשר: זה סכום שונה בין הערים השונות.

רחל עזריה: אני רק ביקשתי שזה יקרה, אז אני רק מבקשת שלדיון הפנימי - - -

<אמילי סילברמן: לנקודת הבקשה לבחינה של משרד האוצר רציתי להוסיף משהו, תגידי אם זה מתאים להם או שתרצו שאנחנו נבחן את זה – מעיין שואלת, אני לא רואה סיבה לרדת מהמודל של 20%.

<אמילי סילברמן: נראה לי שהסיבה המרכזית קשורה לקהילת היעד, אוכלוסיית היעד של הפרויקט של דיור בר השגה, בהנחה שאוכלוסיית היעד היא שונה מאוכלוסיית היעד של מחיר למשתכן, כי אחרת, אם היו - - -

<מעין נשר: זה לא מחיר למשתכן.

<אמילי סילברמן: ההנחה שמדובר כאן באוכלוסיית יעד אחרת, לא בעשירוני הכנסה 8-7 ובאזורים מסוימים אולי 6, אלא בעשירוני הכנסה 6-5, אז הבדיקה היא האם 20% פחות ממחיר השוק תואם את 30% הכנסה של אוכלוסיית היעד.

<אמילי סילברמן: זאת אומרת, מי שמרוויח עד המחיר החציוני.

<אמילי סילברמן: זו עבודה שגם אנחנו נוכל לבדוק ונוכל לספק לכם - - -

רחל עזריה: אל"ף, אני מבקשת שאתם גם תכינו לנו איזו סקירה, אני רוצה לבדוק מה קורה בעולם.

רחל עזריה: אני אגיד לכם למה.

רחל עזריה: הנחה של 20% בצהלה זה הרבה מאוד כסף לאנשים שיש להם הרבה מאוד כסף לשלם את השכירות.

רחל עזריה: הנחה של 20% בשכונת שפירא – זו הנחה קטנה, הנחה של מעט כסף, יחסית, לאנשים שמשלמים גם מעט כסף שכירות.

רחל עזריה: לכן השיטה של ה-20%, בטח בשכירות, היא מאוד בוטה ובולטת, בטח בערים מגוונות.

רחל עזריה: אני בטוחה שבעולם עושים את זה בצורה מגוונת יותר.

רחל עזריה: להפך, לא מנסים לעשות שמי שגם ככה יכול לשלם את השכירות בצהלה מקבל הנחה של 20%.

רועי פולקמן: קודם כל, מה שאמילי סילברמן אמרה לא נכון בתכלית החוק הזה.

רועי פולקמן: החוק כן נועד לאותה אוכלוסייה של מחיר למשתכן, לחלוטין, ולכן הוא כן נועד גם למי שיוכל לשכור, והוא עשירון 9, דירה בצהלה, כי הוא לא יכול לקנות דירה שם, ולכן המחשבה שזה פתרון - - - חברים, מכיוון שאני אחד מיוזמיו – זו תכלית החוק – לכן, המחשבה שזה הפתרון לעשירונים התחתונים – התשובה היא: לא.

<קריאות: - - -

<אמילי סילברמן: למה?

<אמילי סילברמן: למה אתה רוצה לתת סובסידיה למי שהוא בעשירון 9?

רועי פולקמן: בגלל שיש כאן מטרה אורבנית של משיכת אוכלוסיית מעמד ביניים וצעירים לערים המבוקשות ששם אי אפשר.

רועי פולקמן: גם בתל אביב היכולת, כולל, דרך אגב, ההצדקה של המדינה לסבסד את זה, להכניס דירות מאוד מאוד מוזלות – היא לא מוצדקת.

רועי פולקמן: לכן, אחד הדיונים שלנו זה האם אנחנו רוצים למשל לא לעשות מחיר למשתכן בשיא אזורי הביקוש.

רועי פולקמן: למה?

רועי פולקמן: כי אנחנו לא חושבים שזה מוסרי לממן 700 אלף שקל מתנה לזוכה, נכון?

רועי פולקמן: כבר דיברנו על זה בעבר.

רועי פולקמן: לכן, אל"ף – כן, זה מיועד לאוכלוסיות דומות, כי זו אלטרנטיבה באזורי הביקוש.

רועי פולקמן: שתיים, לשאלה ששאלת, הדברים האלה כן נבדקו בהשוואה בינלאומית כבר המון פעמים, גם בעבודות שאמילי עשתה, ובעבר, ואנחנו מכירים – גם מעירית ירושלים שעשתה את העבודות האלה כבר לפני 5 שנים.

רועי פולקמן: המודל שכולם נשענים עליו זה המודל האמריקאי, שמודד את ההכנסה החציונית של האוכלוסייה.

רועי פולקמן: בדקנו עשרות פעמים.

רועי פולקמן: אם נרצה להכניס את זה לפה, החוק הזה לא יקרה לעולם.

רועי פולקמן: אין היתכנות כזו.

רועי פולקמן: ישבנו עשרות פעמים עם גופים – אין את המידע הסטטיסטי הזה בצורה מהימנה בישראל, ואין את היכולת כרגע להכניס את זה.

רועי פולקמן: אולי זה יהיה בתיקון בעוד שנה או שנתיים.

<אמילי סילברמן: תרשה לי לחלוק - - -

רועי פולקמן: יכול להיות, אבל חברה' – זה הורג את החוק הזה.

רועי פולקמן: לכן, המטרה היא - - - גם השכירות ארוכת הטווח לבד.

רחל עזריה: אנחנו רוצים לסיים את ההקראה.

רחל עזריה: אנחנו נדבר על זה בהכנה לקריאה השנייה והשלישית, אבל אני רוצה לומר משהו פה: יש לנו פה שני ערכים – שהחוק יהיה ישים, ויקרה בפועל, אבל כן, אני חושבת שהפערים האלה בטח בתוך ערים - - -

רועי פולקמן: אז זה תיקון בהמשך.

רחל עזריה: אז אני מבקשת שכן נדון בזה.

רחל עזריה: נחפש ונראה.

רחל עזריה: נמצא?

רחל עזריה: נמצא.

רחל עזריה: לא נמצא?

רחל עזריה: נתקדם.

רועי פולקמן: 100%.

רועי פולקמן: אני תמיד בעד לפתוח את הראש.

רחל עזריה: יש פה איזשהו - - - משהו שהוא מרגיש, גם - - - בטח בתוך עיר.

רחל עזריה: אתה יודע בדיוק איזה אוכלוסיות מגיעות.

רועי פולקמן: גם אוכלוסייה מעשירון 8 שיכולה לקנות בפסגת זאב תקבל הנחה.

רועי פולקמן: בסוף יש תמהיל גם של האוכלוסייה.

רועי פולקמן: זה לא אומר שאני צריך להתאמץ ברחביה לעשות הנחה של 50%, חברים.

<אמילי סילברמן: הנחתי שאתה רוצה שהסובסידיה המרכזית תלך למי שיש לו פחות.

רועי פולקמן: רוצים לכולם אלטרנטיבה לגור באזורי הביקוש.

רחל עזריה: אל תדאגו.

רחל עזריה: ברחביה המחירים יורדים בגלל אדמות הכנסייה, אז הכל בסדר.

רחל עזריה: בסוף - - - עוד כמה שנים זה יפקע והאדמות ייהפכו להיות של היזמים.

רחל עזריה: אז אנחנו נחפש איזה פתרון לעניין הזה ונשאיר את זה בצריך עיון לעבודה בפגרה.

רחל עזריה: נמשיך הלאה.

<תומר רוזנר: בנושא של הבדיקה שנעשית, אם אתם עורכים בדיקה נוספת וזה יכול לעזור לוועדה גם לקדם את הדברים, גם בעקבות מה שאמר חבר הכנסת פולקמן, בבדיקה שלכם תתייחסו לישימות של מנגנון הבדיקה.

<תומר רוזנר: איך זה ייושם בישראל בהיעדר נתונים סטטיסטיים אחרים.

<תומר רוזנר: האם צריך לעשות מבחני הכנסה עכשיו?

<תומר רוזנר: מי יעשה את זה?

רחל עזריה: לא, אנחנו לא רוצים להיכנס למקום של מבחני הכנסה.

רחל עזריה: זה לא רלבנטי.

<תומר רוזנר: הדבר השני, מניין תבוא הסובסידיה?

<תומר רוזנר: כשאנחנו מדברים על יזם פרטי שבו בעצם אנחנו מבקשים מממנו לתת הנחה לפי הכנסה של השוכר שלו, איך בעצם אנחנו גורמים להסדר הזה לעבוד בקרקעות פרטיות?

רחל עזריה: נמשיך בהקראה.

<לירון אדלר: (2) בסעיף 2, האמור בו יסומן (א) ואחרי יבוא: "(ב) לא יעשה אדם שימוש ולא ירשה לאחר לעשות שימוש ביחידת דיור שהיא דיור בהישג יד להשכרה במחיר מופחת, אלא למגוריו של שוכר זכאי ובני משפחתו, על פי הסכם שכירות להשכרה במחיר מופחת.

<לירון אדלר: (ג) (1) יחידות הדיור להשכרה במחיר מופחת שאושרו בתחום תכנית יושכרו רק לזכאים שעלו בגורל בהגרלה שערכה הרשות המקומית בתחומה חלה התכנית לפי הוראות; שר הבינוי והשיכון בהסכמת שר האוצר יקבע הוראות לעניין הגרלה לפי סעיף זה ובכלל זה לעניין אופן השתתפתם של זכאים בהגרלה, דרכי פרסום לזכאים בדבר עריכת ההגרלה, דרכי עריכת ההגרלה והפיקוח עליה ותקופת תוקפן של תוצאות ההגרלה (2) מספר הזכאים שיועלו בגורל בכל הגרלה לא יפחת מכפל מספר יחידות דיור הישג יד להשכרה במחיר מופחת בתחום התכנית.

<לירון אדלר: (3) על אף האמור בפסקה (1), רשאית רשות מקומית להודיע לשר השיכון כי היא מבקשת לא לערוך הגרלות כאמור בפסקה (1); הודיעה רשות מקומית לשר השיכון כאמור תערוך החברה הממשלתית לדיור להשכרה את ההגרלות בתחומה של אותה רשות מקומית על פי ההוראות שנקבעו לפי פסקה (1).

<לירון אדלר: (ד) מועצת רשות מקומית רשאית לקבוע שיעור מבין הזכאים שיעלו בגורל בהגרלה שתיערך לפי סעיף קטן (ג) אשר יהיו בני מקום ואשר תוענק להם עדיפות בהשכרת יחידות דיור במחיר מופחת בשיעורים שלא יעלו על שיעורים אלו: (1) בישוב מיעוטים שמספר תושביו עולה על 15,000 אך אינו עולה על 30,000 - 25%; (2) ביישוב באזור עדיפות א' כמשמעותו בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009 שמספר תושביו עולה על 15,000 אך אינו עולה על 30,000 - 50%; (3) ביישוב באזור עדיפות ב' כמשמעותו בחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010), התשס"ט-2009 - 32%; (4) ברשות מקומית אחרת – 20%.

<תומר רוזנר: כפי שאתם רואים, סעיף (ד) מגדיר את הנושא של בני מקום, וגם כאן נצמדנו להגדרות כפי שנקבעו על ידי מחיר למשתכן – אלה האחוזים שאפשר לתת.

<תומר רוזנר: יש פה בקשות סותרות.

<תומר רוזנר: הממשלה, לפחות משרד המשפטים – מתנגדים לאימוץ ההסדר הזה, ומצד שני הרשויות המקומיות בהערות שהן העירו, מבקשות לקבוע שיעור אחיד של 70% בכל הרשויות.

<תומר רוזנר: אני מציע שניצמד כרגע למצב כפי שהוא מוצע פה וכמובן שנדון בזה בהמשך.

<תומר רוזנר: הדבר השני – בסעיף קטן (ג) שמוצע כאן, בעצם קובעים את המנגנון של ההגרלות – איך ייקבעו בעצם הזכאים שלהם יושכרו אותן דירות.

<תומר רוזנר: ההסדר שאומץ כאן הוא שאת הרגולציה, את הכללים ייקבעו שרי הבינוי והשיכון והאוצר, את הביצוע בפועל יעשו הרשויות המקומיות, ואם הרשות המקומית לא מעוניינת לבצע את זה, כי זו היתה הבקשה של הרשות, תוכל לבצע את זה "דירה להשכיר" במקומה.

<תומר רוזנר: גם בהקשר הזה יש עדיין נושאים פתוחים.

<תומר רוזנר: התעוררה השאלה של הצורך בהיתר שר האוצר לביצוע ההגרלות ולדעת משרד המשפטים מדובר בהגרלה הטעונה היתר, לפי חוק העונשין, והנושא הזה צריך להיבדק.

<קריאות: - - -

<תומר רוזנר: יש שאלות נוספות, בקשה של משרד הפנים שביקש ששר הפנים יוכל לקבוע מקרים שבהם - - - בעצם, המנגנון שיהיה הוא מנגנון של הגרלה שייקבעו בה הזכאים.

<תומר רוזנר: כדי לאפשר לבעלי הזכויות בקרקע בכל זאת איזושהי בחירה בין זכאים יועלו בגורל לפחות כפל הדירות הפוטנציאליות להשכרה, וכך, בעצם, יובטח איזשהו עניין של בחירה בין זכאים.

<נאוה אושר: אנחנו מבקשים שיתווסף שההוראות שייקבעו על ידי שר הבינוי והשיכון שייקבעו בהסכמת שר האוצר ייקבעו גם בהסכמת שר הפנים.

<נאוה אושר: אנחנו סבורים שזה נכון מאחר ומי שיבצע את זה זה הרשויות המקומיות ואנחנו גם רוצים להיות מעורבים בתהליך.

<נאוה אושר: הבנו שאין מניעה מבחינת משרד השיכון.

רחל עזריה: בואו נשאיר את זה להכנה לשנייה והשלישית.

רחל עזריה: אני רוצה להעלות את הניפוי שהעיריה עושה שמגרילים יותר, ואז הם יכולים לבחור מי כן ומי לא.

<חדווה פיניש: אני אגיד לך איך זה אצלנו.

<חדווה פיניש: אין מגע יד אדם.

<חדווה פיניש: יש מכונה, יש קריטריונים.

<חדווה פיניש: מי שעומד בקריטריונים – זוכה בהגרלה.

רחל עזריה: אבל יש פה פי שתיים בהגרלה.

<תומר רוזנר: ואם יש יותר אנשים שעומדים בקריטריונים?

<תומר רוזנר: מה עושים?

<קריאות: - - -

רחל עזריה: לפי הנוסח הוא בוחר כפל, ולא ברור איך הוא יכול - - -

<קריאות: - - -

רחל עזריה: לפי הנוסח הקיים היום יש הגרלה של פי 2, ואז עושים את בני המקום, ואז לרשות יש דרך לבחור מי בפנים ומי בחוץ.

רחל עזריה: זה הנוסח היום.

רחל עזריה: בואו נעשה הסכמה סביב השולחן: אנחנו לא מעוניינים לתת לרשות המקומית לנפות אתיופים, אוכלוסיות - - - גם יותר מזה, כיוון שאנחנו גם יודעים שיש אוכלוסיות שמתקשות לשכור דירות, אז כיוון שהדירות הן בבעלות היזם, אנחנו לא רוצים שזו תהיה דרך לוודא שהאוכלוסיות האלה יודרו – זה שיהיה ברור.

רועי פולקמן: נוכל להתקדם מההצעה שלי שעל המהות אנחנו מסכימים.

רועי פולקמן: ההגרלה היא הגרלה, יש דירוג בהגרלה - - - אתה צריך יותר זוכים כי אחד יכול לוותר, אחד יכול להגיד - - - לכן, המהות שאנחנו מסכימים ונתקן אותה בנוסח, שאין בחירה.

רחל עזריה: אז נעשה תיקון לקראת קריאה שנייה ושלישית.

רחל עזריה: מה שאומר - - - עלו בגורל 200, כי אמרו שעושים פי 2, ויש 100.

רחל עזריה: מה שאומר חבר הכנסת פולקמן – יש דירוג.

רחל עזריה: אתה לא זכית-לא זכית, יש דירוג.

<קריאה: שרירותי.

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: ואז יש את הפונקציה של בני מקום שמקודמים מתוך ההגרלה, או שהם מקבלים דירוג נפרד – אני לא יודעת, זה לא ברור פה.

<קריאות: - - -

רחל עזריה: את הדרך אנחנו נפתור.

רחל עזריה: מה שחשוב שמבחינה ערכית – כולנו באותו מסלול, שאין כאן דרך להדיר אוכלוסיות.

רחל עזריה: משרד המשפטים, בבקשה.

<רוסלאן עותמאן: רציתי להתייחס, ברשותכם, לשתי נקודות.

<רוסלאן עותמאן: קודם כל לגבי שיעור בני המקום.

<רוסלאן עותמאן: עמדתנו היא שצריך לקבוע שיעור של 25% לכל היותר בכל האזורים.

רחל עזריה: למה?

<רוסלאן עותמאן: אנחנו חושבים שהשיעורים הקבועים עכשיו בהצעת החוק פוגעים במידה מסוימת בעקרונות של צדק חלוקתי ושוויון.

<רוסלאן עותמאן: אנחנו לא חושבים שצריך להעניק יתרון לבני המקום על פני תושבי הארץ האחרים.

<רוסלאן עותמאן: זה לגבי בני המקום.

<רוסלאן עותמאן: לגבי הגרלות – חשוב לשים לב שבחוק העונשין בסימן י"ב, יש איסור על הגרלות.

<רוסלאן עותמאן: מבדיקה שאני עשיתי עולה שההגרלות בענייננו נכנסות לאיסור.

<רוסלאן עותמאן: יחד עם זאת יש את סעיף 231 לחוק העונשין שמאפשר לשר האוצר לתת היתרים לערוך הגרלות - - -

רחל עזריה: רגע, אתה מציע שההגרלות של מחיר למשתכן הן עבירות על החוק?

<מירי כהן: אני ממש מבקשת לא להיכנס לזה עכשיו.

<מירי כהן: זו הערה מיותרת.

רחל עזריה: אז תקשיבו – חברי ממשרד המשפטים - -

<רוסלאן עותמאן: צריך לשים לב לנקודה הזו.

רחל עזריה: - - פשוט תפתרו את העניינים ביניכם בממשלה ותבואו אלינו - - - אתם לא יכולים לבוא אלינו עם כאלה פערים.

רחל עזריה: הממשלה יכולה לדבר בכמה קולות, אבל קצת הגזמתם באירוע הזה.

רחל עזריה: תפתרו את זה.

רחל עזריה: figure it out, זה too much.

רחל עזריה: אתם תדונו בזה, אנחנו נעשה את הדיון ונמשיך משם.

רחל עזריה: מה שאמרת על בני מקום – לזה אני כן רוצה להתייחס.

רחל עזריה: בני מקום קיים היום במדינה.

רחל עזריה: זה קיים בעיקר במושבים וקיבוצים, שעכשיו נתמודד עם זה בפיצול דירות.

רחל עזריה: אני נוטה לחשוב ש - - - באזורי הביקוש כן יהיה סוג של בני מקום, וכיוון שאנחנו גם מגדילים בפריפריה, דווקא הגיוני להגדיל בפריפריה ליתר מ-20%, בעצם לתת לכל אחד משהו שהוא אופציה לבן מקום, שזה לא 100%, גם במושבים זה לא 100% כי זה רק בן אחד או שניים – תלוי בהקשר, אבל אני חושב שיש הגיון באיזשהו סוג של בני מקום.

רחל עזריה: ביפן, דרך אגב, מעודדים ילדים לגור ליד ההורים שלהם.

רחל עזריה: זה גם עוזר בטיפול בילדים, בנכדים, וגם עוזר בטיפול בהורים המזדקנים.

רחל עזריה: אני לא רוצה לראות מצבים שבהם יש ערים שבהן מחירי הדירות עלו בצורה דרמטית ואז בעצם הילדים לא יכולים לגור קרוב להורים, הסבא והסבתא לא יכולים לעזור עם הנכדים, הילדים לא יכולים לטפל בהורים המזדקנים.

רחל עזריה: בעיניי יש ערך לבני מקום.

רחל עזריה: בערכים של המדינה שלנו אני חושב שיש עניין.

רחל עזריה: במחיר למשתכן כן היתה הסכמה.

רחל עזריה: אני חושבת שטוב יהיה אם תשקלו את זה שוב, במשרד המשפטים, את ההתנגדות.

רחל עזריה: אני לא חושבת שיש פה פגיעה בצדק החלוקתי כי אם כבר יש פגיעה היום בלתי מדתית ביחס בין מי שגר בעיר ומי שגר במושב או בקיבוץ, ולכן אנחנו בעצם עושים איזשהו תיקון בעניין הצדק החלוקתי, מה גם שיש פה ערך אמיתי להתנהלות של משפחה, בטח בשינויים בשוק העבודה, ששיעור ההורים העובדים הוא מאוד מאוד גבוה, הארכת תוחלת החיים, ההורים המזדקנים, הטיפול בהם – אז אני מבקשת שתשקלו את זה שוב, עם הערכים שדיברתי עליהם כרגע.

רחל עזריה: אנחנו נמשיך ונדון בזה שוב לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<לירון אדלר: (3) בסעיף 3 –

קטן יבוא: "(א) (1) נקבע בתכנית כי הוראות תוספת זו יחולו על יחידות דיור בתחום התכנית, יהיו לכל הפחות 25% מסך יחידות הדיור בהישג יד כאמור יהיו יחידות דיור להשכרה במחיר מופחת ; (2) מוסד תכנון לא יחליט על שיעור נמוך מהאמור פסקה (1), אלא אם כן שוכנע , לפי חוות דעתה של החברה הממשלתית לדיור להשכרה, כי מתקיים אחד מהמפורטים להלן: (1) נוכח מאפייני היישוב או היצע יחידות הדיור בהישג יד ברשות המקומית שבתחומה נכלל שטח התכנית אין הצדקה לקביעת שיעורים כאמור; (2) קביעת השיעורים כאמור תביא לכך שהתכנית לא תהיה ישימה; (ב) בסעיף קטן (ב), במקום "כל יחידות הדיור בבניין לדיור בהישג יד" יבוא "יחידות הדיור שישמשו לדיור בהישג יד בתחום התכנית"; (ג) בסעיף קטן (ג), במקום "בכל יחידות הדיור באותו בניין" יבוא "יחידות הדיור להישג יד בתחום אותה תכנית"

<תומר רוזנר: פה אני אעיר.

<תומר רוזנר: בסעיף הזה יש לנו שני דברים מרכזיים.

<תומר רוזנר: ראשית אני אומר שאנחנו נבקש את רשות הוועדה לנושא של ניסוח.

<תומר רוזנר: אנחנו חושבים שיכול להיות שהמקום הנכון של חלק מההערות בסעיף הזה יהיו בתוך הסעיפים עצמם שבגוף החוק, ולאו דווקא בתוספת הזו.

<תומר רוזנר: אנחנו נבקש את רשות הוועדה לעשות את שינויי הניסוח האלה.

רחל עזריה: אין שום בעיה.

<תומר רוזנר: לגבי העקרונות עצמם, גם כאן, כפי שאמרתי בהתחלה, פה משתנה העיקרון שכל הדירות בבניין יהיו בהישג יד, מתאפשרת גמישות בעניין הזה, אבל מתעוררת שאלה שתצטרכו לתת עליה את הדעת בהמשך: מכיוון שאנחנו גוזרים כל מיני דברים באחוזים ממספר יחידות הדיור שאנחנו מדברים עליהן, נצטרך להגדיר מאיפה אנחנו גוזרים את האחוזים, מכלל שטח התוכנית, משטח איזשהו מתחם שנצטרך להגדיר אותו, מבניין פלוני – בקיצור, הנושא הזה מתעורר.

<תומר רוזנר: כך למשל ברור שאם רשות מקומית לגבי כל שטח היישוב ברור שלא נגזור עכשיו לגבי זה מכל שטח היישוב.

<תומר רוזנר: לכן זו שאלה שנצטרך לתת עליה את הדעת.

<תומר רוזנר: גם כאן, נושא של 25% טעון בדיקה כלכלית.

<תומר רוזנר: גם כהוראת ברירת מחדל שאפשר לסטות ממנה, עדיין חשוב מאוד לבדוק שכהוראת ברירת מחדל היא הוראה ישימה.

<תומר רוזנר: הדבר האחרון – שגם כאן

<תומר רוזנר: אנחנו מערבים את "דירה להשכיר", החברה הממשלתית, כדי לתת חוות דעת במקרה של כמות הדירות במקום.

<קריאות: - - -

<לירון אדלר: (4) בסעיף 4(א) אחרי "אותו בניין" יבוא "לפי החלק ברכוש המשותף הצמוד ליחידות הדיור שבבעלותו"; (5) בסעיף 5 – בכל מקום, המילים "לאחר התייעצות עם שר האוצר" – יימחקו.

5 יבוא: "פקיעת חוזה השכירות 5א.

5 יבוא: (א) התקשר שוכר בהסכם לרכישת יחידת דיור חדשה שעתידה להיבנות, הסכם השכירות להשכרה במחיר מופחת עמו יפקע במועד הכניסה ליחידת הדיור החדשה לפי חוזה הרכישה או במקרה שבו נדחתה הכניסה ליחידת הדיור מעבר לתאריך שנקבע בחוזה הרכישה – במועד הכניסה הדחויה, וזאת בכפוף לכך שהזוכה ימציא אישור על כך מהמוכר; (ב) התקשר שוכר בהסכם לרכישת יחידת דיור שאינה חדשה, יפקע הסכם השכירות עמו להשכרה במחיר מופחת במועד הכניסה ליחידת הדיור החדשה או בתום שישה חודשים ממועד הרכישה, לפי המוקדם.

5 יבוא: "; לקראת קריאה שניה – שלישית יש לקיים חשיבה על התיקונים הנדרשים ב"פרק ג': העברת זכויות ורישום בפנקסי המקרקעין" וב"פרק ה': פיקוח על דיור בהישג יד" לאור התיקון המוצע (7) סעיף 16 – ימחק.

<תומר רוזנר: השינויים שדיברנו עליהם הם שינויים בסעיפם 4 ו-5 והם טכניים, בעקבות שינויים אחרים שעשינו.

<תומר רוזנר: התוספת בסעיף 6 בעצם נועדה להשלים את ההסדר של ההשכרה במחיר מופחת.

<תומר רוזנר: גם כאן הלכנו אחר הסדרים קיימים ולא המצאנו את הדבר הזה, בעצם – מתי פוקעת זכותו של הזכאי למחיר מופחת ומה עושים במצב שנניח הוא רכש דירה או יש לו זכות לקבל דירה אחרת, והוא לא חסר דיור.

<תומר רוזנר: גם ההסדר הזה הוא הסדר שקיים בחקיקה אחרת ולקחנו אותו משם.

<תומר רוזנר: סעיף 16 שפה מבטלים אותו הגביל את התחולה של התוספת השישית רק לאותם מקרים שהוועדות המקומיות מוסיפות את הנושא של דיור בר השגה בתוכניות וכאן בעצם אנחנו מבקשים להבהיר שהוא יחול באותם מקרים שהתוספת השישית תחול.

<תומר רוזנר: לפני שאנחנו עוברים לנושא של תיקון פקודת העיריות רק אבהיר שיש עניינים נוספים שעדיין טעונים ליבון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, שלא מופיעים כאן – כל הנושא של הרישום בפנקסי המקרקעין, פרק ג' בתוספת השישית שנבנה בזמנו על יסוד ההנחה שכל המגרש או כל החלקה תיועד לדיור בהישג יד, ולכן ההערות וכל הדברים שנרשמים בפנקסי המקרקעין כדי להבטיח את העניין הזה – התבססו על ההנחה הזו.

<תומר רוזנר: בהינתן העובדה שאנחנו משנים את הנחת היסוד ואנחנו רוצים תמהיל של דירות שחלק בהישג יד וחלקן בשוק החופשי, נצטרך להתאים גם את פרק ג' שעוסק במרשם מול מנהל מקרקעי ישראל בהקשר הזה.

<תומר רוזנר: נושא נוסף, אחרון, לדעתי, הוא בפרק ה' לתוספת השישית, שעניינו סמכויות פיקוח ואכיפה.

<תומר רוזנר: יש פה גם שאלה פתוחה – מי יבצע את הפיקוח, איזה סמכויות יינתנו לו וכיצד זה יופעל.

<תומר רוזנר: כרגע, בתוספת השישית יש נוסח מאוד מפורט שמאפשר פיקוח והטלת עיצומים כספיים במקרה של הפרה.

<תומר רוזנר: יש הסדר מפורט שאומץ בשעתו.

<תומר רוזנר: כרגע לא מוצעים בו שינויים אבל יש להניח שיצטרכו להיות מוצעים בו שינויים, בין היתר גם בעקבות העובדה שלאחרונה הוחלף פרק י', פרק האכיפה בחוק כולו, ויש להתאים את סמכויות הפיקוח שנקבעו שם לסמכויות הפיקוח שנקבעו פה, האם אנחנו רוצים שפקחי הרשויות המקומיות יעשו על זה פיקוח?

<תומר רוזנר: האם אנחנו רוצים פקחים של משרד האוצר?

<תומר רוזנר: האם אנחנו רוצים לאפשר גם לחברה הממשלתית להשכרה לבצע איזשהו חלק מהפיקוח – כל הנושאים האלה עדיין בדיונים וטעונים ליבון, ונצטרך לתת את הדעת על זה בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.

<לירון אדלר: תיקון פקודת העיריות – 5.

<לירון אדלר: בפקודת העיריות, בסעיף 249, אחרי פסקה (5) יבוא: פקודת המועצות המקומיות תתוקן בהתאמה "(5א) בלי לגרוע מהוראותיהן של פסקאות אחרות לפי סעיף זה, להקים דיור בהישג יד במקרקעין בבעלותה , ולתכלית זו – (א) (א) לבנות ולקיים מבני מגורים הכוללים דיור בהישג יד על כל קרקע שבבעלותה; (ב) להחכיר או להשכיר קרקע שבבעלותה לשם הקמת דיור בהישג יד; (ג) לערוך הגרלה בין זכאים להענקת זכות לשכירת יחידת דיור בהישג יד להשכרה במחיר מופחת; (ד) להפעיל, לנהל ולדאוג לאחזקתן התקינה של יחידות הדיור בהישג יד, וכן של הרכוש המשותף של אותו בניין בו מצויות הדירות; בפסקה זו - "בעלות" – לרבות חכירה לדורות או הזכות להירשם כבעלים או כחוכר לדורות, או הזכות להפיק הכנסה מהמקרקעין או ליהנות מפירותיהם "דיור בהישג יד" "זכאי" ו"השכרה במחיר מופחת"– כהגדרתם בתוספת השישית לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה–1965.

<לירון אדלר: " תחילה 6.

<לירון אדלר: תחילתו של חוק זה ביום פרסומו של תקנות לפי סעיף 2(ג) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4(ג) לחוק זה.

<לירון אדלר: תחולה 7.

<לירון אדלר: (א) תכנית שהופקדה לפני יום התחילה, ימשיכו לחול עליה הוראות החוק העיקרי כנוסחו ערב יום התחילה.

<לירון אדלר: (ב) תכנית שהוחלט להפקידה ערב יום התחילה ימשיכו לדון בה לפי הוראות החוק העיקרי כנוסחו בחוק זה.

<תומר רוזנר: אז לגבי התיקון בפקודת העיריות, כפי שאמרתי בפתח הדיון, הסעיף הזה נועד להבהיר את יכולתה של הרשות המקומית לטפל בעניינים של דיור בהישג יד, בין היתר לבנות במקרקעין שלה ולהשכיר אותם או להחכיר אותם ולתחזק את הבניינים – לנהל את הפרויקט.

<תומר רוזנר: לבקשת משרד הפנים, אני כבר אומר, בהקשר הזה, הסעיף הזה צומצם מהנוסח המקורי שהיה ולא מאפשר, אלא בעצם, ההסמכה כאן היא רק לגבי קרקעותיה של הרשות המקומית.

<תומר רוזנר: היא לא תוכל לנהל פרויקטים של דיור בהישג יד שהם בקרקעות שאינם בבעלותה.

רועי פולקמן: זה מקובל על משרד הפנים?

רועי פולקמן: כי היה לנו על זה הרבה שיג ושיח.

<נאוה אושר: כן, זה מקובל – רק הערה, העברנו נוסח מתוקן ליועץ המשפטי עם מספר תיקונים, ביניהם גם השמטנו את הסעיף שמפרט את ה- "...

<נאוה אושר: לנהל, לאחזקתן התקינה של יחידות הדיור וכן של הרכוש המשותף".

<נאוה אושר: זה היה נראה לנו שזה כבר פותח פתח לכיוון שאנחנו לא יודעים לאן זה הולך, ובשיחה עם היועץ המשפטי הוספנו את המילה "לתחזק", בסעיף קטן לעיל.

<נאוה אושר: עוד הערה שאז הוספנו אותה בהפניה לתוספת השלישית לעניין לערוך הגרלה – אבל בסדר, זה יותר תיקוני נוסח.

<תומר רוזנר: אנחנו נוסיף סעיף שלא מופיע כרגע, שמכיל את ההסדר לפי פקודת העיריות כמובן גם על מועצות מקומיות, ולגבי סעיפים התחולה והתחילה – זאת הצעה ראשונית, שבעצם נצטרך להתייחס אליה גם בהמשך, שוב, גם לגבי הוראות התחילה ותלותן בתקנות כפי שיותקנו לצורך העניין, גם לגבי הוראות תחולה – על איזה הוראות זה יחול, וכו'.

<תומר רוזנר: יש פה איזשהו הסדר שאנחנו גיבשנו כהצעה ראשונית לעניין הזה.

<תומר רוזנר: יש גם בהקשר הזה נקודות שעדיין צריכות להתלבן אבל יש איזשהו הסדר ראשוני שרצוי שנתייחס אליו בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

<שלום זינגר: לא הייתי שותף לדיונים עם משרד הפנים אבל אני לא בטוח שהסמכות היום ב-249 - - - למעוטי אמצעים, לא מאפשר כבר היום לעסוק בדיור בר השגה, אני לא יודע למה הגעתם למסקנה אחרת.

<שלום זינגר: לדעתי אתם מצמצמים את הסמכות שיש כיום.

<שלום זינגר: אין לי מושג מאיפה הוצאתם את ההחלטה הזו.

<תומר רוזנר: גם אני שותף לחוות הדעת הזו, גם לאור הסעיף שהוא הזכיר וגם לאור סעיף אחר, פסקה (2), שמאפשרת לרשות המקומית לתת שירותים שיש אינטרס ציבורי לתת אותם.

<תומר רוזנר: יחד עם זאת, גם בהערות שהעברתם, השלטון המקומי, אמרתם שהסעיף זה חשוב וחיוני - - -

<שלום זינגר: - - -

<תומר רוזנר: אנחנו ביקשנו ממשרד הפנים, שעמדתו הראשונית היתה שהסמכות קיימת גם היום, וטען שיש חוות דעת בעניין הזה.

<תומר רוזנר: ביקשנו לקבל אותה ואז זה אולי מייתר את הסעיף כולו, אבל עדיין לא קיבלנו אותה וכנראה שבמקומות מסוימים מוערמים קשיים על הרשויות המקומיות שרוצות - - -

<שלום זינגר: יש לדעתי עוד חוות דעת גם שלי וגם של שרית - - -בעניין, שאפשר - - -

<תומר רוזנר: אומרות לנו רשויות מקומיות מסוימות שמערימים עליהן קשיים, בעיקר כשהן רוצות להעביר את זה לחברות עירוניות.

<תומר רוזנר: אומרים להן – אנחנו צריכים לחפש את הסמכות בתום סעיף 249 ואנחנו לא מוצאים אותה.

<תומר רוזנר: לכן, ממונים שונים על המחוזות מקשים בעניין הזה.

<דוד ויינברג: אני ממשרד הבריאות.

<דוד ויינברג: רציתי להבין – האם ציפוף הבינוי שמתאפשר מהחוק כאן נעשה בהתייחס גם להקצאות שטחי הקרקע למבני ציבור ושטחים פתוחים?

<דוד ויינברג: האם זה עלול לגרום לעומס על התשתיות ועל הצורך במבני ציבור?

<דוד ויינברג: כי לכך יכולות להיות השלכות על בריאות הציבור.

רחל עזריה: אז תוכנית, כמו כל תוכנית, ובוועדות חזקה על מוסדות התכנון במדינת ישראל שלוקחים את זה בחשבון.

רחל עזריה: זה לא משהו שצריך לכתוב בחוק, פה, כי זה חלק מ- - - שיטת התכנון בישראל מבוססת על זה שזה חלק מהעניין, גם אם מוסיפים.

<דוד ויינברג: הבעיה היא שכאשר היום בונים נותנים את שטחי הציבור המינימליים הנדרשים על פי התדריך.

רחל עזריה: הבעיה, וזה קשור למשרד הבריאות, שיש הארכת תוחלת חיים.

רחל עזריה: אין בעיה, אין מה לעשות.

רחל עזריה: אנחנו בעיה צפופה, זה חלק מציפוף שהוא דווקא בריא וטוב, הוא מייצר הזדמנויות לאנשים, מייצר קשרי קהילה, בונה קהילה – אנחנו יודעים שקהילות זה אחד הדברים שהכי טובים לבריאות, ומבני הציבור שאתה מדבר עליהם זה פונקציה בתוך התהליך הזה.

רחל עזריה: אז בוודאי שבחוק התכנון והבנייה – ואני במשך שנתיים הייתי חברה בוועדת תכנון ובנייה, זה מה שאנחנו עושים.

רחל עזריה: ההחלטה אם לאפשר את התוספת של האחוזים שאנחנו נדון בהם, השאלה אם לתת את התוספת לצורך השכירות או לא, זו פונקציה של כמה שטחי ציבור יש.

רחל עזריה: אז ודאי שכן, ותנוח דעתך.

רחל עזריה: בוא ניהנה מזה שיש לנו תוחלת חיים גבוהה וילודה גבוהה.

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: זה לא קשור פשוט לחוק, אתה מתבלבל בסיטואציה.

<דוד ויינברג: אם היה לינק של הצורך לעמוד ב - - -הקצאות הקרקע אז היינו יודעים שלא יעברו על זה ולא יסכנו את בריאות הציבור.

רחל עזריה: אבל זו השיטה של חוק התכנון והבנייה.

רחל עזריה: זה בילט-אין.

רחל עזריה: בסדר?

רחל עזריה: אני רוצה להקריא את הנושאים שעוד פתוחים לנו.

<מירי כהן: יש רק תיקון קטן בנוסח שהוא מאוד מאוד חשוב לי.

<מירי כהן: סעיף 2(ג)(1) לעניין ההגרלות.

<מירי כהן: בנוסח, הוועדה כתבה "שר הבינוי בהסכמת שר האוצר", ואנחנו מבקשים לשנות את זה ל: "שר האוצר בהסכמת שר הפנים".

רועי פולקמן: הסכמה או בהתייעצות?

<מירי כהן: בהסכמה.

<מירי כהן: זה עניין של רשויות מקומיות, אנחנו - - -

<תומר רוזנר: גם ההודעה בהמשך, של רשות מקומית שלא רוצה – זה יהיה לשר האוצר.

<תומר רוזנר: לא צריך - - -

רחל עזריה: בסדר גמור.

נושאים שנותרו פתוחים: לא, זה לא.

נושאים שנותרו פתוחים: סליחה.

<קריאות: - - -

<קריאה: אבל צריך להגדיר את הקצובה.

רחל עזריה: ואופן ההגרלה, שאנחנו צריכים לדייק את זה, כדי שלא תהיה הדרה של אוכלוסיות.

רחל עזריה: זהו.

רחל עזריה: אנחנו עוברים להצבעה.

רחל עזריה: מי בעד הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - דיור בהישג יד), התשע"ז-2017, לקריאה ראשונה על פי נוסח הוועדה?

עבדאללה אבו מערוף: רגע, אם אפשר עוד פעם, ליועץ המשפטי, בקשר ל25% - - -

רחל עזריה: רגע, אז אני אגיד לך.

רחל עזריה: קראתי עכשיו רשימה ארוכה של נושאים שהם פתוחים, שנדון בהם לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

רחל עזריה: הנושא שאתה העלית, אתה בתוך הנושא של בני מקום.

רחל עזריה: שמענו את ההערה לגבי שינוי החוזים לגבי אוכלוסיות – הכל בסדר, זה יהיה בדיונים בהמשך, בסדר?

רחל עזריה: אז שוב – מי בעד הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - דיור בהישג יד), התשע"ז-2017, לקריאה ראשונה על פי נוסח הוועדה?

רחל עזריה: בעד – 4

רחל עזריה: נמנעים –אין

רחל עזריה: תודה רבה, פה אחד, החוק אושר לקריאה הראשונה.

רחל עזריה: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.