הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 48, 2017-03-14 13:50

יעקב אשר: אני פותח את הישיבה של הועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, התבקשתי על ידי היושב ראש לנהל את הישיבה.

יעקב אשר: שמי חבר הכנסת יעקב אשר, לשעבר ראש עירית בני ברק, אז אני קצת מכיר את תחום המעונות, המשפחתונים וכולי.

יעקב אשר: אנחנו מתייחסים כרגע לחלק שמדבר על בחינת אי השוויון ומחסור במסגרות מפוקחות לפעוטות במגזר החרדי ובמגזר הערבי, שתחת אחריות משרד העבודה והרווחה.

יעקב אשר: אני מבין שקיימתם קודם דיון על אותן מסגרות שהן אינן בבעלות של המדינה, עכשיו אנחנו מדברים בעצם - - -

<שמחה סחר: שום מסגרת היא לא בבעלות המדינה.

יעקב אשר: לא בבעלות, סליחה, באחריות.

יעקב אשר: אבל זה לא יהיה נכון להגיד שהפרטיים לא באחריות כי יש איזו שהיא בקרה.

<שמחה סחר: אמורה להיות.

יעקב אשר: אמורה להיות.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: אמורה זה כבר יש.

יעקב אשר: כאילו.

<קריאה: לא, אין.

יעקב אשר: היא לא קיימת, אני יודע.

יעקב אשר: האמינו לי ש אני יודע.

יעקב אשר: , גרוני ניחר כבר מלדבר לפחות על פתיחת משפחתונים במקומות שאין מספיק מעונות, ותיכף ניגע בזה.

יעקב אשר: ואסביר למי שצריך להסביר, שאלטרנטיבה של מקום שמוסדר ומפוקח היא הרבה יותר טובה, הרבה פחות מסוכנת חלילה לילדים שלנו.

יעקב אשר: יש לי הרבה מה להגיד בדברים הללו, ואני אתחיל עם יוזמי הדיון ומבקשי הדיון.

יעקב אשר: ניתן ליערה שילה, נציגת ועדת ההיגוי של הקואליציה לחינוך מלידה שעושה עבודת קודש בכנסת גם בקדנציה הזאת, גם בקדנציה הקודמת אני זוכר אותה, שהיא תעלה את הנושא לדיון.

יעקב אשר: נמצאים פה אני מבין משרד הכלכלה.

<שמחה סחר: משרד העבודה והרווחה.

יעקב אשר: נמצאים גם מנציבות שוויון, משרד הכלכלה, איפה היא?

<קריאה: לא, זה לא כלכלה.

<קריאה: משרד העבודה והרווחה זה אותו משרד - - -

<חגי פורגס: למרות שגם הנציבות עברה לדעתי לעבודה ורווחה.

<חגי פורגס: אבל לא משנה.

<חגי פורגס: נציבות שוויון הזדמנויות.

יעקב אשר: אתם לא סובלים מאיזה פיצול אישיות או משהו כזה?

<שמחה סחר: אנחנו פשוט כבר לא עוקבים.

יעקב אשר: מילא שאנחנו לא עוקבים, אבל הם כבר לא עוקבים גם כן.

יעקב אשר: טוב, יערה בבקשה.

<יערה שילה: אני אתחיל בזה שבמסגרת הערבית והחרדית, בכלל המסגרות הם 23%, מתוך ה-23% רק 10% הם מהחברה החרדית וכמעט 3% הם בחברה הערבית, כל הנתונים נמצאים בלמ"ס וגם בתוך נייר שהוציאה המועצה של הכנסת, החוברת האחרונה שהוצאה על ידי המועצה לשלום הילד וקרן ברנרד, הם נותנים את כל הנתונים.

<יערה שילה: כלומר, מתוך ה-23%, אם אנחנו לוקחים 10% בחברה החרדית זה אומר 2.3% או 0.5% בערך בחברה הערבית.

<יערה שילה: לפני יותר מחצי שנה עשינו כתבת תחקיר מאוד עמוקה, שכשאני בדקתי את הנתונים חשבתי שעקב זה שאני דיסלקטית, אני לא מבינה את הנתונים עד הסוף.

<יערה שילה: התקשרתי לכתב, אמרתי לו "תסתכל על הנתונים, נראה לי שאני פשוט טועה, 25,000 ילדים במזרח ירושלים, יש להם שני מעונות יום.

<יערה שילה: משהו לא מסתדר לי בנתונים, אולי אני טועה?

<יערה שילה: "

יעקב אשר: בוא נתחיל רגע בנתון הראשון שהוא בעייתי, שמתוך 600,000 ילדי ישראל, 180,000 נמצאים במסגרות מסודרות.

יעקב אשר: זה זעקה גדולה שצריכה להדהד.

<שמחה סחר: זה היה בדיון הקודם.

יעקב אשר: אז מותר לי לחזור.

יעקב אשר: חזן שחוזר על החזן הקודם, וזה קשור, כי הכל קשור אחד בשני.

יעקב אשר: עכשיו נגיע לזעקה השניה, שמתברר שההיצע והאפשרות לתת את השירות הזה דווקא במגזרים המוחלשים יותר, קשה יותר.

<שמחה סחר: לא ניתנת.

יעקב אשר: כמעט ולא ניתנת.

<יערה שילה: ועוד מעבר לזה, אני אחזור שניה לכתבה, על כל 750 ילדים חרדים נפתחים מאוד מעט מעונות וגם ככה בחברה הערבית.

<יערה שילה: ועכשיו כאשר יש בניה, נותנים את הבניה במקומות שהם יותר יוקרתיים כמו ברמת אביב ג', בקרית אליעזר בחיפה, סגרו בקרית אליעזר שזה מקום מוחלש ובונים במקום יותר חזק.

<יערה שילה: זאת אומרת שכשאתה נותן את הבניה לרשויות אתה צריך לעשות מעקב שגם המקום שבו ייבנה מעון, שייבנה מעון במקום - - -

יעקב אשר: הבאת דוגמה של קריית אליעזר ושכונה יוקרתית יותר.

<יערה שילה: וגם בתל אביב.

<יערה שילה: סגרו בנחלת יצחק או העבירו את ויצ"ו- - -

יעקב אשר: רגע, אני איתך בעניין.

יעקב אשר: את יודעת את זה?

<יערה שילה: זה נתונים כתובים.

<יערה שילה: כן.

יעקב אשר: והייתה איזו שהיא סיבה שהעבירו את זה מקרית אליעזר למקום אחר, שלא היה שטח בקרית אליעזר, אתם מכירים סיפור כזה, משרד הרווחה?

יעקב אשר: חגי?

יעקב אשר: אתם מכירים את הדוגמה הזאת שהיא נתנה מקרית אליעזר בחיפה?

<חגי פורגס: תראה, יש - - -

יעקב אשר: אני אתן לך להמשיך, אני רק רוצה ל - - -

<חגי פורגס: בסוף כספים שהמשרד נותן לרשויות המקומיות כדי לבנות מעונות יום הם פר רשות.

<חגי פורגס: הרשות היא זאת שמתעדפת בתוכה איפה לבנות ואיפה לא.

יעקב אשר: כן, אבל מדובר כאן בכסף שניתן עבור.

יעקב אשר: תועדף כבר בקרית אליעזר, ועבר לשכונה יוקרתית אחרת.

<חגי פורגס: יש ועדת הקצאות שבוחנת, שמלווה את תהליך הבינוי.

<חגי פורגס: יש לנו הרבה בקשות שרשויות באות ומבקשות, "ביקשתי לכתובת הזאת, תעבירו לי בבקשה לכתובת אחרת".

<חגי פורגס: רוב הבקשות האלה נענות בחיוב פשוט כי המשרד רוצה לבנות מעונות כמה שיותר מהר, ואם יש רשות שאומרת "בכתובת הזאת אני לא יכולה או לא צריכה", אנחנו נותנים לה, אנחנו לא מתערבים בשיקול דעת של הרשות איפה לבנות ואיפה לא.

יעקב אשר: אני עכשיו מבקש ממך, במקרה הזה כי אני לוקח אותו כדוגמה, כי זו דוגמה קלאסית שנשמעת מאוד רע, אבל אם היא כזאת, אז צריך לדעת אותה ואז יכול להיות שיצטרכו לעשות חושבים בעניין הזה.

יעקב אשר: אני מבקש שתבדקי את הסיפור הזה, אם אפשר.

<יערה שילה: אני אתן לך נתונים מתל אביב.

יעקב אשר: או מתל אביב, אם את יכולה לתת לי כאלה דוגמאות, אנחנו נעשה איזו שהיא שאילתה לכיוון המשרד, כי יכול להיות שאחד הדברים שיצטרכו לעשות, זה נכון ששוב מטיל עליכם עול נוסף, על העובדים המסורים והטובים שיש במשרד, שהם די מבולבלים כבר כי התחלפו להם שרים ומנכ"לים, ופתאום קוראים להם רווחה במקום כלכלה, זה טראומות, זה לא פשוט, אבל יכול להיות שצריך איזו שהיא רגולציה, ולבוא ולבחון ולתת איזה שהוא מיקוד למקומות הללו ולתעדף מקומות שהם סוציו אקונומית נמוכים יותר, לא רק ערים.

יעקב אשר: יש מדד סוציו אקונומי גם לשכונות, לתוך רשויות.

יעקב אשר: כי תל אביב, זה ממש לא הוגן לדבר עליה כעיר אחת כשיש רמת אביב ויש שכונת התקווה ומקומות אחרים.

<יערה שילה: וגם בירושלים.

<יערה שילה: תיקח כמה בנו בגילה, כמה בנו בבקעה, וכמה בנו בחברה החרדית.

יעקב אשר: גם בירושלים וגם בחיפה, קריית אליעזר, ושכונות ביערות הכרמל, שאלה שני סוגים שונים של שכונות.

<חגי פורגס: באמת שתי נקודות קטנות, אחת אם תוכל להתייחס בהרחבה, כי עשינו לאחרונה תיקון שמתייחס לשכונה בתוך עיר.

יעקב אשר: אה, יש תיקון כזה?

<חגי פורגס: אם תרצה אני ארחיב, אבל דבר שני, אני חייב להגיד שגם לרשויות יש פה עניין.

<חגי פורגס: כשעירית ירושלים מבקשת מהמשרד לבנות מעונות, או כל רשות אחרת - - -

יעקב אשר: זה קורה לפעמים ברשויות מקומיות.

יעקב אשר: לפעמים רשות מקומית בשכונה מסוימת יש לה לחץ שהוא לחץ סגולי יותר חזק מאשר לחץ של אנשים חלשים.

<חגי פורגס: אני אומר, אפשר לדון בשמחה על המעורבות של המשרד ושיקול הדעת של הרשות אבל גם לרשות - - -

יעקב אשר: אז כשאתה תגיע לרשות הדיבור תתייחס לזה, אני חושב שצריכה להיות איזו שהיא, לא רגולציה אימתנית בעניין הזה, אבל רגולציה גם בעניין זה, כדי לראות שזה מנותב נכון גם בתוך הרשות ולא חלילה הולך לחזקים ולחלשים לא.

<יערה שילה: ואני אוסיף עוד, אולי ורד תתקן אותי, אני לא יודעת.

<יערה שילה: לגבי המשפחתונים בחברה הערבית יש מעט מאוד זכיינים.

<יערה שילה: הזכיינים, מההיכרות שלנו את השטח, זה לא נתון כתוב אבל זה היכרות שלנו שפנו אלינו מפעילים, מפעילים המון לחץ, אני חושבת שצריך לפתוח את זה לעוד זכיינים בחברה הערבית.

<חגי פורגס: לא הבנתי, מי מפעיל לחץ על מי?

<יערה שילה: הזכיינים הערבים.

יעקב אשר: תמקדי את הבעיה רגע.

יעקב אשר: כשאת אומרת, עם החוסר משפחתונים יש בעיה - - -

<יערה שילה: יש מעט מאוד זכיינים ערבים בתוך המשפחתונים.

יעקב אשר: יערה, בנושא של המשפחתונים יש בעיה כללית שאני תיכף אדבר עליה.

יעקב אשר: את ממקדת משהו כרגע לגבי זכיינים, רק תסבירי שאני אבין וגם שמשרד הרווחה יבין.

<יערה שילה: יש מספר זכיינים בתוך החברה הערבית למשפחתונים.

<חגי פורגס: מפעילים או זכיינים?

<חגי פורגס: זכיינים יש רק אחד, לחברה הערבית.

יעקב אשר: מפעילים.

<יערה שילה: מכללת סכנין היא זו הזכיין.

<יערה שילה: יש לה מפעילים.

יעקב אשר: למה, אין שום אפשרות דרך המתנ"סים?

<חגי פורגס: יש.

<יערה שילה: כן, אבל מי שמפעיל אותם זה סכנין.

<חגי פורגס: על המגזר הערבי מכללת סכנין זכתה במכרז של המשרד להפעלת משפחתונים במגזר הערבי ויש לה גם אזורים גיאוגרפיים, לא ניכנס לפרטים עכשיו.

<חגי פורגס: אבל אין לה מפעילים.

<חגי פורגס: היא מפעילה, ויש רשויות מקומיות שמפעילות.

<חגי פורגס: זה שני דברים שונים.

יעקב אשר: כן, אבל נגיד החברה למתנ"סים יכולה להפעיל במרכז הערבי?

<קריאה: כן.

<שמחה סחר: גם מכללה זה לא רע.

<חגי פורגס: יש שני מכרזים, יש מכרז גיאוגרפי ויש מכרז מגזרי.

<חגי פורגס: אני לא רוצה להיכנס לפרטים כי אני פחות בקיא בפרטים, יכול להיות שזה חופף.

יעקב אשר: יכול להיות שזה חופף.

<יערה שילה: זו בדיוק הבעיה באמת.

יעקב אשר: ואז מה, יערה.

יעקב אשר: תמקדי עכשיו.

יעקב אשר: את אומרת שבעצם אותם זכיינים לא רוצים לפתוח מסגרות נוספות?

<יערה שילה: יש בעיה בכל החברה הערבית - - -

יעקב אשר: מה הבעיה?

<יערה שילה: זה בדיוק העניין.

<יערה שילה: שאני גם בעצמי לא הצלחתי להבין למה אלה כן יכולים, למה אלה לא יכולים.

<יערה שילה: יש זעקה מהשטח, אנחנו מקבלים מיילים וכולי, ואז אני עכשיו בכלל מבינה ממך שבאמת יש גיאוגרפי ומה שמכללת סכנין יכולה, ואז יש מקומות שאין אף אחד, אף אחד לא יכול לפתוח.

<חגי פורגס: לא, העדיפות היא לרשות המקומית.

<חגי פורגס: היכולת שאת מתכוונת, כי אני יודע שיש בתוך הרשויות המקומיות במגזר הערבי מי יפעיל, האם הרשות, או האם זכיין.

<חגי פורגס: יש לחץ שהרשות תפעיל ולא תמיד הרשות - - -

יעקב אשר: יערה, מה שחשוב להבין אותך בעניין הזה, זה כדי לדעת איפה למקד את הלחץ.

יעקב אשר: האם זו בעיה במשרד, אני יותר מבין שהבעיה היא יותר במפעילים שקיימים והרשויות המקומיות, שאולי לא משתמשים בשירותיהם של מפעילים אחרים שיש להם אפשרות, אם זה בחלק הגיאוגרפי או בחלק המגזרי, ואז בעצם הם לא מנצלים את הזכות הזאת לפתוח עוד משפחתון, אם אני מבין נכון.

<חגי פורגס: או להפעיל.

<יערה שילה: או להפעיל.

<יערה שילה: כי מה שקורה שהמקום הוא בלי כלום.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: עכשיו אני אוסיף על הדברים שאת אומרת, וזה דיון שהיה בוועדת הכספים בשבוע שעבר לבקשתי ולבקשת עוד חברי הכנסת, יש בעיה קשה מאוד בנושא המשפחתונים שלצערנו הרב, כבר ארבע או חמש שנים, התקציב הזה לא הותאם לפי הגידול באוכלוסיה, לפי צורך, ארבע, חמש שנים כבר התקציב נמצא על אותו מספר, אותו מספר משפחתונים פועלים ברחבי הארץ, כשיש ביקוש מטורף לעניין הזה.

יעקב אשר: ואיפה הביקוש, בואו ננחש כולנו, איפה הביקוש.

<שמחה סחר: החברה החרדית והערבית.

יעקב אשר: יפה, אבל גם למשל בתל אביב.

יעקב אשר: אבל בתל אביב, באותן שכונות שבהן אין מעונות.

יעקב אשר: אני בא וטוען, המשרד והשר עושים עבודה באמת גדולה כרגע, הוא ניער את כל מערכת בניית המעונות, לקח מרשויות מקומיות כאלה שלא מנצלים, העביר את זה לרשויות אחרות שכן מנצלות, ובאמת הוא עושה מהפיכה גדולה, הוא איש ביצוע יוצא מן הכלל.

יעקב אשר: אבל יש מקומות שיש בעיות אמיתיות, אובייקטיביות לחלוטין, זה בדרך כלל מגיע במגזרים המוחלשים יותר, אם זה מגיע במקומות הצפופים יותר שגם הם בדרך כלל המגזרים המוחלשים יותר, גם חיים בצפיפות יותר, יש פחות שטחים חומים לצורך בנייה, ופה צריך לתת את הפתרון למשפחתונים, כי המשפחתונים הוא בעצם השלמה של החוסר במעונות.

יעקב אשר: זה נכון שיש אמהות שמעדיפות משפחתון מאשר מעון, אבל אני לא חושב שזה רובם.

יעקב אשר: אני חושב שזה רחוק מרובם.

יעקב אשר: אבל יש כאלה שאם אין מעון, לפחות שיהיה משפחתון, כי הוא מוסדר, הוא מפוקח, הוא מסודר יותר, הוא שירות שאנחנו צריכים לתת את זה לציבור, ולצערנו הרב לא ניתן השירות הזה, בגלל שהמשרד, יש לכם עוד שבוע לתת תשובה ליושב ראש ועדת הכספים שהצליח להתעצבן כבר מאוד בעניין הזה, כי זה כבר דיון שני או שלישי שהיו לפי בקשתי - - -

<יערה שילה: אני אגיד גם שהפער מתעצם כי החברה החרדית זו חברה מוחלשת.

יעקב אשר: כל יום הפער מתעצם.

יעקב אשר: אני יודע שבבני ברק מחכים למעלה מ-800, 900 תינוקות מחכים למשפחתון מוסדר.

יעקב אשר: מה התוצאה של זה?

יעקב אשר: או שהאמא בסוף מוותרת ולא הולכת לעבוד, או שהיא שולחת אותו לאיזה מקום פרטי, ובלי לפגוע חלילה במקומות הפרטיים, מקום פרטי עם כל הכבוד, מטפל במספר תינוקות בו זמנית, בלי פיקוח, בלי הדרכה.

יעקב אשר: מי יודע מה יכול לקרות, שהשם ישמור בעניין הזה.

יעקב אשר: לכן דיברנו על זה, צריך לקחת חלק מהתקציב שעומד כרגע לזכות הבניה של המעונות, זה לא חלק גדול, ב-30, 40, 50 מליון שקל - - -

<יערה שילה: אבל זה לא פותר את כל ה- - - של החברה הערבית והחברה החרדית שאין עליה מענה באופן כללי.

יעקב אשר: ודאי שלא.

יעקב אשר: תיכף אנחנו נגיע לזה, אני מדבר כרגע על המשפחתונים, שצריך להגביר את העזרה הראשונה הזאת שנקראת משפחתון, באותם מקומות שאין לנו, או שאין אפשרות לבנות.

יעקב אשר: תמשיכי.

יעקב אשר: או שסיימת?

<יערה שילה: רק עוד סוגיה אחת, שבאמת זו חברה כל כך מוחלשת, שככל שהם גדלים יותר הסיכוי שלהם להצליח ולהשתלב בחברה הוא קטן יותר והם הופכים להיות נטל על החברה, וזה משהו שאנחנו יצרנו.

<יערה שילה: אנחנו לא יכולים להגיד "ידינו לא שפכו את הדם הזה", אנחנו יצרנו במו ידינו את הפער הזה, והוא רק מתעצם משנה לשנה.

<יערה שילה: ואם לא נפתור את זה, הייתה כתבה ב"הארץ" בשבת הקודמת, שהראתה איך בעוד דור, הילדים האלה לא יוכלו להשתלב בחברה, כי לא הייתה להם נקודת זינוק שווה, וכל שנה שהם גדלים הפער מתעצם.

<יערה שילה: אני חושבת שאנחנו חייבים באופן מיידי לתת מענה, כי האחוזים כל כך, איך יכול להיות שרק 0.5% מהאוכלוסייה נמצאים בתוך המסגרות?

<יערה שילה: פה רק 2.5%, זה פשוט - - -

יעקב אשר: אני רוצה לחזק את מה שאת אומרת, לא חשבתי על זה קודם, ואת צודקת מאוד, מכיוון שבאותן מסגרות של מעונות, למרות שזה בעצם איזה שמרטפייה אמור להיות, יש הרבה מאוד פעילויות שהן פעילויות, נקרא להן פדגוגיות.

<יערה שילה: אמורות להיות פדגוגיות.

<עופרה קורת: מעשירות.

יעקב אשר: אני רואה את זה אצל הנכדים שלי.

יעקב אשר: אני פעם חשבתי שבמעון רק נותנים להם לאכול, מחליפים להם טיטול ומשכיבים אותם לישון.

<יערה שילה: זו הבעיה באמת, שאנחנו גרמנו להחפצה.

<יערה שילה: הילדים הם לא חפצים.

<יערה שילה: הגיל הקריטי זה לידה עד 3.

יעקב אשר: רגע, רגע, ואלה שבמעונות, מ-0 עד 3.

יעקב אשר: הרי מי כמונו יודע שתינוק הוא כמו תקליטור חדש, שמה שצורבים בו בהתחלה, עירסתא דה ינקותא זה דבר שלוקח אותו לכל החיים ולכן זה מחזק מאוד את מה שאת אומרת, כי במעונות היום, ראיתי את הנכד שלי בשבת מספר פרשת שבוע, מספר צורות, יודע לספור, לומד דברים גם במעון.

יעקב אשר: אותם אלה, אותם כ-400,000 ילדים שלא נמצאים במסגרות האלה, אז אולי חלקם נמצאים במסגרות פרטיות שהן באמת אפילו ברמה יותר גבוהה, אבל זה חלק קטן.

יעקב אשר: אותם הורים שמתפשרים כדי שהאמא תוכל ללכת לעבוד, ומשלמים סכום פעוט יחסית, זה סכום גבוה בשבילם כי זה לא מסובסד, ומתפשרים על מקום בבית, אני לא חושב שמטפלת שעושה בבית איזה שהוא מעון קטן ופרוביזורי משקיעה בפדגוגיה, ומשקיעה ב- - -

<שמחה סחר: אם יש לה הכשרה ואם - -

יעקב אשר: אבל למה שהיא תעשה את זה, אם היא בקושי, היא צריכה להתפרנס, היא עושה בסלון שלה בבית איזה שהוא מעון קטן ושלום על ישראל.

יעקב אשר: וזה מה שכואב.

יעקב אשר: והילד מבזבז שלוש שנים מחייו במקום הזה.

יעקב אשר: תודה שהארת את עיני בנקודה הזאת, על זה לא חשבתי.

יעקב אשר: אוקיי, מתי יוגב.

יעקב אשר: או שבואו נעשה הפוך, מי שירצה לדבר לפני שניתן למשרד הרווחה לדבר, בבקשה.

יעקב אשר: רק שם ותפקיד לפרוטוקול.

<קרן איוס: אני יושבת ראש איגוד הגנים הפרטיים.

<קרן איוס: בנוסף לנתונים המפוקחים, המסגרות שנמצאות תחת המסגרת והמעטפת של המדינה, לנו יש נתונים של המסגרות הפרטיות, שלצערי הרב האחוזים שם ממש ממש קטנים, יש לי נתוני מידע על רהט וגם קצת על בני ברק, תתפלא.

<קרן איוס: ומה שחשוב לי להגיד בשורה התחתונה, אם הועדה עוסקת בצדק חלוקתי לשוויון חברתי, זה שאנחנו מגדלים אוכלוסייה שלמה עם רף ציפיות מאוד נמוך.

<קרן איוס: בסופו של דבר, מה שקורה לאותה אימא שיש לה ברירת מחדל והיא צריכה לצאת לעבודה, היא לוקחת כל חלופה.

<קרן איוס: יש פער מאוד גדול בין הרצוי למצוי, וחבל לי שמשרד הכלכלה או הרווחה היום לא לוקח את אלה שקיימים ועושה להם הסבה למשפחתונים מפוקחים.

יעקב אשר: רשמתי לעצמי אולי אפשרות לעשות שיתוף פעולה כמו דגם המשפחתונים.

יעקב אשר: דגם המשפחתונים הוא דגם לא משהו שבבעלות המדינה.

<קרן איוס: יש הרבה מטפלות שהיו שמחות להיכנס תחת המעטפת, החיסרון היחיד של אותה מטפלת יהיה זה שלא תהיה לה שליטה על הלקוחות שנכנסים אליה.

<קרן איוס: אבל מצד שני, מי שמחנכת בדם, כל ילד הוא ילד.

<קרן איוס: זאת אומרת היא תיתן את כל מה שיש לה במקסימום, גם לחמישה שייבחרו על פי פרמטרים של רווחה.

יעקב אשר: היא תצטרך גם לעמוד בפרמטרים של רווחה.

<קרן איוס: היא תצטרך לעמוד בקריטריונים, היא תקבל איזו שהיא פרסטיז'ה אחרת, משהו גם תדמיתי קצת אחר.

<קרן איוס: לגבי המגזר הערבי, בועדה הקודמת של ארגון "בטרם", עלה פה איזה שהוא אלמנט מחריד בעיני, שאמרה פה אחת הגננות מהמגזר הערבי, והיא אמרה שההתנהלות שם במעונות ובמשפחתונים, לצערה הרב, אני יכולה להשתמש במילה גסה?

<קרן איוס: שזה קומבינות.

<קרן איוס: והם אפילו מפחדים לבקש, מכיוון שזה מתנהל מה שנקרא, "קרוב לצלחת" וישבה פה גננת שאמרה "אני לא מעזה אפילו להתקרב לשולחנו של ראש הרשות או למי שמטפל בחינוך, מכיוון שאני אזרק הכי רחוק שיש".

<קרן איוס: אז אולי יש איזה שהם מעגלים שצריך לפרוץ אותם קצת אחרת, בהחלטות אובייקטיביות או בגופים חיצוניים שיהפכו להיות חברות מיקור חוץ, שיעזרו גם במגזר הערבי להשתלב בתוך הסקטור הציבורי, אפילו בפרטי, באופן כזה שנוכל להרים שם קצת את הסטנדרט ואת הרמה.

<קרן איוס: אנחנו בהחלט מוכנים לתת יד, אנחנו כבר פועלים בכיוון הזה של המגזר הערבי, בעיקר בצפון.

<קרן איוס: אני מברכת על המקום הזה שאתה לוקח את המשפחתונים צעד אחד קדימה.

<קרן איוס: אני כבר ציינתי קודם שאני אמא לשישה.

<קרן איוס: הפחד הכי גדול זה שמי שמקבלת את הילדים וסוגרת את הילד, ואז אני אומרת "שמע ישראל" כי היא תוכל לעשות מה שהיא רוצה ברגע שהדלת תיסגר.

<קרן איוס: אבל אם מישהו, אפילו בקטנה, באיזה שהוא מקום תהיה לה איזו שהיא ציפור על הכתף שתדע שמישהו יגיע באיזה שהוא ביקור פתע או משהו, היא תתנהל אחרת.

יעקב אשר: היא יודעת שיש פעם בכמה זמן, היא תיפול על בקרה, אין ספק.

יעקב אשר: בבקשה.

יעקב אשר: מי עוד רוצה?

<עופרה קורת: אני מאוניברסיטת בר אילן, ומהאגודה למען הילד בגיל הרך, בהנהלה של האגודה.

<עופרה קורת: נאמרו פה דברים חשובים, אני רוצה לחדד שוב דברים שנאמרו קודם, דיברו על פערים.

<עופרה קורת: הם מאוד מאוד רלבנטיים גם עבור החרדים וגם עבור החברה הערבית.

<עופרה קורת: אני חוקרת את החברה הערבית בגיל הרך, עם סטודנטים שבאים מהקהילה הערבית, והדברים האלה עולים בצורה ברורה, שהחינוך בגילאים הרכים משפיע מאוד אחר כך על ההתפתחות של הילדים, אנחנו רואים את זה בצורה מאוד מאוד ברורה וצריך לקחת את זה בחשבון.

<עופרה קורת: אחד הדברים המפתיעים, הייתי אומרת, שיש פה דיון כזה ואין לנו שום נציג, וחבל מאוד.

<יערה שילה: אני רק אגיד להגנתה של עאידה תומא, שהיא עכשיו כתבה לי שהיא בדיון אחר ושהיא לא יכולה לצאת.

יעקב אשר: נציג של מי?

<עופרה קורת: של המגזר הערבי.

<עופרה קורת: לשמוע את הקול האותנטי של אדם שמגיע מהמגזר הזה, והם חווים קשיים מאוד גדולים בעניין הזה, שאין מוסדות שיוכלו להתאים להם, ושוב אנחנו מדברים על אוכלוסייה שברובה ידה אינה משגת.

<עופרה קורת: אנחנו מדברים גם על בעיה כלכלית, קושי כלכלי להכניס למסגרות האלה, וגם זאת שאלה, מה עושים עם זה.

<עופרה קורת: איזה מענה נותנים לעניין הזה, אנחנו מנסים איכשהוא לחשוב על סגירת פערים.

יעקב אשר: יכול להיות שזה גם מתאים קצת לנתונים שבמגזר הערבי הנשים עובדות פחות מאשר במגזר היהודי.

<יערה שילה: זה לופ.

<עופרה קורת: זה הביצה והתרנגולת.

<עופרה קורת: ובעצם אנחנו מדברים כאן על איזו שהיא התנהלות תרבותית, שאנחנו צריכים להיות גם מאוד רגישים לה מצד אחד, ומצד שני גם לעודד, בכל זאת אם אנחנו רוצים יציאה, ויש את זה.

<עופרה קורת: אני רואה סטודנטיות ערביות שמגיעות ללמוד ומדברות על איך הן יעבדו אחר כך ומה יהיה, כי בסך הכל ההכנסה המשפחתית היא קטנה, ויש ילדים צעירים ומה עושים הלאה עם זה.

<עופרה קורת: זה ממש - - -

יעקב אשר: גם הן צריכות ללמוד, סטודנטיות, כמו שאמרת, הן צריכות ללמוד כדי לקבל מקצוע ולהמשיך הלאה, והן יכולות להיות כבר נשואות עם שני ילדים, שלושה ילדים, אין להן גם את הפתרון ל- - -

<שמחה סחר: נכון.

<שמחה סחר: הן לא חוזרות לקהילה.

<עופרה קורת: ויש דרישה.

<עופרה קורת: בסך הכל יש דרישה בחברה הערבית כן להתקדם וכן לשלוח את הילדים, ולא לתת את הילדים לחמות.

<עופרה קורת: יש שינוי בחברה הערבית, אנחנו רואים אותו ואנחנו צריכים לתת לזה יד.

<יערה שילה: ובחברה החרדית כבר 84% ממשקי הבית, הנשים עובדות.

<יערה שילה: ועדיין, אין מסגרות.

<יערה שילה: לדוגמה, בהר חוצבים יש המון המון רואות חשבון ועובדות בהייטק, וביקשנו שיעשו שם בשבילם מעון, זה נפל כרגע, אבל זה דוגמה שאין.

<יערה שילה: פשוט אין.

<יערה שילה: אני לא מדברת על מישהי שיולדת בינואר, שאין לה סיכוי בחיים למצוא מעון.

<עופרה קורת: עוד מילה אחת.

<עופרה קורת: יש לנו חוק לבניית גני ילדים, אין לנו חוק לבנייה של מעונות, מעונות יום.

<קריאה: יש פרוגרמות.

<יערה שילה: יש פרוגרמה, זה לא חוק.

<עופרה קורת: אין חוק שמחייב את העיריות ואת המדינה להשקיע כסף בבניה של מעונות.

<עופרה קורת: אין חוק כזה.

<עופרה קורת: זה משהו שהוא נורא בסיסי, משהו מאוד כבד.

יעקב אשר: אני לא יודע אם יש חוק בחינוך - - -

<חגי פורגס: יש חוק חינוך חובה.

<עופרה קורת: בוודאי.

<עופרה קורת: אוקיי.

<שמחה סחר: זה לא חובה.

<יערה שילה: ברגע שעבר חוק טרכטנברג, תוך שנה וחצי ניבנו 2,500 גני ילדים.

<יערה שילה: זה קרה.

<יערה שילה: ומעון יום, היו 400, הייתה הקצאה של 400 מעונות וניבנו 80 ומשהו.

<עופרה קורת: צריך להעלות את זה.

יעקב אשר: אני מתרגם את מה שהיא אומרת לשפת המעשה, יכול מאוד להיות שאם היה חוק כזה, שאם הייתה חובה כזאת, הרשות המקומית, ויש לנו הרבה בעיות עם הרשויות המקומיות שהן לא בונות, הן לא ממצות את הכסף לבניה וכולי, מהרבה סיבות.

יעקב אשר: או שהרשות לא מתנהלת, אנחנו לא - - - כרגע, אם זה הופך להיות חובה שלהם, ואומר שאם לא בונים הם צריכים או אולי בשכירות, זה אומר, הרי מה חלום הבלהות של ראש עיר?

יעקב אשר: שאם הוא לא יממש את כיתות הלימוד שלו ממשרד החינוך, הוא לא יגיש בזמן וכולי, הוא יצטרך לתת פתרון, כי הילדים לא יהיו ברחוב, הם יהיו באיזה שהוא מקום.

יעקב אשר: בשכירות, הוא יצטרך להשקיע בשיפוצים, בדברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: יכול להיות ששווה לעשות, ואני אומר את זה לעוזר שלי עכשיו, יכול להיות ששווה ללכת על איזו הצעת חוק בעניין הזה, שתחייב, חובה ל-0 עד 3, כמו החובה הלאה.

יעקב אשר: אז זה לא יהיה כמו חוק חינוך חובה, אולי משהו דומה, צריך למצוא איזו שהיא נוסחה שיכולה, רצף טיפולי או משהו מסוג כזה.

<קריאה: עכשיו הראו כמה שכונות חדשות שניבנו, ולא נבנתה שום אופציה למעון, כשיש שם 17,000 זוגות צעירים.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: אגב, אתם בתוך הלופ של הסכמי גג שעושים היום עם כל מיני רשויות?

<חגי פורגס: נדרשנו לנושא פה מספר פעמים בכנסת.

יעקב אשר: לא בכנסת, במשרד.

<חגי פורגס: כמובן.

<חגי פורגס: הסכמי הגג, יש החלטת ממשלה - - -

יעקב אשר: אני אסביר למי ש - - - ואז אתן לך לענות לי תשובה.

יעקב אשר: כי הדיון מאוד פורה מבחינתי, אני כל רגע עולה על איזה רובד מסוים.

יעקב אשר: הסכמי גג זה אומר שאותן רשויות מקומיות שבונות אלפי יחידות דיור עכשיו, הממשלה באה ומצ'פרת אותן.

יעקב אשר: ומה הצ'יפור?

יעקב אשר: הצ'יפור הוא שבעצם עושים איתן הסכם, שבהסכם הזה המדינה מתחייבת על תשתיות.

יעקב אשר: המדינה מתחייבת על כיתות לימוד, המדינה מתחייבת על כל מיני דברים שכל ראש עיר היה רוצה שזה יקרה אצלו.

יעקב אשר: לא ידוע לי, זאת אומרת יש ראשי עיר אולי שמבקשים מעונות, אבל אם זה יהיה כמו כיתות לימוד, זאת אומרת שהמשרדים כבר יצטרכו לשריין כסף אצלם, בתהליך הבניה של השכונה החדשה, כדי שכשיבואו התושבים הראשונים יהיה כבר, שלא יהיה מה שאנחנו רואים היום בראש העין, שאפילו מדרכות אין, אבל בטח לא כיתות לימוד וגם לא מעונות יום.

יעקב אשר: אבל מעון יום הוא צורך כמו כיתת לימוד.

יעקב אשר: הילד הוא ילד הוא ילד גם אם הוא קטן יותר.

יעקב אשר: הרי לא יקחו אותו לעבודה עם סלקל על הגב.

יעקב אשר: אחרי שהסברתי להם, תענה לי.

<חגי פורגס: אז התשובה היא שאין היום תיעדוף כלשהוא לרשויות עם הסכמי גג, מבחינתנו הרשויות באותו מרוץ בינן לבין עצמן.

<חגי פורגס: יש איזו שהיא הטבה שהייתה רלבנטית בעבר, עכשיו היא כבר לא רלבנטית.

יעקב אשר: פעם היה בברודט.

<חגי פורגס: לא, הייתה הטבה בהקשר של בינוי, שאפשר להתחשב, כשהיה איזה שהוא שיקול במסגרת חלוקת תקציבים של מספר ילדים ברשות, אז בהסכמי גג אפשרנו להתחשב בתחזית גידול.

<חגי פורגס: אבל עכשיו זה כבר לא רלבנטי.

<חגי פורגס: מספר הילדים ברשות הוא לא רלבנטי, זה פשוט כל הקודם זוכה, ולכן רשויות עם הסכמי גג לא מקבלות התייחסות שונה, ואנחנו נדרשנו פה בכנסת בכמה הזדמנויות לנושא הזה, וזאת העמדה.

יעקב אשר: העמדה שמה, שלא להכליל?

<חגי פורגס: לא, כרגע אין איזו שהיא עדיפות לרשויות מקומיות עם הסכמי גג בתקציבים לבניית מעונות יום.

יעקב אשר: אז אני מבקש להעלות את הנושא הזה, גבירתי מנהלת הועדה, להעלות את זה במסגרת הסיכום ולהוציא אולי אפילו מכתב נפרד לשר ולמנכ"ל, שאנחנו חושבים ורוצים לדעת את דעתם לגבי שילוב הידיים עם משרד האוצר, שהוא בעצם המתכלל של הסכמי הגג, להכניס גם מעונות על פי צורך, כמובן, עושים בדיקה.

<יערה שילה: אפילו לא בחלוקה שוויונית, זה לא חייב להיות בחלוקה שוויונית.

יעקב אשר: זה לא הולך לפי שוויוניות, זה צריך להיות טייס אוטומטי, בזמן עוד שהשטחים החומים עוד לא נוצלו, וראשי רשויות עוד לא חילקו את זה לכל מיני דברים שלא צריך, ואז שכונה כמו שצריך בה בית ספר, צריך בה מעון.

יעקב אשר: לא יעזור כלום.

יעקב אשר: כי אף אחד לא אומר שצריך בית ספר יסודי ולא צריך תיכון, או צריך תיכון ולא צריך בית ספר יסודי.

יעקב אשר: וצריך גם מעון.

יעקב אשר: אז אנחנו מטילים על כתפיך - - -

<חגי פורגס: אני אומר שוב, העמדה הובעה.

יעקב אשר: לא, בלי קשר.

יעקב אשר: עכשיו אני מדבר על כל הרשויות, גם לא מוחלשות.

יעקב אשר: אבל, בהסכמי הגג הם יותר רלבנטיים לאוכלוסיות ה- - -

<יערה שילה: אפשר לתת תיעדוף, הרי אנחנו מדברים על - - -

יעקב אשר: תיכף נדבר על הנושא של התיעדוף.

יעקב אשר: עוד מישהו או מישהי מהצד החברתי?

<יערה שילה: אני אגיד עוד משפט.

<יערה שילה: ילד לא בוחר איפה להיוולד, הוא נולד לשם, ומציאות החיים יכולה להשפיע לו לדור עולם ולצאת ממעגל המצוקה, זה דבר מאוד מאוד קשה ואני ממש מבקשת התייחסות לעניין הזה.

<שמחה סחר: אני אגיד את המשפט שאמרתי גם בישיבה הקודמת.

<שמחה סחר: כל השקעה של שקל היום, זה חסכון של שבעה שקלים בעתיד.

יעקב אשר: אמת ויציב, אבל לצערנו הרב המדינה לא עובדת ככה כל כך.

יעקב אשר: לא עושים את החשבון הזה.

יעקב אשר: אני אתן לך להשיב, אבל אולי אני אזרוק כמה דברים שעלו לי מעבר למה שכבר אמרנו.

יעקב אשר: אני חושב, ותתקן אותי אם אני טועה, שאם אתם תעשו מיפוי של המקומות שבהם בעצם יש חורים שחורים כאלה ששם לא ניבנו בחמש השנים האחרונות מעונות, למרות שהמדינה הקציבה סכומים די מכובדים לעניין הזה, חלק מהדברים שתגלו, חלק מהסיבות, אולי הסיבה המרכזית זה חוסר במקום, חוסר בשטחי ציבור.

יעקב אשר: ואם קיים דבר כזה, השאלה אם לא היה צריך – ודיברנו על זה פעם בישיבה שהייתה אצלי ביחד עם המנהלת הקודמת, הצעתי את זה אז ודיברנו על העניין הזה – יכול להיות שהיה כדאי, כדי לעודד אנשים להפעיל מעונות, יש הרבה כאלה ששוכרים מקומות.

יעקב אשר: אין לזה אבל שום סיוע, זאת אומרת ההבדל בין להפעיל זכיין שמפעיל מקום שהוא מקום שהוא קיבל אותו בהקצאה, לא משלם עליו שכירות, זאת אומרת כל הרווח שיש לו בעצם מהמעון הולך לכיסו, וזה בסדר, שאנשים ירוויחו זה מצוין.

יעקב אשר: מקומות שאין מספיק קרקע, יש מצוקה של אלפי או מאות ילדים שמחכים לפתרון, ואין מעון בגלל ששכירות עולה הרבה מאוד כסף, גם במקומות של פריפריה חברתית, שכירות עולה הרבה מאוד כסף, התאמה של המבנה.

יעקב אשר: נדמה לי שאמרתם שאתם כן מתחילים להכניס התאמות אם אני זוכר, התאמה של המבנה.

יעקב אשר: היה צריך לעשות איזה שהוא שיתוף פעולה בעניין הזה, שאפשר יהיה להכשיר מעונות גם במקומות שאין שטחים חומים.

יעקב אשר: יש ערים ותיקות שכל השטחים תפוסים, בא ראש עיר ואומר "אין לי איפה לשים את המעון", מביאים לו כסף אבל אין לו איפה לבנות את זה.

יעקב אשר: אם תעשו את זה בצורה שיש השתתפות של שכירות, ובלבד שהשכירות תהיה לפחות לחמש, עשר שנים, כדי שההשקעה לא תהיה לחינם, ההשתתפות שלכם בשכירות לא תהיה מלאה, אפילו היא תהיה 50%, אתה יודע מה, הייתי משית גם 25% על הרשות - - -

<קרן איוס: יש לנו מודל מקביל במוכר שאינו רשמי, כמו שאנחנו עושים עם רישיונות של גנים של גילאי 3, 4 שיושבים במבנים פרטיים שכורים, עם חוזה שכירות ארוך טווח.

<קרן איוס: יש לנו מודל מקביל שאנחנו יכולים לעשות.

יעקב אשר: יש מודל שלא נעשה בכל הרשויות, אבל הוא נעשה בחלק.

<חגי פורגס: מה, שהמדינה משתתפת בעלות שכר הדירה?

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: כן.

<קרן איוס: משתתפים גם במימון התקצוב של ילד וגם בתקורה השוטפת.

יעקב אשר: אגב, במשרד החינוך יש את זה, אבל לצערי הרב המפתח עלות שהם עשו מימי הבריטים, כך שזה משהו שהוא לא כל כך מוסיף כלכלית, אבל יש בסיס.

יעקב אשר: זאת אומרת הבסיס כן קיים.

יעקב אשר: אני הייתי מציע לבחון את הדבר הזה, אני מבקש שזה יהיה בסיכום, אנחנו נעשה כמה נקודות שאני אבקש עליהן תשובות ואני הייתי מבקש גם, כמובן בתיאום עם יושב ראש הוועדה, לעשות ישיבת מעקב על הדבר הזה.

יעקב אשר: לעשות ישיבת מעקב על הנושא הזה.

יעקב אשר: כך שהרעיון הזה, יכול להיות שאפילו יהיה 25% על הרשות, ו-25% על הבעלות, ו-50% על המדינה או לא משנה, כל מספר שהוא, ואז אני מכניס את הרשות המקומית, ואז הרשות המקומית שווה לה להתאמץ למצוא קרקע ולא לשלם שכירות כמו שדיברנו מקודם, וזה יביא למקומות החלשים והמוחלשים, את הפתרונות.

<קרן איוס: גם על ההורה, זה לא מילה גסה.

<קרן איוס: גם הורה ירצה לקחת חלק.

יעקב אשר: בשכירות?

<קרן איוס: לא בשכירות.

<קרן איוס: בהוצאה כללית, בשכר לימוד.

יעקב אשר: יש קריטריון, מי שזכאי למה שזכאי יקבל את מה שהוא זכאי.

יעקב אשר: בעניין הזה אני לא נוגע.

יעקב אשר: יש כללים, משלמים כסף, בשביל משפחה ברמה סוציו אקונומית מאוד נמוכה לשלם את ה-600 שקל זה גם הרבה מאוד, ובזה אני לא נוגע, לא לטוב ולא לרע.

יעקב אשר: רצית לומר משהו?

<רביב זיפלד: אני סמנכ"ל עוגנים, לשכת גני הילדים הפרטיים בישראל.

<רביב זיפלד: אני חושב שיש כאן שני דברים מרכזיים שזה מן ביצה ותרנגולת.

<רביב זיפלד: מצד אחד יש מצוקה של מקום, כמו שחבר הכנסת אומר, ומצד שני המשפחתונים הפרטיים, המסגרות הפרטיות, לוקחים את התפקיד עליהם ויש להם מסגרות.

<רביב זיפלד: אבל הרשויות והחקיקה וכל זה מכבידים עליהם, כדי לפתוח משפחתון, ואותה אמא שאנחנו רוצים לעזור לה - - -

יעקב אשר: אתה מדבר על משפחתון פרטי.

<רביב זיפלד: כן.

<רביב זיפלד: משפחתון פרטי.

<רביב זיפלד: אותה אמא שאנחנו רוצים לעזור לה כי אין מקומות לרשות, היא אותה אחת - - -

יעקב אשר: אותה חקיקה ורגולציה באה בשביל לשמור על הילדים.

<רביב זיפלד: כן, אבל היא אותה אחת שמתלוננת לרשות שפתחו לה גן ליד, ושיסגרו אותו וצריך היתר לשימוש חורג.

<רביב זיפלד: ואז אם אנחנו בעצם רוצים לפתור מערכתית את הנושא, אז הרשות צריכה להגיד "כמו שאני חייבת לבנות גן ילדים, מקום ציבורי, מגרש משחקים, מתקני כושר וכולי, אני חייבת בסדר עדיפות ראשון לדאוג לילדים.

<רביב זיפלד: אז אם אני דואגת לילדים, גם השכן", זאת אומרת זה צריך לבוא מהרשות כערך מוסף.

<רביב זיפלד: אני מעודדת לפתוח מעונות פרטיים וגם אם שכן מתלונן, אין מה לעשות.

<רביב זיפלד: אתה יכול להתלונן שפתחו לך כביש, אבל צריך לפתוח כביש בתל אביב.

יעקב אשר: זה מתחבר למה שהיא אמרה - - - שתחייב, לא רק שהיא תחייב, גם את הרשות - - -

<רביב זיפלד: את הרשות, להתגייס.

<רביב זיפלד: אתה לא יכול מצד אחד להגיד "אין לי שטחים" ומצד שני מי שעושה את זה על דעת עצמו, להגיד לו "תשמע, יש לך את כל הכלים, רק תיסגר".

<רביב זיפלד: מצד שני, מה שאני רואה פה מבין השורות זה כזה דבר, יורים את החץ.

<רביב זיפלד: בוא נעשה חוק, נירה את החץ, אחרי זה נסמן את המטרה.

<רביב זיפלד: אני חושב שלדיון הזה או לדברים כאלה צריך באמת להביא אנשים מהשטח שפתחו את המשפחתונים גם בבני ברק, גם בבאר שבע, גם בפריפריה וגם במרכז, להבין בדיוק מה קורה איתם שם, מה הקשיים שהרשויות עושות להם, איפה הם נתקלים בזה ואז לשבת עם גורמי המפתח ואחד אחד לבנות את המטרה ואז לירות את החץ, את החוק, שבעצם יעזור לכולם.

<רביב זיפלד: אחרת כל דבר כזה, שמעתי שרוצים לעשות מחיר אחיד, וזה גם בלתי אפשרי.

<רביב זיפלד: הרי במחיר נגיד של 2,000 שקל עם תינוקיה של חמישה, היא לא מביאה אפילו 1,000 שקל הביתה.

<רביב זיפלד: אפילו לא 1,000 שקל הביתה, אז איך אפשר לעשות את זה?

<רביב זיפלד: מצד אחד צריך להכיר בזה ולא להתבייש שהמוסד החינוכי, גם המשפחתון, שהוא מגיל 3, שהמכובדים מהצד הפדגוגי פה אומרים שזה הכי חשוב לילד, אז להכיר בזה כמוסד חינוכי.

<רביב זיפלד: זה לא בייביסיטר ולא שמרטף.

יעקב אשר: כל עוד שהוא פרטי אתה צריך לדעת איך לעשות את ההקשר.

<רביב זיפלד: מצוין.

<רביב זיפלד: אז מצד אחד בוא נגדיר שהוא מוסד חינוכי, נעזור לו להיות מוסד חינוכי, אם זה בהכשרה, אם זה בהקלות, אם זה רשות שתגיד "תשמע, אני חייבת אותו, הוא עוזר לי בדיוק כמו שאני עכשיו פותחת עוד מסלול ברכבת הקלה כי כרגע חסום לי", אם יהיה את כל הדברים האלה ויכירו מהשטח מה הם צריכים, הגנים הפרטיים פושטים לכם יד ופותרים לכם את הבעיה אתמול, לא צריך דיונים.

יעקב אשר: זה מביא אותי לדבר שהזכרתי מקודם, הדברים שהוא אמר עכשיו, לנסות לראות איך אפשר לעשות איזה שהוא שיתוף פעולה עם הפרטיים - - -

<רביב זיפלד: אנחנו פה.

יעקב אשר: עם הפרטיים.

יעקב אשר: במיוחד אם הם מאוגדים.

יעקב אשר: רוב המקומות מאוגדים?

<רביב זיפלד: לא רובם, אבל כולם יש להם את אותה בעיה, זה לא משנה.

יעקב אשר: שגם פה, אתה יודע, יש גם את העודף רגולציה, זאת אומרת רגולציה שתהיה היא חייבת להיות אם אנחנו רוצים לשמור על בריאות הילדים ופיקוח פדגוגי וכולי.

יעקב אשר: יכול להיות שאפשר בצורה מסוימת, אתה יודע, בונוס ובונוס, לתת גם איזו שהיא השתתפות של המדינה, משהו כמו הסבסוד בצורה מסוימת.

יעקב אשר: עוד פעם, צריך לבנות אולי משהו, צריך מישהו, המשרד שלכם שיעזוב רגע את העבודה השוטפת והסיזיפית וינסה לחשוב, כי זה עלות אפס בבניה, עלות אפס בפיתוח.

יעקב אשר: כלום.

יעקב אשר: יש מקומות שמחכים, אנשים מחכים.

<רביב זיפלד: אתם מדברים על סיבסוד, זה לא רק הסבסוד.

<רביב זיפלד: הכסף הוא נקודה אחת.

<רביב זיפלד: אבל אם ברשות רק שיגידו לשכן שמתלונן למה פתחו, יגידו לו "אנחנו צריכים לשלם לו שיפתח משפחתון" אז זה כבר ייראה אחרת.

יעקב אשר: לא, תקשיב, אני גם לא רוצה - - -

<רביב זיפלד: אבל מצד שני שאיך שהוא פותח - - -

יעקב אשר: הבנתי אותך, עכשיו תראה שאתה מבין.

יעקב אשר: אני אבל לא רוצה לגרום למצב שבו המדינה בגלל זה, תגיד "יופי, אז אני לא חייבת לפתוח משפחתונים יותר, אני לא חייבת לפתוח מעונות יותר, ובוא נעשה עם זה דברים אחרים".

יעקב אשר: גם את זה אני לא רוצה.

יעקב אשר: אני בא ואומר, מזה ומזה אל תנח ידיך.

יעקב אשר: אבל, אם אתה מייצג את הפרטיים, ואני לא יודע כמה פרטיים אתה מייצג, אבל אם אתה מייצג אותם, אז תבין דבר אחד, שביום שאנחנו נסדיר אותם, אתם תיקחו עורך דין ותתחילו לבוא בטענות למדינה למה עושים לכם עודף רגולציה כזאת, ומכריחים אתכם לעשות כל מיני דברים, ופדגוגיה.

<קרן איוס: אנחנו כבר ביום שאחרי.

<קרן איוס: אנחנו כל כך בהתהוות הזו של חוק הפיקוח, נכון, יש פה ארגונים שונים עם אג'נדות שונות, אבל אני יכולה להגיד לך שהמגזר הפרטי לא יכול לאחוז את המקל משני קצותיו.

<קרן איוס: מצד אחד אנחנו נאפשר את חופש הבחירה להורים לבחור את המקום שבו יתחנך ילדם, ולעולם יהיו גנים פרטיים אליטיסטיים, בין אם אנחנו נחליט שזה לא יקרה, לבין אם נחליט שזה יקרה.

<קרן איוס: כמו שיש חנויות שהן רשתות ויש חנויות שהן מעצבים.

יעקב אשר: זה לא מפריע לי.

יעקב אשר: זה יפנה מקום לאלה שפחות אליטיסטיים.

<קרן איוס: המקום טוב באמצע למעמד הביניים צריך להיות כזה שנותן שוויון הזדמנויות, ולפחות החלק הזה של הגנים הפרטיים כן מוכן ללכת לאיזה שהוא מהלך של הסדרה,

יעקב אשר: גם בלי סבסוד ובלי שום דבר?

<קרן איוס: בלי סבסוד ובלי שום דבר?

<קרן איוס: מחר יגידו לך שאת צריכה להעסיק עוד סייעת.

<קרן איוס: לא, אנחנו כבר בתקנים.

<קרן איוס: אני אגיד לך איפה אני כן צריכה.

<רביב זיפלד: אנחנו בכל התקנים ומעבר לתקנים.

<קרן איוס: בחוק הפיקוח כבר יש הסדרה של ההקלות בחוק התכנון והבניה.

<קרן איוס: זאת אומרת שיהיה על החלק היחסי של הבית פטור מארנונה, שיהיה הקלה במיסוי, שיהיה נקודות זכות לנשים עובדות, לכאלה שמנהלות עסקים קטנים.

<קרן איוס: אנחנו כבר בשלב שאחרי.

<קרן איוס: הדבר היחיד שאני אומרת כרגע, זה שמאחר ועדיין יש ילדים שנמצאים בבית, או אמהות שידן אינה משגת מלקחת משפחתון טוב, בואו נרים את הלמטה קצת למעלה, ומי שנמצא למעלה יישאר למעלה.

<קרן איוס: לצערי יישמרו פה פערים חברתיים, אבל אני רוצה - - -

יעקב אשר: למה את מדברת על פערים חברתיים.

יעקב אשר: אני שואל שאלה, משפחתון מוסדר או מעון מוסדר בדימונה, זה מעון פרטי בדימונה.

יעקב אשר: כמה הורה משלם פה וכמה הורה משלם פה?

יעקב אשר: זה לא אליטיסטי.

<קרן איוס: הפיקוח על המחירים בתמ"ת, אני לא יודעת כבר איך לקרוא לזה, תמ"ת, כלכלה או רווחה.

יעקב אשר: לא משנה.

<קרן איוס: הוא כזה כמו מחירון, כמו שאתה נכנס למסעדה ויש תפריט.

<קרן איוס: הסכום היום עומד - - -

יעקב אשר: אבל פרטי משלם כמו ציבורי?

<קרן איוס: יש כאלה שגם פחות.

<קריאה: לא, מה פתאום.

יעקב אשר: יקר יותר.

יעקב אשר: אז אני שואל, תבוא המדינה - - -

<קרן איוס: יש גם פחות.

<קרן איוס: כאלה שמבקשים פחות.

יעקב אשר: אני לא יודע, אני שואל אותך שאלה בתור ארגון מייצג.

<קרן איוס: אמרת לי דימונה, בוא נלך רגע לתל אביב.

יעקב אשר: אני שואל שאלה.

יעקב אשר: אם תבוא המדינה ותגיד "אנחנו רוצים להשוות את המחיר לפי המצב הסוציו אקונומי של האדם, לעשות מחירון אחיד כמו במעונות.

<קרן איוס: תקום לך התנגדות.

יעקב אשר: של מי, שלכם.

יעקב אשר: הפרטיים.

<קרן איוס: של התאגדות המשפחתונים הפרטיים.

יעקב אשר: ולכן אני שאלתי, יכול להיות שבסבסוד מסוים אפשר לפתור גם את הבעיה הזאת, ואז אנחנו גורמים שמדינת ישראל, יש מחיר שווה לכל נפש על פי מצב סוציו אקונומי של הבנאדם.

<קרן איוס: כמו שאומרים "חנוך לנער על פי דרכו".

<יערה שילה: סליחה, אנחנו סוטים מהדיון.

<יערה שילה: הדיון פה זה החברה החרדית והחברה הערבית.

<יערה שילה: זה היה הדיון קודם, סליחה שאני ככה .

<יערה שילה: הבעיה היא שבתוך החברה החרדית זה לא עניין כלכלי.

<יערה שילה: בתוך קריית ספר אתה יכול בשישה שקלים להשיג מטפלת, אתה יודע את זה?

<יערה שילה: לשעה.

<קרן איוס: לשעה.

<קרן איוס: אז תעשי מכפלות.

<יערה שילה: מה זה מכפלות?

<יערה שילה: תגידי לי, זה נראה לך נורמלי?

<קרן איוס: בטח שזה לא נראה לי נורמלי, היא גם לא מרוויחה מזה.

<יערה שילה: הרב אשר, אתה יודע שבקרית ספר אתה יכול להשיג מטפלת בשישה שקלים לשעה?

יעקב אשר: רגע, דקה.

יעקב אשר: את לא שמעת את החלק הראשון שאמרתי.

יעקב אשר: או כן שמעת, אולי לא הפנמת.

יעקב אשר: אמרתי, אם אני מטיל עליהם רגולציה, אם אני מטיל עליהם חובה לעשות קורסים כאלה או אחרים, או אני מטיל חובה לעשות דברים בטיחותיים כאלה ואחרים, שבה מפקח אליהם הביתה ובודק מבחינת ה - - - אני אומר עוד פעם, אני לא מחפש את זה.

יעקב אשר: אבל, תקשיבי, אם אנחנו רוצים לסגור פער של 400,000 ילדים שחסר להם היום מקום, זה לא ייסגר על ידי המדינה בשנתיים.

יעקב אשר: כדי זה, היא צריכה לפתוח 1,000 או 2,000 מעונות בתוך שנתיים, ואין דברים כאלה, זה לא יקרה ככה.

יעקב אשר: זה לא יעבוד ככה.

יעקב אשר: לכן עדיין, אני גם לא רוצה שיקרה מצב שבו אנחנו נגיד, המדינה, שלום - - - נפשי.

יעקב אשר: לכן אם המדינה תצטרך גם לשלם כמה לירות לעניין הזה, אז יכול להיות שגם זה ירתיע אותה.

<יערה שילה: אני יכולה להגיד לך מה קורה באקדמיה.

<יערה שילה: יש העדפה מתקנת לחברה הערבית.

<יערה שילה: הם יכולים להיכנס ללמוד בתנאים מסוימים.

<יערה שילה: ככה גם החברה החרדית.

<יערה שילה: שיעשו את זה בגיל הרך גם.

יעקב אשר: שניה.

יעקב אשר: העלינו פה כמה וכמה רעיונות.

יעקב אשר: אני חושב שהרעיונות האלה, למשל שכירות, אני לא חושב שצריך לתת שכירות בערים שאין בהן צפיפות, בערים שהן לא צפופות.

יעקב אשר: אני בזמנו שיניתי, כשהייתי עוד עובד עירית בני ברק, מנהל אגף חינוך, שיניתי פרוגרמה של משרד החינוך לגבי קרקע לכיתה.

יעקב אשר: מישהו יודע, כשאתה מבקש בניה, תקצוב, אתה צריך להביא פרוגרמה.

יעקב אשר: בפרוגרמה אחד התנאים הוא שצריך חצי דונם קרקע לכיתה.

יעקב אשר: עיר צפופה כמו בני ברק, שהייתה כבר אז צפופה, זה דבר בלתי אפשרי בעליל.

יעקב אשר: והצלחנו אז בזמנו לשנות את הפרוגרמה ואחד הדברים שאני הבאתי והיו בתוך המסמכים שבגללם שינו את הפרוגרמה, זו הייתה החלטה של משרד החינוך, החלטה מאוד קשה ומסובכת משפטית, איך אתה עושה את האפליה, למה בני ברק יוכלו לבנות יותר כיתות בפחות קרקע וכולי, אז אמרתי להם, והבאתי בזמנו מכתב של מתכננת מחוז תל אביב שהייתה אחראית על השטח המוניציפלי של בני ברק, שדיברה כמה חוסר בשטחים חומים אל מול זה.

יעקב אשר: אני חושב שאם אנחנו מדברים על נושא של שכירות, שאני מבקש שתבדקו את זה, אנחנו נעקוב אחרי זה.

יעקב אשר: אם אנחנו מדברים על הקטע הזה של כמה אתם משקיעים באותם מקומות ששוכרים, להתאים להם את המקומות האלה, כדי להקל על אותם יזמים, נקרא להם כך, מפעילים, שייכנסו לדבר הזה.

יעקב אשר: אני מדבר כרגע על המעונות הסמוכים על משרדי הממשלה.

יעקב אשר: אם נחפש את השיתוף פעולה עם מעונות פרטיים קיימים, שוב, בדגש על מקומות סוציו אקונומיים נמוכים וחוסר בקרקע.

יעקב אשר: אם אלה יהיו שני הפרמטרים, אולי עוד פרמטר נוסף או שניים, ששם תינתן לזה עדיפות, אנחנו נגיע בדיוק למקומות שאת רוצה להגיע, קרי למגזר הערבי, קרי למגזר החרדי, וקרי למגזרים המוחלשים בערים הגדולות.

יעקב אשר: ולכן אני רוצה לסכם.

<קריאה: חגי לא ענה על השאלה.

יעקב אשר: אה, חגי.

יעקב אשר: נשמע אותך.

<חגי פורגס: הוזכר פה על הנושא של חוק הפיקוח.

<חגי פורגס: אמנם זה שייך לדיון הקודם, אבל אני בכל זאת אגיד.

<חגי פורגס: חוק הפיקוח, ניסו להעביר אותו במשך כמה כנסות כבר.

<חגי פורגס: כל פעם הוא נפל בגלל סיבות כאלה ואחרות, מקצועיות ופוליטיות וכל מיני סוגים של גופים ושל ארגונים רצו ככה, ואיך שהוא זה נפל.

<חגי פורגס: השר כץ שקיבל את התחום הזה לידיו עד עכשיו פעל מאוד מאוד חזק על הרחבת ההיצע, והיו לו סיכומים עם משרד האוצר על זה ועכשיו הוא הציב יעדים מרכזיים חדשים באגף, שאחד מהם הוא קידום חוק הפיקוח.

יעקב אשר: אבל שתבין, אל תחגגו את ההיצעים כי אנחנו עוד רחוקים מההיצע.

<חגי פורגס: ברור.

<חגי פורגס: אבל דיברו פה על חוק הפיקוח.

יעקב אשר: כן אבל אם אתה מדבר על ההיצע לפני חוק הפיקוח שאתה מדבר עליו, ונדבר עליו, אני חושב שמישהו צריך לשים אצל השר על השולחן את הדבר הזה, שברגע שייקחו חלק מתקציב הפיקוח או יוסיפו, עכשיו אנחנו שומעים מכולם שברוך השם יש כסף במדינה וכבר מחלקים אותו, אם יקחו תקציב מסוים ויעודדו לפתוח שכירויות ושיפוץ לדברים הללו, אתה יכול להגיע בשנה אחת למאות מעונות שייפתחו בו זמנית בערים, ותן את המיקוד לערים המוחלשות.

יעקב אשר: אחר כך תחזור לפיקוח, לחוק הפיקוח, אבל כשאמרת לי שהוא כבר את זה סימן כיעד ועכשיו הוא ביעד אחר, אני מפחד שהיעד הקודם יישכח.

<חגי פורגס: אוקיי.

<חגי פורגס: אז לגבי מסגרות קיימות.

<חגי פורגס: קודם כל, דלתנו פתוחה.

<חגי פורגס: יש מסגרת פרטית שרוצה לקבל הכרה כמעון, היא מוזמנת, אנחנו שמחים על כל צעד כזה.

<חגי פורגס: יש תהליך שצריך לעבור, שאני מאמין שחלק מהארגונים הפרטיים - - -

<קרן איוס: אתה ראית את הדרישות של הפרוגרמה?

<חגי פורגס: שניה, זה מה שבאתי להגיד.

<חגי פורגס: אני יודע שיש ארגונים שלא רוצים לקבל על עצמם את הדבר הזה.

<קרן איוס: בלתי אפשרי לעמוד בדבר הזה.

<חגי פורגס: תראי, בסוף הפרוגרמה שאני דורש ממעון קיים וממעון חדש, אני לא יכול לעשות, במעון קיים אני אתפשר ומעון חדש לא.

<רביב זיפלד: ביקרתי במעון שיש לו סמל מעון והוא לא - - -

<יערה שילה: יש מה שנקרא להרים עוף מחול, ואולי להסתכל על מה שהוא קיים.

<יערה שילה: כשמשהו קיים קשה לעשות בו שינויים - - -

יעקב אשר: ניסיתם פעם לשבת סביב שולחן, לנסות להגיע, ולא הגעתם?

<חגי פורגס: מבחינת פרוגרמה אנחנו לא יכולים להגיד מעון חדש הילדים יותר צריכים מרחב ומעון קיים לא.

<חגי פורגס: אנחנו מודעים לזה שיש מחסור בהיצע ואנחנו עושים את המאמצים להרחיב את ההיצע על ידי בניה, ועל ידי הכרה במעונות חדשים.

<חגי פורגס: אנחנו נותנים כספים לשיפוץ ולהסבות.

<חגי פורגס: אבל יש לנו כל מיני דברים, כמובן הוראות חוק ובטיחות שאנחנו לא יכולים להתפשר עליהם.

<חגי פורגס: ואם הפרוגרמה דורשת, את קובעת סטנדרט מסוים של בטיחות, אני לא יכול להגיד שבגלל שאתה מעון קיים, הילדים שלך פחות חשובים לי, חס וחלילה.

<חגי פורגס: ממש לא.

<חגי פורגס: אגב, הקשיים הם לא רק בהיבט של הפרוגרמה, יש ארגונים שלא רוצים לקבל על עצמם את המחיר המפוקח.

<חגי פורגס: כי הם נמצאים בצפון תל אביב, ולמה שמנהלת משפחתון בצפון תל אביב תרצה שהילדים ישלמו לה 1,900 שקל.

<חגי פורגס: ששאלו פה מה התעריף של משפחתון, זה בין 800 ל- 1,900 שקל.

<חגי פורגס: אז זה שוק חופשי, מנהלת משפחתון בוחרת לפעול כמשפחתון מוכר או לא, ואותו דבר גן פרטי.

<חגי פורגס: גן פרטי מוכן לקבל על עצמו את הנהלים ואת הדרישות ואת הפרוגרמה ואת המחיר המפוקח, שבמעונות הוא בין 2,400 ל-1,900, אז מי שרוצה, רוצה, ומי שלא לא.

יעקב אשר: רגע, והוא יקבל את הסבסוד.

<חגי פורגס: אני אומר, גן קיים או מבנה קיים שרוצים להסב אותו למעון מוכר, גם כאן יש רכיבים של הסבה, שהמשרד מכיר בשיפוצים, מה שהיה פעם, שהמשרד יכול להכיר.

<חגי פורגס: רשויות מקומיות פונות ורוצות, "אני רוצה לשפץ".

יעקב אשר: זה לגבי החלק הפיזי.

יעקב אשר: ולגבי הנושא של ה- - -

<חגי פורגס: לגבי ההכרה, הרישיון.

<חגי פורגס: אז אמרו פה, יש תהליך שצריך לעבור, תהליך לא פשוט.

<חגי פורגס: ואני מאמין שיש ארגונים שמעדיפים לא ללכת על התהליך הזה, אני מודע לזה שיש תהליכים לא פשוטים, ואגב, השר כץ כשהוא נכנס, אחד הדברים שהוא עשה מאמצים זה כל תהליך הרישוי.

<חגי פורגס: יהיו שיפורים בתהליך הזה, ואם זה יגרום ליותר מעונות פרטיים לעבור למערכת המפוקחת, אנחנו נשמח, אבל שוב אני אומר, יש בסוף דרישות שהמדינה לא יכולה להתפשר עליהן.

יעקב אשר: לא בטוח שהאוצר ישמח כל כך.

יעקב אשר: בוא נאמר שהיו באים אליכם כמה מאות גנים פרטיים כאלה, קיבלו את כל הדרישות והכל, התקציב שלכם גדל בצורה - - -

<חגי פורגס: תקציב הסבסוד.

<חגי פורגס: נכון.

<חגי פורגס: אבל בסוף השאיפה היא שזה יעודד תעסוקה.

יעקב אשר: אני מקווה שלא תחטוף על הראש ממשרד האוצר.

<חגי פורגס: זו המדיניות שלנו.

<יערה שילה: אתה יודע שעל זה זה נפל בסופו של דבר.

<יערה שילה: שנסחית הכנסת ניסחה את החוק ועשו לו תקצוב.

<חגי פורגס: אז אני אגיד, אם כבר אנחנו מדברים על תקציבים של החוק, יש החלטת ממשלה שאימצה את דו"ח טרכטנברג שקבע את חוק הפיקוח, והיא שמה בצד כספים מאוד מאוד משמעותיים.

<חגי פורגס: אמנם לדעתי הם לא מדברים שם על שיפוי של דמי שכירות וכאלה, אבל יש שם המון המון תקציבים, שאנחנו, המשרד, כל פעם שהנושא הזה עולה לדיון אנחנו לא שמים בצד את ההחלטה הזאת.

<חגי פורגס: אלה כספים שעדיין צבועים ועדיין משוריינים וברגע שהחוק יעבור הם יתקבלו והם ילכו הרבה על שיפוצים, ועל התאמות לסטנדרט.

<יערה שילה: 0.5 ילדים בחברה החרדית - - - 2.5 חרדים.

<חגי פורגס: תראי, אני - - - שואלים אותי אני עונה.

<עופרה קורת: אז אנחנו לא עושים דיון על הגנים הפרטיים.

<עופרה קורת: סליחה.

<עופרה קורת: אנחנו רוצים לדבר על החברה החרדית, והחרדים.

<עופרה קורת: באמת, לזה באנו.

<עופרה קורת: לא רוצים לדבר כרגע על הגנים הפרטיים.

יעקב אשר: תאמיני לי שכמה שאת רוצה לדבר על החברה החרדית, אני רוצה עוד יותר.

יעקב אשר: אבל בסדר, העלינו כמה דברים.

יעקב אשר: אבל כל התשובות שהוא ייתן מורכבות בעצם גם מהפרטים הללו.

יעקב אשר: הן מורכבות גם מאלה, זה לא יעזור כלום.

<עופרה קורת: אוקיי.

<עופרה קורת: סברו את אוזנינו בעניין הזה.

יעקב אשר: עכשיו סבר את אוזנינו בעניין המרכזי, ותנתחו איפה החסמים, מה הבעיות ולמה קורה ואיך פותרים את זה, שדווקא באוכלוסיות המוחלשות האלה, החרדי והערבי, זה המצב.

יעקב אשר: איך פותרים את זה והאם הבעיות הן אותו דבר, או בעיות אחרות.

<חגי פורגס: חייבים להגיד שהמשרד שם דגש ורואה חשיבות מאוד מאוד רבה על הרחבת היצע המסגרות, גם מעונות וגם משפחתונים, במגזר הערבי ובמגזר החרדי.

<חגי פורגס: בכל נושא הבינוי, הסכומים הגדולים שהוקצו ושיוקצו בשנתיים הקרובות, יש סכומים שמשוריינים למגזרים האלה.

<חגי פורגס: 25% מתקציב בניית מעונות היום החדשים משוריין למגזר הערבי, 15% משוריינים למגזר החרדי, ופה אני רוצה להוסיף את הנקודה של השכונות.

יעקב אשר: אבל יש 25% שאתה צריך להדביק פערים.

<חגי פורגס: נכון.

<חגי פורגס: אז אני אגיד ככה, במגזר הערבי יש לנו בעיות והגעתי מדיון אחר של מבקר המדינה שדיבר על חסמים במגזר הערבי.

<חגי פורגס: אחד החסמים המורכבים שם זה בעיות תכנון של שטחים או של ועדות תכנון וכולי.

<קריאה: - - להקים ועדה.

<קריאה: הפניה נמצאת אצלכם.

<חגי פורגס: נכון.

<חגי פורגס: ראיתי את הפניה הזאת.

<חגי פורגס: דו"ח מבקר המדינה עסק בזה וירד לרזולוציה מאוד גבוהה, ואחד הדברים באמת זה חסמים בתכנון.

<חגי פורגס: אנחנו נמצאים עכשיו בתחילת 2017, וכל התקציב של ה-25% האלה נוצל, במגזר הערבי.

<חגי פורגס: אנחנו בהיבט הזה נמצאים במצב שלא היינו בו.

יעקב אשר: איזו שנה אתה מדבר?

<חגי פורגס: 2017.

יעקב אשר: מה זה נוצל?

<חגי פורגס: 75 מליון שקל ששמנו בצד למגזר הערבי, חולקו לרשויות.

<חגי פורגס: ויש לנו עוד ביקוש.

<חגי פורגס: אנחנו נמצאים במצב שלא היה כדוגמתו.

יעקב אשר: מה חולל את השינוי?

<חגי פורגס: אני אגיד, בשנת 2014 היה מה שנקרא, במסגרת התקציבים שהוקצו לבינוי, היה מסלול מיועד לתכנון.

<חגי פורגס: כל רשות קיבלה סכום כסף לא גדול, 200,000 שקל לתכנון מעון יום תלת כיתתי.

<חגי פורגס: השונה מהבינוי שזה כל הקודם זוכה, בתכנון זה היה לפי צרכים.

<חגי פורגס: היה ניקוד, כל רשות לפי סוציו אקונומי, עדיפות לאומית, מספר ילדים שאין להם פתרון ברשות וכולי, ובאמת המגזר הערבי לצערי קיבל שם עדיפות מאוד גבוהה, כי הצרכים שלו מאוד מאוד גבוהים.

<חגי פורגס: לדעתי חצי מהתקציב, לכל הארץ, למסלול התכנון הלך למגזר הערבי.

<חגי פורגס: וזה נועד ליצור מלאי של תכניות.

יעקב אשר: ומה קרה?

<חגי פורגס: כל התכניות האלה יוצאות לפועל עכשיו.

<עופרה קורת: זאת אומרת שיש עכשיו תהליך בנייה במגזר הערבי, זה מה שאתה אומר?

יעקב אשר: לא, הוא אומר התכנון התחיל, ועכשיו זה על הבניה.

<חגי פורגס: התכנון נשא פרי.

<חגי פורגס: בדיוק.

<חגי פורגס: הגיעו אלינו עם היתרים ועם תכניות אדריכליות מאושרות, שזה מצב שלא היינו בו לפני שלוש שנים.

<חגי פורגס: עכשיו יצרנו מלאי, והמלאי הזה תורגם לביצוע.

יעקב אשר: אתם גם יוצרים עכשיו מלאי לשנים הבאות גם כן?

<חגי פורגס: לא, אנחנו עכשיו עדיין על הביצוע, שוב, אנחנו עדיין עם ביקושים מאוד גבוהים במגזר הערבי, אתה צריך לתעדף בסוף.

<חגי פורגס: השמיכה לא גדולה, למרות שיש פה תקציבים מאוד גדולים.

<חגי פורגס: אז יש תנופה גדולה של תקצוב, אנחנו מאוד מקוים שהרשויות המקומיות ירימו את הכפפה ועכשיו יתקדמו עם הבניה שלהם, בגלל שיש רשויות מאוד רציניות שבונות מהר.

יעקב אשר: כשאתה אומר שיש ניצול, זה אומר שהרשות המקומית קיבלה הרשאה.

<חגי פורגס: בדיוק, היא קיבלה הרשאה.

<חגי פורגס: המעון עוד לא - - -

יעקב אשר: לא בדקתם האם כבר יצאו לדרך, התחילו לבנות, האם כבר בונים או לא?

<חגי פורגס: אחד הדברים, שוב אני אומר, שהשר כץ הביא זה לא רק תקציבים, אלא כמו שאמרת, לנער את המערכת, אנחנו נכנסים עכשיו למצב אקטיבי ויוזם מול הרשויות, ורשות שלא מתקדמת בבנייה עלולה להפסיד את הכסף שלה אם היא לא חותמת על חוזה עם קבלן תוך זמן מסוים הכסף יחזור אלינו, אם היא לא תסיים את הבניה תוך זמן מסוים הכסף יחזור.

<קריאה: לאוצר.

<קריאה: זה של המשרד, זה לא של האוצר.

<חגי פורגס: את צודקת, לפעמים כשמבטלים הרשאות זה חוזר לאוצר, אנחנו עכשיו בתחיללת שנה - - -

יעקב אשר: אני מבקש, לאור הבשורה הטובה שבישרת לנו שקודם כל יש ניצול, באחת הישיבות הקרובות שייעשו בנושא הזה, לעשות איזה שהוא דו"ח לראות מה באמת מאלה שקיבלו את ההרשאות, באיזה סטטוס הם נמצאים.

<יערה שילה: אנחנו גם באמת ביקשנו ממשרד הרווחה וטרם קיבלנו, ביקשנו שהשלטון המקומי, אם הוא קיבל בירושלים שמונה הקצאות, שיהיה לזכות הציבור לדעת ואז גם הציבור יוכל ללחוץ על זה.

יעקב אשר: קודם כל, אפשר במסגרת חוק חופש המידע, כל רשות ורשות חייבת.

<יערה שילה: ביקשנו את זה כרגע - - -

יעקב אשר: אבל אני רוצה שהמשרד יעשה את זה ולאו דווקא הרשויות, כי על הרשויות, אני לא בטוח שהן יגידו בדיוק את ה- - -

<חגי פורגס: זה מפורסם באתר.

<עופרה קורת: סליחה, הרשויות צריכות לתת כסף בהתאמה גם?

<חגי פורגס: במגזר החרדי 5%.

<חגי פורגס: חרדי וערבי 5%, יתר המגזרים 10%.

<עופרה קורת: זה ממש מעט יחסית.

<חגי פורגס: ממש מעט, ואם הם בונים מהר, גם 100%.

<עופרה קורת: זה מידע שמאוד חשוב שנדע.

<עופרה קורת: באמת מידע חשוב.

יעקב אשר: גבירתי, אני רוצה להתקדם.

<חגי פורגס: לגבי המגזר החרדי, שם זה 15% ופה אני רוצה להיכנס לנושא של שכונות בתוך ערים.

<חגי פורגס: במגזר הערבי אנחנו מחויבים להחלטת ממשלה שאנחנו עובדים לפי רשויות.

<חגי פורגס: 25% זה לרשויות מהמגזר הערבי.

<חגי פורגס: במגזר החרדי אנחנו לא מחויבים להחלטת ממשלה ולכן אנחנו בשבוע שעבר, באמצע השבוע אני חושב, פרסמנו תיקון להוראת המנכ"ל שמסדירה את נושא הבינוי, שגם מעונות שנבנים בשכונות חרדיות בתוך עיר שהיא לא מוגדרת כישוב חרדי, תוכל להיכלל באותם 15%.

<חגי פורגס: למה זה חשוב?

<חגי פורגס: כי למשל - - -

יעקב אשר: נצרת עלית למשל.

<חגי פורגס: נכון.

<חגי פורגס: בדיוק נצרת עילית.

<חגי פורגס: בדיוק הייתה לנו איזו פניה שקיבלנו מראש העיר ואמרנו לו "נכון, עשינו את התיקון.

<חגי פורגס: יש את התיקון, אתה יכול לפעול בהתאם לתיקון, פרוצדורה קצרה של לחתום על דף אחד שהמעון נבנה בשכונה חרדית והוא ייכנס לאותם 15%".

<חגי פורגס: זה חשוב בגלל שבמגזר הכללי למשל, נצרת עילית היא רשות מהמגזר הכללי.

<חגי פורגס: והמגזר הכללי אנחנו בעודף ביקוש אדיר לעומת המשאבים שעומדים לנושא, במגזר הכללי.

<חגי פורגס: לעומת זאת במגזר החרדי יש לנו יתרה תקציבית שלא חולקה עדיין.

יעקב אשר: למה היא לא חולקה?

<חגי פורגס: כי לא היה ביקוש.

יעקב אשר: למה אין ביקוש?

יעקב אשר: אין הרבה ילדים במגזר החרדי כנראה.

<חגי פורגס: תראה, זה מחולק לשניים.

<חגי פורגס: מעונות, ברור שיש בעיות של קרקעות, למרות שיש רשויות כמו בית"ר עלית, שיש להם שטחים אני יודע.

<חגי פורגס: הם קיבלו בשנים האחרונות עשרות מבנים, עשרות הרשאות.

<חגי פורגס: וגם הרשימה יותר מצומצמת למשל מהמגזר הערבי.

<חגי פורגס: יש שם רק שבעה ישובים שלפי הלמ"ס מוגדרים כחרדים.

<חגי פורגס: עכשיו, בעקבות התיקון הזה הפול יגדל.

<חגי פורגס: יש בית שמש, יש נצרת עילית, וגם ירושלים.

<חגי פורגס: יש שכונות בתוך ירושלים ואשדוד.

<חגי פורגס: זה לא משהו שאני מגדיר.

<חגי פורגס: אני אומר לרשות, "רשות יקרה, אם את חושבת שהמעון שביקשת נמצא בשכונת חרדית תחתמי לי פה ופה" הסיכוי שלו - - -

יעקב אשר: לא על הפול של ראש העיר שהוא מפחד שיהרגו אותו תושביו הלא חרדיים.

<חגי פורגס: שם לי יש יותר סיכוי לתת לו, לצורך העניין.

<חגי פורגס: זה גם תיקון שעשינו לאחרונה.

<חגי פורגס: המשפחתונים, דיברנו על זה גם בשבוע שעבר, במגזר הערבי ובמגזר החרדי, זה אחוז ניכר מאוד ממערך המשפחתונים כיום מופעל על ידי שני המגזרים האלה.

יעקב אשר: ומה בכוונת המשרד לעשות, בוא תגלה לי, יש לכם עוד שבוע לתת תשובה לגפני.

<חגי פורגס: אז נכון, אז יש לנו את התקציב שעומד לנושא.

יעקב אשר: 8 מליון שקל.

<חגי פורגס: נכון.

יעקב אשר: זה אפילו לא טיפה בים.

<עופרה קורת: כמה באמת מוקדש למגזר החרדי?

<חגי פורגס: 25%.

<עופרה קורת: לא, אבל כמה מליון שקלים הולכים ל - - -

<חגי פורגס: 75 מליון כבר הוקצו למגזר הערבי.

<חגי פורגס: אני לא זוכר את המספר הכולל.

<עופרה קורת: מעניין מה השקילות.

יעקב אשר: כמה התקציב הכולל?

<חגי פורגס: יש כ-46 מליון שמוקצים למגזר החרדי, מתוכם הוקצו בערך 10, כי זה היה ביקוש - - -

יעקב אשר: שנה או תלת שנתי?

<חגי פורגס: השנה.

<חגי פורגס: לשנת 2017, ב-2018 זה יהיה טיפה יותר.

<חגי פורגס: כבר הוקצו מתוך זה כ-23 מליון שקל למגזר החרדי, וזהו, אין לנו יותר ביקוש.

<חגי פורגס: אבל עכשיו, כשפתחנו את הדבר הזה, אני מאמין שיצטרפו הרבה.

יעקב אשר: כי קודם כל, הם לא נגעו בשכונות שנמצאות באזורים - - - ולצערנו הרב ראשי רשויות מפלים את הציבור החרדי ודואגים קודם כל לציבור בוחריהם האותנטי, ולאחר מכן הפוך.

יעקב אשר: מה שאני כשהייתי ראש עיר בבני ברק, לא עשיתי לתושבי פרדס כץ שלא היו מדגל התורה אף אחד מהם, וכשאני שיפצתי מדרכות בשכונות ישנות, אז שיפצתי אזור אחד בשיכון ו', מי שיודע, ליד קוקה קולה, באזורים של אנו באנו ארצה, ובפרדס כץ בו זמנית, כדי שלא יהיה מצב שאני מטפל רק באוכלוסיה שהם מהמפלגה שלי.

יעקב אשר: אבל לצערי הרב ראשי רשויות אחרות לא עושים את זה, וברגע שהם משחררים, צובעים את זה לחרדים גם ברשויות אחרות, אז נצרת עילית ומקומות כאלה יוכלו לעשות את זה בכיף ולכן זה נותן נקודה אחת.

<עופרה קורת: יש דירוג של הלמ"ס ברמה של שכונה.

<חגי פורגס: לא, אין.

<עופרה קורת: יש.

<עופרה קורת: של הלמ"ס, ברמה של שכונה.

יעקב אשר: אני מבקש, אני רוצה לנסות להתקדם.

יעקב אשר: היה דיבור על זה, אני לא חושב שיש נתונים של הלמ"ס שכונתיים.

יעקב אשר: נדמה לי שהייתה דרישה כזאת, משרד הפנים נדמה לי שעובד על משהו מסוג כזה.

<חגי פורגס: אנחנו יודעים שיש דפוסי הצבעה שזה בא והולך, וזה גם לא מעיד על הרבה - - -

יעקב אשר: לא, דפוסי הצבעה אל תביא - - -

<עופרה קורת: שניה אחת.

<עופרה קורת: אנחנו עושים מחקרים, מתקשרים ללמ"ס, מבקשים מהלמ"ס, הם נותנים לנו מידע ברמת שכונה כדי שנדע איך - - -תבדקו את זה, רבותיי.

יעקב אשר: אחרי שפתחתם את זה גם לערים מעורבות, נקרא לזה ככה, צבוע לחרדים, אז אתה תפתור עוד חלק מהבעיה, ואתה תוכל אולי להשלים את ה-40 מליון האלה, אולי גם לא.

יעקב אשר: ואם לא- הסיבה היא מחסור בקרקע.

יעקב אשר: ופה הסיפור הזה של השכירויות, לקחת חלק מהתקציב הזה ולתת אותו כהשתתפות בשכירות, אתה נותן פוש לאותם מפעילים להיכנס למים, לעשות את זה, תתנו את זה בכך שיהיה לפחות עשר שנים, שאדם יצטרך להראות לך חוזה שכירות של עשר שנים לפחות סגור, ואז גם עם קצת כסף להתאמות וכולי, אתם תפתחו - - -

<חגי פורגס: למרות שמבחינתנו אנחנו יכולים להכיר בבעלות בקרקע גם בשכירות.

<חגי פורגס: אם יועץ משפטי של רשות אומר שיש לו זכויות בקרקע - - -

יעקב אשר: שום יועץ משפטי לא יכתוב לך על שכירות זכויות.

<חגי פורגס: אני מאפשר לו.

יעקב אשר: הוא לא יכול לכתוב את זה.

יעקב אשר: הוא עושה דבר לא חוקי בעליל.

יעקב אשר: האפשרות היחידה שלו זה רק מה שנקרא חכירה ל-25 שנה או משהו כזה.

יעקב אשר: זה בעייתי נורא.

יעקב אשר: אתם צריכים להכיר בשכירות.

<חגי פורגס: אנחנו מכירים.

<חגי פורגס: אנחנו מכירים שלרשות מקומית יש הסכם שכירות לפחות 10 שנים, מבחינתי זה אומר שיש לו זכויות בקרקע והוא יכול - - -

יעקב אשר: משפטית זה לא נכון - - -

<חגי פורגס: יכול להיות שהניסוח בתצהיר של עורך הדין הוא באמת ככה, אבל אם יש לרשות הסכם שכירות לעשר שנים, על קרקע מסוימת.

יעקב אשר: למה לרשות, למה שזה לא יהיה למפעיל הפרטי?

<חגי פורגס: התקציב של בינוי המעונות הולך אל מול הרשויות המקומיות.

<חגי פורגס: בעבר זה היה מול הארגונים והתהליך הבירוקרטי והאיטי והמסורבל - - -

יעקב אשר: והצעתם את זה לרשויות ואין היענות לעניין הזה?

<חגי פורגס: תראה, רשויות, אולי לא עשינו איזה שהוא כנס לרשויות חרדיות להגיד "תראו, אתם יכולים גם עם הסכם שכירות".

<חגי פורגס: יכול להיות שאנחנו - - -

יעקב אשר: זה צריך לעשות במיוחד לרשויות החרדיות, אני אגיד לך למה.

יעקב אשר: כי במגזר הערבי לא זאת הבעיה המרכזית, הקרקע.

יעקב אשר: במגזר החרדי, אני אומר לך כראש עיר של העיר הצפופה ביותר במדינת ישראל, זאת הבעיה.

יעקב אשר: זאת הבעיה.

<קריאה: בחרדים זה גם כן, יש צפופים ולא צפופים.

יעקב אשר: נכון אבל אדרבא, אין לי בעיה.

יעקב אשר: אבל אם אנחנו ממקדים, את רואה שגם בניצול היה תקציב לרשויות החרדיות 47 מליון, נוצל רק 20 ומשהו מליון.

יעקב אשר: אצל האוכלוסייה הערבית זה נוצל כרגע ב-100%, בוא נראה גם את הבטון.

<קריאה: אני רוצה לראות את זה ביישום.

יעקב אשר: על הנייר גם כן יש פער.

יעקב אשר: אפשר לדבר גם על נייר, צריך לדבר גם על בטון.

יעקב אשר: לזה ביקשנו שיהיה לנו סקירה לעניין הזה.

יעקב אשר: עוד משהו רשמת לעצמך שאתה רוצה להגיב?

יעקב אשר: אני אתן לך זכות דיבור עוד מהישיבה הקודמת הבנתי שמגיע לך חצי דקה או דקה.

<חגי פורגס: לא.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אז אני אנסה להתכנס למסקנות הדיון.

יעקב אשר: יכול להיות שאתקן את עצמי תוך כדי תנועה כי לא הספקתי - - - עד הסוף.

יעקב אשר: הועדה מביעה פליאה, זה דבר שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום, בוא נקרא לזה ככה, על הנתון של הלמ"ס על כך שמתוך 600,000 ילדים מגיל 0-3, 180,000 מהם נמצאים במסגרות שמתוקצבות על ידי המדינה.

<חגי פורגס: אני רק חייב להגיד שהנתונים שלנו הם שונים.

<חגי פורגס: אנחנו יודעים על מתוך כ-400,000, 120,000.

יעקב אשר: אולי זה לפי ביקוש והיצע?

יעקב אשר: לא.

<חגי פורגס: לפי המספר שאנחנו יודעים מהלמ"ס, הילדים בשנתונים הרלבנטיים הוא בערך 400,000.

<חגי פורגס: האחוז הוא 23%.

יעקב אשר: בסדר, מנהלת הועדה תבדוק את הנתונים שלכם.

יעקב אשר: הסתמכנו על נייר שלכם.

<אריאלה מלכה: יש לכם מעודכן יותר.

יעקב אשר: אז אם כך גם יש שיפור.

<עופרה קורת: לא, אין שיפור, 23% מהילדים זה אותו יחס.

<עופרה קורת: האחוז נשאר אותו אחוז.

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: הלאה.

יעקב אשר: הזעקה הזאת צריך לזעוק אותה ולוועדה ברור שבאזורים מוחלשים הענקת שירות זה קשה יותר מהסיבות האובייקטיביות שאנחנו אמרנו, ואנחנו מבקשים בעניין הזה לראות את הפתרונות, ואני רוצה גם להכניס לתוך הסיכום, יש שינוי דרמטי במשרד.

יעקב אשר: השר באמת הכריז על זה לפני כמה חודשים שהוא הולך לנער את המשרד, ולנער את הנושא הזה של מיצוי התקציבים, לנער את הרשויות המקומיות שחלקן נרדמו בשמירה.

יעקב אשר: אנחנו רוצים, אחרי הניעור הכללי לעשות ניעור ממוקד יותר, ממוקד אוכלוסיות חדשות, ממוקד אוכלוסיות מוחלשות.

יעקב אשר: הועדה מבקשת מהקואליציה לחינוך לבדוק את הנתונים המדויקים לגבי המקומות המוחלשים, למשל דוגמאות, מה שביקשנו מקודם דוגמה של קריית אליעזר או בתל אביב, כדי להראות האם קיים מנגנון כזה או אחר שהוא בעצם מעדיף מקומות בתוך הערים, מעדיף מקומות חזקים יותר על מקומות חלשים, ואם כן, אנחנו נבקש מהמשרד למצוא איזה שהוא עיגון ברגולציה כדי לעצור את הדבר הזה.

יעקב אשר: כדי שהניתוב של הכספים יהיה צודק ושוויוני, כשמה של הועדה הזאת.

יעקב אשר: הועדה פונה לשר העבודה והרווחה לפעול להגברת היצע המסגרות המפוקחות למגזר הערבי ולמגזר החרדי העומד על 2.5% ו-0.5% במגזר הערבי.

יעקב אשר: בד בבד עם העניין הזה, עד שהתכנית הגדולה שתכסה את כל הארץ במעונות מוסדרים וכולי תקרה, נושא המשפחתונים מקבל עדיפות גבוהה מאוד ולכן המשרד חייב כבר בשנת התקציב הזאת, להסיט תקציבים מדברים אחרים או ממקומות אחרים או לבקש תוספת תקציב מהאוצר, ואנחנו סומכים על השר שהוא יודע לדפוק על השולחן, כדי שיתווספו לאותו תקציב של משפחתונים שלא זז כבר, אפילו לא בגידול טבעי כבר חמש שנים, להוסיף כ-50 מליון ₪ כדי שיהיה אפשר לפתוח בהם 500 משפחתונים כבר ואפשר לעשות את זה גם באמצע השנה.

יעקב אשר: אני יודע שבבני ברק עברו קורסים, יש יותר כאלה שעברו קורסים מאשר משפחתונים שאפשר לתת להם לפתוח.

יעקב אשר: יושבות ומחכות שיתנו להם את האישור לפתוח.

יעקב אשר: אנחנו מבקשים מהשר את התערבותו האישית לעשות את הדבר הזה כי זו השלמה לחוסר המטורף שיש לנו במעונות היום.

יעקב אשר: הועדה ממליצה לשר העבודה והרווחה לפעול ליצירת רצף חינוכי גם לגילאי 0-3, שיהיה תחת פיקוח ובקרה של המשרד כאמור.

יעקב אשר: מדובר על פעוטות בגילאים קריטיים מאוד גם מבחינה פדגוגית וגם מכל בחינה אחרת.

יעקב אשר: אני אומר גם, אם אתם לא תיזמו את זה, אני אזום הצעת חוק פרטית, לגבי הנושא של חובת המדינה לעניין הזה, כדי שזה יחייב גם את הרשויות המקומיות וגם את משרדי הממשלה.

<עופרה קורת: פיקוח וליווי גם פדגוגי.

יעקב אשר: הועדה תפנה לשר העבודה והרווחה ולמשרד העבודה ותבקש לבחון מול שר האוצר את סוגיית הסכמי הגג.

יעקב אשר: כחלק מהרצף החינוכי שדיברנו עליו, בסיכום הדברים אנחנו פונים בעצם לשר הרווחה ולשר האוצר ביחד, להכליל כחובה בתוך כל הסכמי גג, במקביל למספר כיתות הלימוד וקצב בנייתן, מספר מעונות וקצב בנייתן ולא משנה באיזה אזור בארץ.

יעקב אשר: גם אם זה אזורי יוקרה.

יעקב אשר: סעיף אחרון, הועדה תפנה למשרד הרווחה לבקש לעשות מיפוי ולראות באמת במקומות שהחסמים שלהם הם בעיות קרקע, וברשויות שיהיה להן מסמך רשמי מטעם משרד הפנים, הממונה על המחוז של כל עיר ועיר, שבאמת יש חוסר בקרקע חומה, קרקע למוסדות ציבור, שהמשרד יפתח מודל לשכירות לעניין הזה, שכירות והתאמה שכבר קיים היום, התאמה ושיפוצים שכבר קיימים היום ובמהלך כזה אפשר בשנה אחת להעלות את מספר האחוזים בצורה דרמטית מאוד, דבר שבעצם יכפיל כוח למעונות הקיימים היום ואולי בשכירות לעשות חלק שיוטל על הרשות וחלק שיוטל על זה, וגם פה לפי מדד סוציו אקונומי של הרשויות המקומיות בצורה כזאת.

יעקב אשר: הועדה מבקשת בתיאום עם היושב ראש הטבעי של הועדה, שנעשה ישיבת מעקב בעוד חודשיים.

<יערה שילה: אפשר לבקש את הקידום לפתיחת הועדה לפתיחת חסמים בחברה הערבית?

<יערה שילה: ביקשנו בקשה לפתוח ועדת היגוי רק לזה לשר, ועדיין זה לא זז, וזה מאוד מאוד חשוב לנו, הועדה הזאת.

<חגי פורגס: הפניה אצלנו, היא נבחנת על ידי הנהלת המשרד והנהלת האגף, זה בטיפול.

יעקב אשר: יפה, אז אני מבקש שתוציאי פניה בהמשך לפניית

יעקב אשר: כם למשרדים, אל הנהלת הועדה, ואנחנו נעביר את זה למשרדים ונבקש את תגובתם איפה זה עומד.

יעקב אשר: עוד נקודה אחת, שלא אמרנו אותה, לבחון את האפשרות של שיתוף פעולה עם הגנים או המעונות הפרטיים או הגנים הפרטיים, במידה ובמשקל, שיתוף פעולה שבעצם זה איזה שהוא סיוע מסוים בזה שהם יקבלו את הרגולציה שהמשרד ישית עליהם.

יעקב אשר: מילה אחרונה.

<רביב זיפלד: מה שחשוב זה טובת הילד, וכדי שזה באמת ייצא טובת הילד ולא משנה באיזה מגזר ובאיזו אפשרות, שהועדה אם היא רוצה שתרד לשטח ונעשה את ההתאמות, כי אני באמת חושב שלפעמים זה מדבר - - -

יעקב אשר: הועדה היא לא הגוף המבצע.

יעקב אשר: המשרד צריך לעשות את זה, אבל לצערי המשרד לא משופע בהרבה מאוד אנשים והבחור הנחמד הזה שהוא באמת נחמד, אני לא אומר את זה רק לכאן, הוא אחד הפקידים היותר חרוצים שאני הספקתי להכיר במשרדי הממשלה ובגלל שהוא חרוץ כזה, גם נופלות עליו הרבה מאוד משימות.

<רביב זיפלד: כדי לעזור ולקדם את זה, השטח יכול לעזור גם במציאת פתרונות של מקומות למעונות וגם בדברים שתלויים גם בכם וגם בנו, שבעצם שני הדברים ביחד ילכו בשיתוף - - -

יעקב אשר: אני אומר דווקא לכם הגופים שמייצגים את אותם - - - אני חושב שאתם צריכים לעשות עבודה פנימית אצלכם.

<רביב זיפלד: עושים.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: ואם יש נכונות לקבל עול הרגולציה ועול כזה או אחר, תבואו עם הצעה קונקרטית, ולא רק זה, מי שיגיד לך כן, שיתחייב לך שהוא יעמוד בזה גם כן, אם תבואו מספר מסוים, התאגדות מסוימת, כי לא חייב לעשות את זה לכולם.

יעקב אשר: מי שלא רוצה ויש לו גן אליטיסטי בתל אביב שירוויח, שישדוד את מי שישדוד, שיעשה מה שהוא רוצה.

יעקב אשר: אני לא רוצה להיכנס לזה בכלל כי יש לי עוד מספיק פער לסגור עד שאני מגיע לרמת אביב.

יעקב אשר: אם אתם תתארגנו בצורה מסודרת, אבל תתארגנו בצורה כזאת שאתם מבינים שגם הולכים להטיל עליכם חובות ולא רק זכויות לעניין הזה - - -

<רביב זיפלד: אבל כמו שמטילים את החובות, שידעו גם מה הזכויות.

יעקב אשר: אני מציע שתהיה הידברות מסוימת בעניין הזה, לנסות למצוא.

יעקב אשר: הטלנו על המשרד לבחון שיתוף פעולה, זה בדיוק זה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה מנהלת הועדה.

יעקב אשר: תודה לכולם.