ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 232, 2017-07-24 13:39

אברהם נגוסה: שלום לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו היום נשמע סקירה מהשר לענייני תפוצות וגם שר התפוצות, השר נפתלי בנט.

אברהם נגוסה: הוא יגיע בשעה 13:45 וידווח לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו מתחילים עם מנכ"ל המשרד שנמצא איתנו.

אברהם נגוסה: אני מראש אומר שהשר בא לדווח וללכת, כי אתם מבינים את מצבנו.

אברהם נגוסה: ב-14:00 יש קבינט והוא צריך להגיע לשם.

נחמן שי: אז הוא בא ב-13:45 והולך ב-14:00?

נחמן שי: אברהם, תעשה לי טובה, שמור על כבודו של השר ותקבע לו מועד אחר.

נחמן שי: איך על פעילות משרדו הוא ידבר בין 13:45 ל-13:55?

נחמן שי: הנושא יותר חשוב של הקבינט, עם כל הכבוד, מהנושא של המשרד.

נחמן שי: חבל.

אלעזר שטרן: אבל - - - שלשר הקליטה אין מה לדבר 10 דקות על קליטה.

נחמן שי: הוא לא שר הקליטה.

נחמן שי: הוא שר התפוצות.

אברהם נגוסה: חבריי חברי הכנסת, תנו לי לנהל את העניין.

אברהם נגוסה: המנכ"ל כאן, השר יבוא וידווח, והמשך הדיון יהיה עם המנכ"ל ועם יתר צוות המשרד.

אלעזר שטרן: יש לי הצעה, אולי זה טוב גם למנכ"ל.

אלעזר שטרן: יש לנו ניסיון עם הטכניקה הזאת.

אלעזר שטרן: אולי כמו בכל דבר שכתוב פה "סקירת פעילות משרד התפוצות", אולי לפני זה תהיה סקירה של המצב בתפוצות שעליו צריך לעשות את הפעילות הזאת.

אברהם נגוסה: אני בעד שאנחנו נעשה, לא היום, אבל נקבע.

אלעזר שטרן: אבל זה הסדר.

אלעזר שטרן: אם נגיד עכשיו יש מצב שהנוער בתפוצות מתרחק מאתנו, שהפדרציות לא מבינים מה אנחנו רוצים מהם.

אברהם נגוסה: כמובן שהוא ייתן.

אלעזר שטרן: לא, אני יודע מה הם יעשו פה.

אלעזר שטרן: יש לנו ניסיון.

אלעזר שטרן: מה שאני אומר, כיון שהזמן שלך יקר, יכול להיות שכדאי להתחיל עם מה הם מתמודדים.

אלעזר שטרן: לפני שיגידו לי מה הם עושים, שיגידו עם מה הם מתמודדים.

אלעזר שטרן: איך נראות התפוצות היום שביחס לזה, משרד התפוצות עושה את מה שהוא עושה.

אברהם נגוסה: בהחלט אני מצפה שבדיווח כרגע, המנכ"ל ייתן גם את הדברים האלה ויציין, כי הוא צריך לציין את המצב ומה הם עושים כדי להתמודד עם המצב.

אברהם נגוסה: בואו נשמע, בשביל זה המנכ"ל נמצא פה, הנה השר הגיע אפילו לפני הזמן.

נפתלי בנט: שלום.

אברהם נגוסה: שלום לך ותודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים את בואו של השר שנמצא איתנו לדווח על פעילותו של המשרד, ולכן אנחנו נמשיך, לאחר שהשר עוזב, עם המנכ"ל.

אברהם נגוסה: אנחנו ניתן כעת לשר להיכנס לעניין מחוסר הזמן שלנו.

אברהם נגוסה: בבקשה.

נפתלי בנט: צהריים טובים, תודה ליושב ראש הועדה חבר הכנסת נגוסה ולכל חברי הכנסת.

נפתלי בנט: קודם כל שאלה בסייסת שעומדת מול עינינו ואני לפחות הכרעתי בה , זה האם מדינת ישראל בכלל צריכה להקצות משאבים וכסף כדי לשמר את הקשר עם יהדות התפוצות, לא רק לצרכי עליה.

נפתלי בנט: כלומר לאורך כל השישים ומשהו שנים הראשונות של המדינה, אנחנו בגדול ראינו ביהדות התפוצות או מקור לגיוס לעליה או מקור לגיוס כספים.

נפתלי בנט: אם אתה לא מתכוון לעלות לארץ ואתה לא מתכוון לתרום, לא היה לנו בעבר יותר מדי עניין בדבר הזה, וצריך לזכור, מדינת ישראל הייתה מעין פרויקט של יהדות העולם, העסק מתהפך.

נפתלי בנט: היום מדינת ישראל במקום מאוד מאוד חזק, וזה צריך להתהפך.

נפתלי בנט: בנימה אישית רגע אני רק אגיד שממש בימים אלה, לפני חמישים שנה בדיוק, זוג צעיר אמריקאי ששמם ג'יימס ז"ל ומירנה בנט שגדלו בסן פרנסיסקו במשפחה חילונית לחלוטין, נטולת קשר וזיקה למדינת ישראל וכמעט ליהדות, היום הזה לפני חמישים שנה הם עלו לארץ אחרי מלחמת ששת הימים, איזה שהוא זיק ניצת בהם, הם לא יודעים להסביר את זה עד היום, ובאמת הגיעו להתנדב בקיבוץ דפנה ואחר כך נשארו בארץ.

נפתלי בנט: לכן בפן האישי בוודאי גם יש לי.

נחמן שי: הנזק נמשך.

נפתלי בנט: הנזק לא נגמר.

נפתלי בנט: יום אחד אני אספר לך למה הם לא נשארו בקיבוץ דפנה.

נפתלי בנט: אני לעולם לא אשכח שבשבעה שבאנו לנחם אותך, הספר של גליקל המל היה על השולחן, ואז סיפרת לנו ש- - - אז אולי שם התשובה.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: אז מכל מקום, יש פה קודם כל הכרעה ערכית לא מובנת מאליה, שמדינת ישראל משקיעה כספים, כן, גם באותה נערה באוקלהומה ובאותו נער בליטא, שזה לא מובן מאליו.

נפתלי בנט: לא מובן מאליו, כי זה שקל שלא הולך לאופקים, אני בכוונה מקצין רגע, אבל זו דילמה שהייתה לנו בממשלה הקודמת ועמדנו על זה.

נפתלי בנט: היום בעולם יש 14.5 מיליון יהודים, בפעם הראשונה מאז גלות בבל יש רוב יהודי, זאת אומרת לא רוב יהודי בארץ ישראל, המקבץ היהודי הגדול ביותר בעולם הוא בארץ ישראל, דבר שקשה להבין.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: ההתבוללות.

אלעזר שטרן: זה לא רק בגלל שהצלחנו פה.

נפתלי בנט: אני יודע, אני רק אומר, לא היה לנו את זה מאז ימי בית ראשון, מאז גלות בבל בעניין הזה.

נפתלי בנט: מה שמאיים עלינו בגדול זה הרבה מאוד התבוללות, גם בארצות הברית, גם במזרח אירופה, ונפילה דרסטית בעוצמת הזיקה בין הצעירים, בעיקר הדור הצעיר, לבין מדינת ישראל.

נפתלי בנט: ממש רואים, ויותר מאוחר יפרטו, אנחנו רואים שבקרב המבוגרים מעל גיל 65 הנושא היהודי והנושא הישראלי, ואני בכוונה מפריד ביניהם, הם לא אותו דבר, זה בעל משקל גדול.

נפתלי בנט: ככל שאנחנו יורדים בגיל אנחנו רואים ששני הנושאים האלה, גם הצד היהודי וגם הצד הישראלי הולך ונחלש, זה איום מהותי, זה מדיר שינה מעיני.

נפתלי בנט: מבחינתי אם אני צריך להגדיר מה שלושת היעדים של מדינת ישראל בכלל, אחד – זה קיום המדינה, עצם קיום המדינה, שתיים – קיטוב בתוך המדינה והפערים החברתיים בתוך המדינה, ושלוש זה עתיד העם היהודי בתפוצות, עד כדי כך.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: משני טעמים.

נפתלי בנט: טעם ראשון, ככה.

נפתלי בנט: כי זה ציווי קטיגורי שאנחנו צריכים לשמור על נצח ישראל.

נפתלי בנט: ו-BY FAR זו הסיבה העיקרית, למה מדינת ישראל תשקיע כסף בכזה דבר.

נפתלי בנט: הפן השני זה שאנחנו גם זקוקים מבחינה אסטרטגית לתפוצות חזקות.

נפתלי בנט: מה פעולות המשרד, מה תכלס שלושת יעדי המשרד?

נפתלי בנט: היעד הראשון הוא חיזוק הזהות היהודית והקשר לישראל בקרב יהודי התפוצות שהם פחות משויכים, מה שאנחנו קוראים ה-UN AFFILIATED.

נפתלי בנט: אנחנו פחות נתעסק באנשים שהם AFFILIATED כי שם זה כבר מטופל.

נפתלי בנט: הנושא השני שאני ארחיב בו פחות מטעמים מובנים, זה הנושא של מאבק באנטישמיות וחוסן קהילתי, רק להגיד שנעשים דברים באמת משמעותיים, אני חושב שחלקכם גם מכיר, לשמירה על בטחון היהודים בעולם במקומות בעייתיים ונעצור שם.

נפתלי בנט: והדבר השלישי שהוא מבחינתי יעד, זה חיבור בין הקהל הישראלי ליהדות התפוצות.

נפתלי בנט: הנושא של כמה אכפת לי כישראלי ממה שקורה בתפוצות, יחסית התשובה היא לא כל כך, לצערנו.

נפתלי בנט: ואחת המשימות שלנו זה להגביר בקרב הציבור הישראלי את האכפתיות מאחינו בגולה.

נפתלי בנט: פעולות תכלס שעשינו לאור שלושת הדברים, אז בתחום חיזוק הזהות היהודית למעשה יצאנו לפרויקט שנקרא מוזאיק יונייטד, זה סדר גודל של 20,000 סטודנטים בקמפוסים שמקבלים מגע עם יהדות או על ידי הילל, שנדמה לי שזה הארגון הגדול ביותר, או על ידי חב"ד או על ידי עולמי והכל נמדד.

נפתלי בנט: הכל ממוחשב, אנחנו רוצים מגע משמעותי.

נפתלי בנט: זה אומר, אל תתפסו אותי במילה, נדמה לי שמונה מפגשים לפחות במהלך שנה און קמפוס, ב-445 מרכזים, ב-300 קמפוסים ברחבי העולם.

נפתלי בנט: נכון תמיד אנחנו מתלוננים, "אה, אבל אנחנו לא בקמפוסים", זה השתנה.

נפתלי בנט: אנחנו בקמפוסים אבל זה לא הסברה, זה לא מאבק ב-BDS.

נפתלי בנט: בעיני אין לך מה לדבר על הסברה אם בנאדם לא אכפת לו מישראל, אם לא אכפת לו מהיהדות של עצמו.

עליזה לביא: זה שני דברים שונים, אתה יודע, היהדות של עצמו וישראל, ברוב המקרים.

נפתלי בנט: את צודקת לגמרי, נכון.

נפתלי בנט: זיקה ליהדות זה יכול להיות עקרונות של תיקון עולם, העקרונות המוסריים של היהדות, זיקה לישראל זו זיקה למדינת ישראל.

נפתלי בנט: ואני אגיד לך תובנה שלמדנו, ולא ידעתי בתחילת הדרך, הרבה יותר קשה הזיקה לישראל, כי ישראל היום זה לפעמים מותג מאוד בעייתי, אז הרבה יותר קל להגיע דרך, וכל אדם לפי עמדותיו הפוליטיות, כל סטודנט יחליט מה מתאים לו.

נפתלי בנט: יש כאלה שהולכים להלל, לא סוד שהילל מצוי ב - - -

נחמן שי: מה הם עושים ב - - -

נפתלי בנט: בעצם לומדים יהדות, פילוסופיה יהודית, היסטוריה וכל אחד לפי שיטותיו שלו.

נפתלי בנט: אנחנו לא מגדירים איך הם יעשו את זה, אנחנו עושים את זה על ידי שלושת הארגונים שתיארתי.

נפתלי בנט: זה בהיקפים מאוד גדולים, זה למעשה פרויקט דגל של ממש שקורה.

נפתלי בנט: זה במקביל להמשך - - -

עליזה לביא: רק מבחינת המבנה, זה ניצול של פלטפורמות קיימות, ואתה מעביר להם בעצם תקציב.

נפתלי בנט: כן, אבל גם דורש מהם פעולות שהם לא עשו קודם.

נפתלי בנט: הילל קיים עוד הרבה לפנינו, חב"ד קיים עוד הרבה לפנינו, עולמי קיים עוד הרבה לפנינו.

נפתלי בנט: אני לא בעניין של המצאת הגלגל.

נפתלי בנט: אבל כן, אנחנו בעצם אומרים, אנחנו רוצים שאתם תייצרו מגע משמעותי, יחד איתם ישבנו, הגדרנו מה זה מגע משמעותי, שוב, נדמה לי שמונה מפגשים.

נפתלי בנט: ב-X מפגשים, ולפי זה הם מקבלים את התשלום.

נפתלי בנט: הכל ממוחשב ויש לנו דאטה בייס שהולך וניבנה.

עליזה לביא: אתה יכול לשתף אותנו בבחירה של שלושתם ולא אחרים?

נפתלי בנט: תרשמו ודביר יענה.

נפתלי בנט: היה פתוח הדבר הזה.

עליזה לביא: הם ניגשו ל - - -

נפתלי בנט: אני חושב שכן, תיכף נבדוק, אבל כפי שאת רואה זה שני ארגונים מאוד ותיקים בעניין.

עליזה לביא: אנחנו מכירים, אבל אנחנו מכירים עוד כמה.

עליזה לביא: צריך לדעת על תהליך הבחירה.

נפתלי בנט: מאה אחוז.

נפתלי בנט: פרישה גיאוגרפית של קמפוסים, 346 קמפוסים בצפון אמריקה, 15 בדרום אמריקה, 75 באירופה, 4 באסיה, 2 באוסטרליה, 3 באפריקה.

נפתלי בנט: זה דבר נוסף.

נפתלי בנט: עוד פעולות: אנחנו כמובן ממשיכים עם תגלית ומסע, אני כן רוצה לשתף אתכם באחד הפרויקטים היפים שהגדלנו בצורה משמעותית, זה תגלית לאמהות.

נפתלי בנט: אתם שמעתם על זה?

עליזה לביא: מה זה שמענו?

עליזה לביא: אנחנו מארחים.

עליזה לביא: אני שמחה שהמשרד הצטרף.

נפתלי בנט: נכון, אנחנו הצטרפנו אבל הגדלנו את ההיקף, זה שוס באמת מוצלח.

עליזה לביא: זו יוזמה של אישה אחת שהתחילה.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: אישה מדהימה אחת.

נפתלי בנט: אני אסביר רק מה ההבדל, לטעמי האישי, ואנחנו נמדוד את זה.

נפתלי בנט: האפקט הוא יותר משמעותי מתגלית.

עליזה לביא: אני ממש רוצה לברך אותך על ההחלטה לצרף את המשרד, משום שזו באמת יוזמה שצמחה מהשטח.

נפתלי בנט: שוב, אנחנו לא המצאנו את זה, אני לא בעניין של להמציא.

נפתלי בנט: אנחנו מזהים פרויקטים קצת כמו קרן הון סיכון שמזהה פרויקט מוצלח.

נפתלי בנט: בגדול, מה שהם עושים, לוקחים נשים UNAFFILIATED, העיקרון הוא שהן צריכות להיות אימהות לילדים שהם בבית והן UNAFFILIATED והן מאזור גיאוגרפי אחד פחות או יותר, זאת אומרת משכונה אחת, מעיר אחת, עיירה אחת, מביאים אותן לפה למעין תגלית לאימהות.

נפתלי בנט: קודם כל זו בגרות ברמה אחרת, זו התחברות ברמה אחרת, ואז יש להן שנה של FOLLOW UP שם בקהילה, והן בעצם יוצרות קהילה לפעמים כשאין.

נפתלי בנט: כי UNAFFILIATED בעצם בהגדרה הם לא שייכים לקהילה, אין להם בית כנסת מקומי, לא רפורמי, לא קונסרבטיבי, לא כלום.

נפתלי בנט: ואז הן יוצרות מעין קהילת אימהות בגיל רלבנטי, כמו שאמרתי, בערך 35-45.

נחמן שי: ומה הן עושות, הן באות לארץ?

עליזה לביא: כן.

עליזה לביא: הן באות לעשרה ימים.

נפתלי בנט: השיא זה הביקור בארץ סטייל תגלית, אבל הן חוזרות ובאמריקה הן ממשיכות להיפגש פעם בחודש ולהיות, ואז גם בלעדינו הן ממשיכות לנהל יוזמות משלהן.

נחמן שי: זה גם לאבות או רק לאמהות?

נפתלי בנט: כרגע זה רק לאמהות.

יוליה מלינובסקי: כח נשי.

נפתלי בנט: הכח הנשי.

עליזה לביא: ההבנה שבעצם החינוך בבית לאמהות, וברוב הבתים שהן מגיעות מהם הן לא כל כך מכירות, לא כל כך יודעות.

עליזה לביא: חינוך ביתי מה שנקרא.

נחמן שי: אנחנו גם רוצים אבות - - -

<קריאה: יש פיילוט.

נפתלי בנט: יש כבר פיילוטים גם לאבות.

נפתלי בנט: אבל מצאנו, ובאמת שוב, אני מברך, לא אנחנו יזמנו את הדבר הזה, אבל בהחלט העצמנו את זה.

נפתלי בנט: עוד מרכיבים שבקנה זה סיפור של הישראלים בחו"ל, בעיקר בארצות הברית, בקנדה, בחלקים מאירופה, ודוברי רוסית בתפוצות, זו גם קהילה מאוד גדולה.

יוליה מלינובסקי: יש לי שאלה על זה, חיכיתי בסבלנות.

יוליה מלינובסקי: יש פרויקט שנקרא "חפציבה" שזה חינוך פורמלי בתפוצות, ונודע לי לאחרונה שבעצם אדוני השר החליט לסגור את הפרויקט הזה או להוריד בתקציבו.

יוליה מלינובסקי: זה הקשר ההדוק האולטימטיבי, שבעצם אנחנו משלמים עבור חינוך והילדים מקבלים שם את החינוך הישראלי והיהודי.

יוליה מלינובסקי: ונודע לי שזה המצב, האם אתה יכול להתייחס.

נפתלי בנט: אנחנו לא סוגרים את חפציבה, ויותר מאוחר נתייחס בצורה יותר - - -

יוליה מלינובסקי: אבל - - -

אברהם נגוסה: בואו ניתן לשר לדווח.

יוליה מלינובסקי: ומשום מה דברים טובים, דיברת קודם בהרחבה.

נפתלי בנט: קודם כל לא רע לשמוע דברים טובים.

נפתלי בנט: אבל אני גם רוצה לומר שלגבי התגלית לאמהות, עד היום 12,000 נשים מ-26 מדינות.

יוליה מלינובסקי: ומה עם חפציבה?

נפתלי בנט: אמרתי, אנחנו לא סוגרים את חפציבה.

נפתלי בנט: אני כן רוצה - - -

יוליה מלינובסקי: אתה מקצץ בתקציב.

נפתלי בנט: שניה, אנחנו נגיע להכל, אני רוצה להסביר את העקרונות ואז המנכ"ל יענה על הכל.

נפתלי בנט: איך אנחנו עובדים?

נפתלי בנט: בסוף יש תקציב.

נפתלי בנט: אני עובד ככה גם במשרד החינוך.

נפתלי בנט: בעולם העסקי אתה עובד על ROI, שמעתם את הביטוי?

נפתלי בנט: Return On Investment, אתה שם 100 שקלים, מה יהיה ההחזר העסקי.

נפתלי בנט: אנחנו לא בעולם העסקי, אז אנחנו בונים בעצם מדד אפקט.

נפתלי בנט: מה יהיה האפקט, אם זה במשרד החינוך, האפקט החברתי החינוכי, אם זה במשרד התפוצות, אנחנו צריכים להיות מאוד קרים בעניין הזה.

נפתלי בנט: למשל אני באמת בנטייה שפרויקט "מומנטום" שעליזה מדברת על זה הרבה, זה פרויקט עם החזר מאוד גדול כי בסוף לעומת סטודנט אחד שמושפע פה משפחה שלמה, ולכן אנחנו ניטה להעביר יותר תקציבים למה שנותן יותר החזר.

נפתלי בנט: כך אני עובד על כל הפרויקטים.

נפתלי בנט: זה שמה שהוא היה לא אומר שהוא ימשיך, יכול להיות שכן יכול להיות שלו, לפי עוצמת האפקט.

יוליה מלינובסקי: בשיטה כזאת אולי אין טעם להשקיע למשל בנכים כי אין מהם תוצאה.

נפתלי בנט: לא, לא קשור.

עליזה לביא: - - את האפקט אתה משקיע.

נפתלי בנט: לפי הרבה פרמטרים בדיבור הזה.

נפתלי בנט: מכל מקום - - -

יוליה מלינובסקי: אם אתה יכול להגיד משהו בתשובה על כך?

נפתלי בנט: אז אמרתי, חפציבה ממשיך.

יוליה מלינובסקי: באותו היקף?

<דביר כהנא: לא רק שהוא ממשיך, אנחנו מגדילים את התקציב ואני אתייחס לזה אחר כך.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: שמחתי לשמוע.

אלעזר שטרן: לי יש שאלה אחת, אולי תצליח להתייחס לזה קודם.

אלעזר שטרן: תראה, כל המחקרים האלה בארץ או בחוץ לארץ, לי יש תחושה לא סתם, כל פעם שיש אנשים שחוזרים מבחוץ, על פחות ופחות הזדהות עם מדינת ישראל, כמו שנאמר פה, ככל שיותר צעירים מזדהים פחות.

אלעזר שטרן: חוץ מהפעילויות האלה, איך אנחנו מתמודדים באמת עם האתגר הזה?

אלעזר שטרן: אני מבין למה נוח, מבחינה מסוימת הפעולות האלה זה מטבע מתחת לפנס.

אלעזר שטרן: נוח לנו, יש לנו את תגלית, יותר טוב, פחות טוב, יש לי השגות גם לגבי תגלית בשנים האחרונות, לצערי הרב לא ראינו אותם ב-BDS כמו שחשבנו לראות אותם, אנחנו לצד ההצלחה של תגלית, היינו צריכים לראות לדעתי יותר הזדהות בקרב הצעירים עם מדינת ישראל, לפי מה שאני שומע, כולל השבת הזאת יש פחות, זה מטריד את ההורים, או את גילאי 60, 65, 70 שם זה מטריד מאוד.

אלעזר שטרן: החשש שלי זה שאנחנו הולכים פה לקפצונים, לדברים קטנים, ולא מסתכלים על תמונת המקרו.

אלעזר שטרן: ותמונת המקרו היא שיהודים בתפוצות, במיוחד במקומות כאלה שיש פחות מצוקה, או שיש להם אפשרויות אחרות, ההורים שלך זה סיפור, כאילו מבחינת הסיכוי שזה יקרה היום, הוא הרבה יותר נמוך.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה ללכת ישר לסוגיית הכותל והגיור, למרות שאין לי ספק שזה יושב שם.

אלעזר שטרן: איפה אנחנו באמת מתמודדים עם האתגר הזה, למה יהדות ארצות הברית – בהנחה שזה נכון, אני לא עשיתי מחקר על זה אבל זה אנחנו שומעים כל הזמן, למה יהדות ארצות הברית, ככל שנהיים יותר צעירים מזדהים פחות עם מדינת ישראל?

אלעזר שטרן: אני לא חושב שבכל אנחנו אשמים, זה העולם, התקשורת, לא משנה מה.

נחמן שי: שטרן, הוא צריך ללכת וגם אנחנו רוצים לשאול.

אלעזר שטרן: אוקיי, בבקשה.

נחמן שי: אני רוצה לשאול אותך שאלה נוספת.

אברהם נגוסה: אולי נרכז את השאלות והוא יענה ביחד.

אלעזר שטרן: --- אני רואה שהיה כבר 14:00.

אברהם נגוסה: למה אתה נכנס?

אלעזר שטרן: אני שואל עד מתי.

אברהם נגוסה: בסדר, יש לו כמה זמן.

אלעזר שטרן: מה הלחץ?

אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: השאלה שלי נוגעת באמת למשהו שהוא יותר אסטרטגי.

נחמן שי: הקרע בין הקהילות הגדולות, הקונסרבטיבית והרפורמית לבין מדינת ישראל.

נחמן שי: אתה תשקיע כמה שתשקיע בארגון א', בארגון ב', בארגון ג', זה עצים שלא רואים את היער.

נחמן שי: מה אנחנו עושים ומה אתה עושה, זה ממש השדה הישיר שלך, כדי לחבר את הקרעים האלה שנעשו עכשיו, זה בממשלה שאתה חבר בה, בוא לא נשכח את זה.

נחמן שי: מה אתה עושה כדי להחזיר את הדברים לקדמותם, אם בכלל?

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת עליזה לביא בבקשה.

עליזה לביא: אני שמחה שפתחת בסיפור האישי שלך ושל הוריך, ודווקא כמי שמכיר את המורכבות, את הרגישות, וגם אולי את הנתק רב השנים, האם באמת לא הגיע הזמן לפתח תכניות ייחודיות וגם נקודתיות, במיוחד אחרי שני האירועים האחרונים שבהם אנחנו שומעים את הכאב הגדול שעולה.

עליזה לביא: "אין לכם מקום בשבילי בכותל, לקחתם לי אותו", סטודנטים בברנדייס מדברים על זה, סטודנטים במקומות אחרים.

עליזה לביא: אז האם לבוא ולהשתמש בפלטפורמות הקיימות נותן את המענה לנזק שאנחנו כמדינה עושים, לא תמיד אנחנו חושבים על ההשלכות החמורות של חלק גדול מהדברים שאולי אפילו חלקנו לא מתכוון לכך, ובטח אדוני, שאתה מכיר את הסיפור באופן אישי.

עליזה לביא: נקודה שניה, אני רוצה לחזור על הבקשה שלי לבקש איך נעשה המיון שלכם, במי אתם תומכים, במי אתם לא תומכים, והאם אין פרופיל יותר מדי דומה במי שאתם תומכים וזה לא מכסה את המגוון שיש לנו גם בזרמים, אבל גם, אנחנו כולנו יודעים ש-85% הם UNAFFILIATE.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת סתיו שפיר בבקשה.

סתיו שפיר: תודה רבה.

סתיו שפיר: יש לי שאלה מאוד ספציפית.

סתיו שפיר: המשרד שלך מתקשר עם חברה בשם מוזאיק יונייטד, בסכום של 190 מיליון שקלים, כבר שנתיים וזה נעשה לאחר שהחלטת ממשלה שונתה במיוחד כדי להתאים את עצמה לחברה הזאת.

סתיו שפיר: אחד האישורים היה אישור חריג ממינהל תקין.

סתיו שפיר: רציתי לדעת גם, והתאריך - - - בקרוב, אז רציתי לדעת אם הם כבר כן עובדים לפי מינהל תקין.

סתיו שפיר: עורך הדין של החברה, עו"ד דוד שמרון, מקורבו של ראש הממשלה, עורך הדין שלו, היום אנחנו יודעים איפה הוא נמצא.

סתיו שפיר: כן, הוא עורך דין של חברת מוזאיק וזה מסקרן עם החלטת הממשלה, איך שהיא קשורה בעניין הזה.

סתיו שפיר: התנאי הנוסף של ההתקשרות היה שהחברה תגייס בעצמה 380 מיליון שקלים הון עצמי.

סתיו שפיר: האם היא כבר הוכיחה עמידה ביעדים האלה?

סתיו שפיר: האם פורסמו איזה שהם הישגים של העבודה עם החברה הזאת?

סתיו שפיר: וגם מדוע חברה חיצונית, אין לנו גופים שהמדינה עובדת איתם ממילא בתחומים האלה, הסוכנות היהודית למשל או גופים אחרים שמדינת ישראל יכולה, ההסתדרות הציונית, שלמעשה היא יכולה להתקשר איתן?

סתיו שפיר: במה הם עוסקים?

סתיו שפיר: זה סכום אדיר של כסף.

יוליה מלינובסקי: אפשר שאלה אחרונה?

יוליה מלינובסקי: איך הקשר עם התפוצות לפרסום בתנאים כמו שביעי בשבוע, מצב רוח, עולם קטן, שזה עלונים שמחולקים בבתי הכנסת?

יוליה מלינובסקי: אני אתייחס לזה שבסך הכל סכום הפרסום במדינת ישראל, בתוך הארץ, לא בתפוצות, היה כמעט 6 מיליון שקל.

יוליה מלינובסקי: החלוקה לא ברורה על סמך מה זה נעשה, מה היו השיקולים, והאם נכון להשקיע סכומים כאלה בתוך המדינה ובכלי תקשורת ישראליים, שאפילו שמענו שהסרטון שנעשה על ידי ערוץ 2, ישב פה נציג בישיבה הקודמת של הקהילות, וטען שהסרטון הזה פגע קשות בקהילות בארצות הברית.

יוליה מלינובסקי: אבל אפשר להבין אולי רציונל, לקרב ישראלים לתפוצות, אבל איך זה קשור לאותם עלונים שמחולקים בבתי הכנסת?

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: בבקשה כבוד השר.

נפתלי בנט: אני אתייחס לדברים.

נפתלי בנט: השאלה של אלעזר שטרן היא לגבי שאלת המקרו של ירידת ההזדהות של היהודים הצעירים בעולם.

נפתלי בנט: קודם כל זו עובדה, יש ירידה וזה מאוד טורד את מנוחתי.

נפתלי בנט: ככל שאני מעמיק בעניין הזה, אני אגיד את הסדר של הדברים.

נפתלי בנט: אנחנו מאוד יזרעאל סנטריק פה, אנחנו חושבים שכל העולם סובב סביבנו, וזה לא נכון, העולם לא סובב סביבנו.

נפתלי בנט: קודם כל, הקרב הכי גדול שלנו זה לא הסוגיה הישראלית פלשתינית, שאני לא מבטל אותה כבעיה, היא בעיה, וזה לא סוגיית הרפורמים, קונסרבטיבים שאני לא מבטל אותה כבעיה, היא בעיה.

נפתלי בנט: אבל BY FAR הבעיה העיקרית זה האדישות.

נפתלי בנט: זה לא שעכשיו קמים בבוקר, ואני אומר את זה באמת על בסיס המון מגע, זה לא שעכשיו קמים בבוקר ואתה תתפוס איזה יהודי בארצות הברית בן 16 והוא יגיד לך "אני לא יכול, מה שהם עשו בכותל, הכיבוש וזה", הלוואי, אני אומר הלוואי שהיה אכפת לו מספיק כדי שיתלונן.

נפתלי בנט: הוא פשוט לא מתעסק בנו, אנחנו לא רלבנטיים.

נפתלי בנט: זו הבעיה.

נפתלי בנט: הרחק אחורנית אני מאגד את שתי הסוגיות, ששוב כאמור אני לא מבטל, וזה כבר מוביל אותי באמת לנקודה של, ולכן הפעולות האלה הן מאוד משמעותיות.

נפתלי בנט: חבר'ה, זה לא פירורים.

נפתלי בנט: בתגלית אנחנו מגיעים לכמעט 50% משכבה של יהודים, זה המון.

עליזה לביא: 50% שמה?

נפתלי בנט: שמגיעים לישראל.

נפתלי בנט: משכבת גיל בארצות הברית, מגיעה לישראל.

עליזה לביא: תגלית זה לא שלנו.

עליזה לביא: זה לא התחיל על ידינו.

נפתלי בנט: לא אמרתי.

נפתלי בנט: מה זה לא התחיל?

נפתלי בנט: אני עכשיו יושב ראש תגלית.

עליזה לביא: גם המחקר על תגלית יושב לא בישראל.

עליזה לביא: כלומר כל הנתונים וה- - -

נפתלי בנט: לא הבנתי את השאלה.

נפתלי בנט: חברים - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה שהוא יתייחס לשאלות שכבר נשאלו כי אין הרבה זמן.

נפתלי בנט: אני נוקט בפתגם חז"ל "לא עליך המלאכה לגמור ולא אתה בן חורין להבטל ממנה" יש פה בעיות עצומות, ותיכף אני אגע גם בהן.

נפתלי בנט: אני רק אומר, אז מה, לא נעשה את זה?

נפתלי בנט: לא נעשה מוזאיק, לא ניגע בסטודנטים?

עליזה לביא: מה זה מוזאיק, אולי אפשר.

נפתלי בנט: הבהרתי קודם.

נפתלי בנט: הסברתי.

נפתלי בנט: לא הקשבתם, אני אסביר עוד פעם.

נפתלי בנט: זה דבר מדהים, זה הסטודנטים.

נחמן שי: ניסיון - - - לתגלית באיזו שהיא דרך אחרת, לנושאים אחרים.

עליזה לביא: אדוני, כולנו לא הבנו.

נפתלי בנט: אז אין בעיה אני אסביר.

נפתלי בנט: אני לא בסדר, אני אסביר.

נפתלי בנט: תראו, לגבי הסוגיה של הכותל וחוק הגיור.

נפתלי בנט: קודם כל אני אגיד פה, למי שעוד לא יודע, רחבת הכותל, רחבת ישראל שפתוחה גם ברגע זה, כל אחד יכול ללכת, אני הקמתי אותה, לפני ארבע שנים.

נפתלי בנט: אחרי שדיברו עליה שנים, הלכתי והקמתי רחבת כותל שזה נתן מזור במשך כמה שנים טובות, זו הייתה נקרא לה, הפשרה הבסיסית.

נפתלי בנט: וזה ממש הרגיע את המצב.

נפתלי בנט: אז יצרו באמת פשרה משודרגת, שבעצם היו שלושה הבדלים בין הפשרה הנוכחית.

נפתלי בנט: דבר ראשון, אפ גרייד, שבאיזה 18 מיליון שקל, פשוט לשפץ, הניראות, הכל.

נפתלי בנט: הדבר השני, שהכניסה תהיה מהכניסה המרכזית ולא מאותה כניסה צידית שקיימת היום, והדבר השלישי שיהיה ניהול משותף שיכלול גם את הזרמים.

נפתלי בנט: מה שקרה, זה עבר בממשלה, ואחר כך הייתה נסיגה.

נפתלי בנט: אני חייב להגיד, אני גם הופתעתי.

נפתלי בנט: הייתי באותו זמן במל"ל, אפרופו משבר הקבינט הקודם, אני הופתעתי כמו כולכם, שמעתי מהחדשות ש- - - - וניסינו ככל האפשר להרגיע.

אלעזר שטרן: שלושה חודשים זה הוקפא, זה לא יושם.

אלעזר שטרן: החלטת הממשלה הוקפאה.

נפתלי בנט: בסדר.

נפתלי בנט: עכשיו אני רק רוצה לחדד איפה אנחנו עומדים.

נפתלי בנט: אנחנו עומדים כרגע, אני עומד, אני חלק מממשלה ואני גם צריך להיות נאמן לממשלה.

נפתלי בנט: אנחנו מקדמים את אותו שיפוץ ב-19 מיליון שקלים, שני המרכיבים השניים להערכתי לא יקרו, בעיקר לא הצליחו להסביר פה את הדבר המאוד פשוט, הכותל פתוח.

נפתלי בנט: תשאלו מאה אנשים ששמעו על הדבר הזה, מבחינתם ישראל סגרה את הכותל.

נפתלי בנט: כשאני הלכתי ופגשתי את הפדרציות, זה מה שאמרתי להם, "חבר'ה, הכותל פתוח" היה מעין מצב שכל אחד מלבה, ובסדר, זו דינמיקה פוליטית.

נפתלי בנט: יש לי עוד דקה.

נפתלי בנט: בסדר.

נפתלי בנט: אז זה המצב כרגע.

נפתלי בנט: האם נגרם נזק?

נפתלי בנט: כן, נגרם נזק משמעותי.

עליזה לביא: ומה אנחנו עושים?

נפתלי בנט: בסדר, עושים מה שעושים במצב כזה.

נפתלי בנט: מדברים, יוצרים תקשורת, כמה שיותר מדברים, זה לא סוד, ההרכב הקואליציוני.

נפתלי בנט: אנחנו יודעים את המגבלות.

נפתלי בנט: אגב, אני מבטיח לכם שגם אם מחר אתם תהיו בממשלה בהרכב כזה, אנחנו מכירים את המגבלות, יש מגבלות קואליציוניות.

עליזה לביא: אבל ההסברה לסטודנטים - - -

נפתלי בנט: עכשיו הדבר השני.

נפתלי בנט: לגבי השאלה של מוזאיק.

נפתלי בנט: סתיו, שאלת מרכיבים טכניים שעוד מעט דביר יענה כשאני אצא, אבל למרכיבים של ההישגים ולמה חברות חיצוניות – ככה, אחד, ההישג המרכזי זה ש-20,000 סטודנטים בארצות הברית בשנה החולפת קיבלו מגע רציף ומשמעותי או עם הלל או עם חב"ד או עם עולמי, אחד משלושת הארגונים המפעילים.

נפתלי בנט: למה ארגונים מפעילים ולא הסוכנות ולא אנחנו?

נפתלי בנט: כי אלה הארגונים שכבר מצליחים בשטח.

נפתלי בנט: הם יותר טובים מאיתנו.

נפתלי בנט: אני לא חושב שאנחנו כממשלה מבינים יותר טוב מהאמריקאים - - -

סתיו שפיר: למה לתת לארגונים כסף?

סתיו שפיר: למה צריך להקים חברה נוספת בשביל להעביר לארגונים שגם ככה מטפלים - - -

נפתלי בנט: זה אותו מודל של תגלית.

נפתלי בנט: זה מודל הרבה יותר ורסטילי, הרבה יותר מהיר, אנחנו יוצרים מבנה מצ'ינג, וכן, גייסנו את סכום המצ'ינג, וזה נורא מוצלח.

נחמן שי: גייסתם 390 מיליון שקל?

עליזה לביא: חברה שמעבירה כסף - - -

נפתלי בנט: כמה גייסנו?

נפתלי בנט: כן, כן.

עליזה לביא: חברה שמעבירה את הכסף?

נפתלי בנט: אבל מה תגלית עושה?

נפתלי בנט: זה בדיוק מודל תגלית.

נפתלי בנט: איך זה עובד?

נפתלי בנט: אני רוצה להסביר לכם.

נפתלי בנט: קודם כל אני עומד מאחורי זה, אני חושב שזה הכי אפקטיבי.

נפתלי בנט: אתם מקדשים את הסוכנות, להגיד לכם שזה שיא היעילות הממשלתית?

נפתלי בנט: אני לא חושב.

נפתלי בנט: פה זה מעין סטארט אפ, שהכל חשוף, אין לנו שום בעיה, אני גאה בעניין הזה.

נפתלי בנט: תקשיבו מה הרעיון, הרעיון הוא, יש ארגונים מפעילים, אנחנו קובעים סטנדרטים שהם צריכים לעמוד, אנחנו יוצרים גם את הסטנדרטיזציה, גם את הבקרה.

סתיו שפיר: אבל לא כללי מינהל תקין.

סתיו שפיר: היא מוחרגת מכללי מינהל תקין.

נפתלי בנט: בסדר, על פי מינהל תקין היא מוחרגת לתקופה.

נפתלי בנט: על פי חוק.

נפתלי בנט: אנחנו לא משחקים משחקים.

סתיו שפיר: החלטת ממשלה.

נפתלי בנט: שניה, נורא נכנסים בלחפש.

נפתלי בנט: יש פה דבר מדהים שלא עשינו עשרות שנים, אנחנו סוף סוף, החגיגה היא שאנחנו סוף סוף בקמפוסים ואני גאה בזה, ואנחנו נעמוד מאחורי זה.

עליזה לביא: אז בוא תסביר לי, אני לא מצליחה להבין.

עליזה לביא: אם אתה אומר שאתה עובד דרך ארגונים קיימים, מה הבנפיט של ה- - -

נפתלי בנט: שאנחנו עובדים עם מצ'ינג במבנה הזה.

נפתלי בנט: חבר'ה, זה בדיוק תגלית.

נפתלי בנט: גם תגלית מעבירה.

נפתלי בנט: היא בעצם גוף ניהול שמעבירה לעשרות מפעילים.

עליזה לביא: מוזאיק מביאים משלחות לארץ?

נפתלי בנט: לא, מוזאיק - - -

נחמן שי: לא, זה לימודים - - -

עליזה לביא: אתה הבנת?

עליזה לביא: אני לא הבנתי.

עליזה לביא: אם הכסף מועבר לארגונים קיימים בארצות הברית, למה צריך את מוזאיק?

נפתלי בנט: כי זה ארגון ניהול בקרה.

נפתלי בנט: איך את רוצה לעשות את זה?

נפתלי בנט: סתם ככה?

נפתלי בנט: הרי אני אשב פה ואת תגידי לי, איך אתה יודע שבאמת הם עשו שמונה מפגשים?

נפתלי בנט: איך אתה יודע שהם עושים סטנדרטים?

נפתלי בנט: זה ארגון בקרה וניהול.

עליזה לביא: הוא המינהלת.

נפתלי בנט: זה המינהלת.

נפתלי בנט: זה בעצם ארגון מינהלת.

נפתלי בנט: ולגבי הפרסומים בארץ, ואז אני אשיב לגבי השאלה של יוליה.

נפתלי בנט: יש לנו יעד שלישי.

נפתלי בנט: אמרתי לכם, יעד ראשון לחזק את הקשר של יהדות העולם אלינו ואל היהדות, שתיים, לדאוג לביטחון קהילות ושלוש, לחזק את הזיקה של ישראלים ליהדות התפוצות, דבר שלא כל כך מעניין את הישראלי המצוי, שאנחנו עושים פה קמפיינים, אנחנו מוציאים משלחות לחו"ל שנחשפות, אנשים שבחיים לא חשבו שזה מעניין אותם, בעיקר מעולם ההשפעה, וכן, גם אנחנו עושים תקשורת שיווקית יותר מוצלחת, פחות מוצלחת, לא כל דבר שאנחנו עושים מצליח, למרות שהרוב כן.

נפתלי בנט: אם יש ביקורת, אנחנו נתקן.

נפתלי בנט: תודה רבה.

נפתלי בנט: השר נפתלי בנט יוצא מהישיבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך עם המנכ"ל.

סתיו שפיר: שאלתי אם דוד שמרון, - - - החלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: בבקשה, אנחנו ממשיכים.

אברהם נגוסה: המנכ"ל מציג, יש לו מצגת.

אברהם נגוסה: הוא מציג לנו וכל שאלה אנחנו יכולים לשאול גם את המנכ"ל.

אברהם נגוסה: המנכ"ל יענה.

סתיו שפיר: 200 מיליון זה רק ההשקעה של ישראל ועוד 300 ומשהו זה המצ'ינג, 380.

סתיו שפיר: ואני שאלתי גם איך דוד שמרון היה מעורב בהחלטת הממשלה הזאת.

נחמן שי: הוא עבר בסביבה, ונפל עליה.

סתיו שפיר: ונפלה עליו החלטת ממשלה.

עליזה לביא: אתה פה ולא הגבת על מה שאמרו על הסוכנות?

עליזה לביא: לא ראיתי אותך.

אברהם נגוסה: בבקשה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שהוא יציג את פעילות המשרד.

אברהם נגוסה: השר עשה את זה בראשי פרקים אז הוא ייכנס יותר בפירוט.

אברהם נגוסה: אם יהיו שאלות שהוא יכול להשלים, הוא ישלים במובן המקצועי.

עליזה לביא: יש לנו ישיבת סיעה, אז נצטרך לעזוב עוד 10 דקות.

אברהם נגוסה: אוקיי.

סתיו שפיר: אני גם - - - לישיבת סיעה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: אנחנו נמשיך.

נחמן שי: אני אשמח בהזדמנות, אני נורא מצטער.

נחמן שי: אתה יודע שאני מאוד רוצה לדעת.

<דביר כהנא: שלום לכולם.

<דביר כהנא: צהריים טובים.

<דביר כהנא: ברשות

<דביר כהנא: כם אני אתן סקירה קצרה כפי שחבר הכנסת שטרן ביקש, ניתן קודם כל בקצרה את הרקע, שהוא בעצם בסיס העבודה והפעילות שאנחנו מבצעים.

<דביר כהנא: בגדול אנחנו מנתחים קטסטרופה היסטורית שמתרחשת בימים אלה בעולם, היא מתרחשת בדור האחרון.

<דביר כהנא: אנחנו רואים תמונת מצב של כ-8 מיליון יהודים מחוץ לגבולות ישראל, ורוב רובם של היהודים בעולם בוחרים מרצון, זאת אומרת אין פעולות כפיה, והם לא מצאו חלק ונחלה לא במדינת ישראל כמרכז העם היהודי ולא ביהדות שלהם כמרכיב משמעותי יום יומי בחייהם.

<דביר כהנא: האתגר הוא אדיר, אנחנו רואים מחויבות עמוקה של ממשלת ישראל לעסוק בתחום, אנחנו לא מתנדבים, זה לא FOUNDATION של הממשלה שאמורה להתייחס לפעולה ספציפית - - -

אברהם נגוסה: כשאתה אומר 8 מיליון יהודים, לפי איזו הגדרה אתה קובע את זה?

אברהם נגוסה: חוק השבות, לא חוק השבות?

<דביר כהנא: אנחנו לא מדברים פה, זכאי שבות יש עוד כמה מיליונים.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים, אם נספור גם את זכאי השבות, אנחנו מדברים על עוד כמה מיליוני אנשים.

אברהם נגוסה: מצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

<דביר כהנא: אז אם כך, אנחנו - - -

אלעזר שטרן: יש לי שאלה לפני הנתונים.

אלעזר שטרן: האמירה הזאת שהשר פתח בה, רוב העם היהודי בארצו.

אלעזר שטרן: שאנחנו רואים בזה בדרך כלל סיבה לחגיגה.

אלעזר שטרן: אני חושב שנכון לכל אמירה כזאת לצרף שזה לא רק בזכות עליה.

אלעזר שטרן: וזה לא קשור לממשלה הזאת או לממשלה אחרת, זה לגודל האתגר שמונח לפתחי כולנו.

אלעזר שטרן: זאת אומרת זו התבוללות לאורך שנים שמביאה לכך שהעם היהודי, המספר שלו אולי נשאר קבוע ואז רוב העם היהודי בארצו.

<דביר כהנא: אנחנו בוודאי לא חוגגים, אנחנו נמצאים כפי שאמרתי בתחילת דבריי בקטסטרופה היסטורית.

<דביר כהנא: אנחנו נמצאים בתחושת דחיפות ושליחות לתופעה שמעולם לא התמודדנו מולה, כעם.

<דביר כהנא: כן?

<דביר כהנא: אין אינקוויזיציה, אף אחד לא כופה את צעירי העם היהודי - - -

עליזה לביא: האמירה הזאת שלך כשאתה יושב עם מקביליך בעולם היהודי, הם גם רואים את זה כקטסטרופה או שהם רואים את זה כהצלחה של הטמעה?

<דביר כהנא: קודם כל השאלה היא עם מי אתה יושב ובאיזו מדינה ועם מי אתה מדבר.

<דביר כהנא: יש פה עולם ענק, עולם יהודי זה לא אורגן אחד כמובן.

עליזה לביא: הארגונים שאתם בחרתם לעבוד - -

<דביר כהנא: אני אגיד כך, שהעולם היהודי המאורגן, שלצערי הרב הוא מייצג היום את המיעוט של העולם היהודי, הוא בוודאי רואה את זה כך.

<דביר כהנא: אם תשאלי צעיר לא משויך או ארגון שעסוק בפעילות אחרת, יכול להיות שיענה תשובות אחרות, אבל בוודאי יש קונצנזוס רחב בקרב מה שנקרא העולם היהודי שפועל בתחום הזה, שזה קרנות ופדרציות, שזה האתגר הענק שלנו, של כולנו, וכולנו מכוונים לאותו אתגר.

<דביר כהנא: אני רק אעבור ממש בקצרה על הרקע, ואגיד שבאמת, כמו שאנחנו יודעים, הנושא של נישואי תערובת והתבוללות זו תופעה מדאיגה ביותר, היא לא תופעה שהתחילה בעשור האחרון, זו מגמה כבר באמת של שנים רבות, והשאלה הגדולה היא מה עושים.

<דביר כהנא: אפשר לעבור ממש בקצרה, אני לא אקריא כל שקף כי אחרת אני חושש שאשאר לבד פה בסוף הדיון.

<דביר כהנא: אני אעבור בקצרה, אפשר לקרוא תוך כדי על המסך, מי שמעוניין, לראות קצת נתונים מסקרים ומחקרים שנעשים בקרב יהדות העולם, ובאמת יש פה מצד אחד מקום שמעורר דאגה אדירה, ומצד שני אנחנו גם מזהים הזדמנות ובשקף הבא תראו שיש הזדמנות להשפיע.

<דביר כהנא: למה?

<דביר כהנא: כי המותג "להיות יהודי" הוא מותג מאוד מאוד אהוד.

<דביר כהנא: על רוב האוהדים של אותו מותג, זה לא מדבר אליהם כהוא זה, זה לא רלבנטי עבורם בחיי היום יום.

<דביר כהנא: אבל עדיין בוודאי בצפון אמריקה, גם במקומות אחרים יש הרבה מאוד מה לעשות, הפעולה המרכזית היא לגעת להם בלב, וכדי לגעת להם בלב אנחנו צריכים לדבר היום בחזית אחת על זהות יהודית משמעותית שישראל נמצאת במרכזה.

<דביר כהנא: זו תפיסתנו.

<דביר כהנא: זאת אומרת, אם נדבר רק על ישראל או אם נדבר רק על זהות יהודית, אנחנו מדברים על שתי רגליים שלא עומדות בפני עצמן.

<דביר כהנא: וצריך לדבר על זה יחד, זו תשובה אחת עם מרכיבים שונים.

<דביר כהנא: בוודאי יש פה אפשרויות רבות ומגוונות כיצד לחבר אותם בזהות יהודית משמעותית וקשר לישראל, והרעיון שלנו שעומד בבסיס הפעילות, זה שיהיה היצע מאוד רחב של פעילויות, וכיון שישנם מיליונים רבים של לקוחות פוטנציאלים, כל אחד יבחר את הטעם שבו הוא חפץ, ודרך אותה פעילות יתחבר אל המטרה.

<דביר כהנא: אני אגיד ממש בכמה מילים, לא נוכל לסקור פה את כל פעולות המשרד, אבל ננסה לתת את הפעולות המשמעותיות ואני אשמח מאוד גם לענות בסוף על שאלות.

<דביר כהנא: באמת דיברנו על הפלטפורמה הראשונה, ופה אני רוצה רגע להסביר מה זה אותה מוזאיק יונייטד, ומי שמעוניין תמיד לתקוף, תמיד ימצא גם על מה אפשר לתקוף ולכן לא מזה אני מודאג, אני אנסה להסביר לכם בתום לב וברצינות רבה על התשתית שקמה כאן בימים אלו, ממש אחרי שנת פעילות ראשונה, הגיעה להישגים גדולים, ויש פה עוד חזון אדיר שצריך לממש אותו.

<דביר כהנא: בגדול, באה ממשלת ישראל ואמרה "אני מקימה שותפות חדשה עם יהדות העולם כדי לבצע עשרה פרויקטים מרכזיים".

<דביר כהנא: הפרויקטים הללו מופו בתהליך הקשבה ותכנון של כשנה, את כולם שמענו מפי הבסט פרופשינאלס בעולם היהודי ליי לידרס, שום דבר לא המצאנו במשרד.

<דביר כהנא: בעצם ניסינו לבוא ולהגיד שיש פה חידוש שבא להתמודד עם שלושה אתגרים.

<דביר כהנא: אתגר אחד שיקום גוף אחד מתוך מאות ואלפי גופים קיימים בעולם היהודי וייקח אחריות על הרצף.

<דביר כהנא: הכוונה כרגע למקד את הפעילות בין גיל 12, 13 לגיל 30-35 ולהגיד, המנהל של אותה שותפות, ועוד פעם – זו איננה פטרונות ישראלית, שאנחנו הישראלים נסביר להם איך להיות יהודים.

<דביר כהנא: מדובר בשותפות שהיא שליש ממשלת ישראל, שני שליש פילנתרופיה יהודית.

<דביר כהנא: אותה התארגנות תקום בבוקר ותגיד "אני אחראית לתת את הדין למה אחרי 15 שנה מאז שהעם היהודי הקים את תגלית כפרויקט מרכזי או כ-הפרויקט המרכזי שגם אנחנו מושקעים בו כממשלה וגם כמובן הפילנתרופיה היהודית, איך יכול להיות שלא עשינו בעצם פעולת המשך, מאורגנת ומתוכננת.

<דביר כהנא: זאת אומרת אנחנו כביכול נמצאים במקום שפתחנו את הפתח לשיח ליותר מחצי מיליון משתתפים, ולא המשכנו את השיח הזה שבוודאי זה לא דבר שעומד בפני עצמו כי ביקור של עשרה ימים בישראל משנה את כל אורחות חייו של האדם.

אלעזר שטרן: תגלית זה חלק מזה?

<דביר כהנא: בתפיסה בוודאי.

<דביר כהנא: בעצם, אנחנו מדברים דבר ראשון לקחת אחריות ואותה שותפות שממשלת ישראל היא בסך הכל שחקן די חדש בגזרה, השאלה ששאלנו את עצמנו הרבה זה מה הערך המוסף שלנו כממשלה, שנכנסת סביב אותו שולחן עגול, כשנמצאת פה נציגות העולם היהודי על כל גווניה ורבדיה, פועלת במשך שנים, ומחזיקה כמובן גם את חצי הכוס המלאה, שאנחנו הרבה פעמים לא מדגישים אותה וראוי להדגיש אותה, כי קורים גם דברים מדהימים.

<דביר כהנא: אז באמת אנחנו אומרים, אל תוך השותפות הזאת, עקרון אחד משמעותי שנבוא ונסתכל על הרצף ולא על פרויקט.

<דביר כהנא: פרויקט לא עובד לבד.

<דביר כהנא: הרבה פרויקטים שמחוברים מתוך תפיסה אסטרטגית שהיא תפיסת TOP DOWN, זה בעצם מוזאיק שבאו לקחת אחריות על הרצף.

אלעזר שטרן: היא מוחקת את הסוכנות?

<דביר כהנא: חס וחלילה.

<דביר כהנא: קודם כל ג'וש ידידי יושב פה ויש הערכה גדולה לסוכנות.

אברהם נגוסה: תיכף נשאל את ג'וש שנמצא פה, והוא יענה.

עליזה לביא: אתה מפקח עליהם, איך זה עובד?

<דביר כהנא: אני אגיד לך ממש על רגל אחת.

<דביר כהנא: בעצם יש פה שותפות שמתבטאת בוועדת היגוי משותפת שיושבים בה שליש נציגי ממשלה ושני שליש נציגי פילנתרופים.

עליזה לביא: שזה מוזאיק?

עליזה לביא: שליש נציגי ממשלה ושני שליש פילנתרופים?

<דביר כהנא: נכון.

<דביר כהנא: זה מוזאיק.

עליזה לביא: מי עומד בראש מוזאיק?

<דביר כהנא: בעצם ועדת ההיגוי, אותה ועדת היגוי שתיארתי לך.

עליזה לביא: ומי בראש הועדה?

<דביר כהנא: אין יושב ראש רשמי, יש בעצם החלטות.

עליזה לביא: מי אחראי?

עליזה לביא: יש בעיה, נמצא משהו לא - - -

<דביר כהנא: אז יש ועדת היגוי, כל ההחלטות הן בהסכמה.

<דביר כהנא: יש אדווייזרי בורד מאוד רחב.

אברהם נגוסה: ועדת היגוי משותפת?

<דביר כהנא: משותפת.

<דביר כהנא: כן.

<דביר כהנא: שיושבים בה גם נציגי היועץ המשפטי לממשלה, החשב הכללי וגם אנשי מקצוע מטעם המשרד, ומנגד יושבים פילנתרופיה יהודית.

<דביר כהנא: יש אדווייזרי בורד מאוד רחב גם של ישראלים.

אלעזר שטרן: מי מזמן פגישה אם אין יושב ראש?

<דביר כהנא: יש מנכ"ל.

<דביר כהנא: כרגע אין, מנכ"לית התפטרה, אבל יש תהליך מינוי מנכ"ל חדש או מנכ"לית שימנו לארגון, יש אקזקיוטיב בתוך ועדת היגוי שהיו"ר שלו זה יהודי מדטרויט בשם גרי טוגו שהוא יושב בצוות שלישיה שבה אני יושב, הוא יושב ודיויד שפירו מפיטסבורג מי שמכיר, שהוא גם פילנתרופ גדול בעולם היהודי, ואנחנו בעצם צוות, נקרא לזה הניהול השוטף, אבל בעצם יש ועדת היגוי רחבה, יש אדווייזרי בורד מאוד רחב, גם נציגים ישראליים וגם נציגים מהעולים היהודי שהם גם יושבים פעמיים –שלוש בשנה ורואים את הפעילות.

<דביר כהנא: בגדול, התפיסה שמוזאיק היא מינהלת, היא לא יודעת לבצע שום דבר בעצמה.

<דביר כהנא: היא התערבה עד היום בעולם הקמפוסים, בשנה הקרובה אנחנו מקווים שהיא תתערב בעוד שני פילרים או פלטפורמות, התפיסה שמוזאיק היא בונה שדות ומייצרת מדידה והערכה.

<דביר כהנא: השדה הנוסף שאנחנו מקווים שהיא תיבנה השנה זה גלובל סרביס, אנחנו רוצים להקים מעין חיל שלום יהודי.

<דביר כהנא: זאת אומרת, זו פלטפורמה שבה את כל נושא ההתנדבות, בין אם בישראל, בין אם בקהילה יהודית מקומית, קהילה מקומית נצרכת, או במדינת עולם מתפתח, יש מינהלת אחת, זה בעצם עוד פילר של מוזאיק - - -

עליזה לביא: יש לי ישיבת סיעה.

עליזה לביא: למרות שהייתי ממש רוצה להשאר.

עליזה לביא: תודה רבה.

אברהם נגוסה: בדרך כלל בשעות האלה כמעט לכל סיעה יש ישיבה.

אברהם נגוסה: אנחנו ממשיכים.

<דביר כהנא: מצוין.

<דביר כהנא: בעצם כפי שהסברתי, מוזאיק היא כן מינהלת שבאה לעסוק בעשרה פרויקטים.

<דביר כהנא: הפרויקטים האלה הם בעצם תכנית רב שנתית שהיא נספח לחוזה בין הממשלה לבין מוזאיק.

<דביר כהנא: מוזאיק פיתחה עד עכשיו את הפרויקט הראשון שהוא הפלטפורמה שעוסקת בנושא הקמפוסים.

<דביר כהנא: בשנה הקרובה, כפי שהתחלתי לתאר, אנחנו מקווים מאוד שמוזאיק תשיק את נושא הגלובל סרביס, ותשיק במקביל פעולה שהם עובדים על התכנון שלה רבות, זה בעצם קהילה דיגיטלית.

<דביר כהנא: הרעיון הוא שבאופן מרוכז, כפי שאמרנו, מישהו קם בבוקר אחראי על הרצף ולא רק על פרויקט.

<דביר כהנא: הרעיון הוא לייצר כעין ביג דאטה.

<דביר כהנא: זה לא הממשלה, זה השותפות, זה הכוח של השותפות, זה לא האח הגדול בממשלה שיושב ועוקב אחרי יהודים בכל העולם אלא באמת בתוך השותפות הזאת אנחנו בונים פלטפורמה שהיא בעצם שימוש בכלים טכנולוגיים רבים שכבר פותחו והיא רוצה להציע למשתתף או לכח הפוטנציאלי - אנחנו קוראים לו, גם פעילות מקומית, זאת אומרת הרעיון שנדע לטרגט מי בן 16 במיד טאון שיקאגו, ואיזו פעילות מגניבה יש לו השבת, ומה ניתן להציע לו, ואז להגיד לו צרך לא צרך, אהב לא אהב, איזו פעילות אפשר להציע לו ולשלוח אליו לשבוע הבא.

<דביר כהנא: אז השכבה הראשונה היא שכבת הפעילות המקומית, היא בעצם לסייע לאלפי ארגונים יהודיים שמקיימים פעילות יהודית בכלל הקהילות היהודיות בעולם.

<דביר כהנא: השכבה השניה היא שכבה שבה אנחנו ננגיש תוכן און ליין.

<דביר כהנא: זאת אומרת עוד פעם, אנחנו מנוע הפצה חינמי לעשרות ארגונים יהודים שעושים היום תוכן און ליין מדהים, רק אין להם יכולת להגיע, לטרגט את הלקוח ולדעת באופן, כמובן זה בנוי על אלגוריתם, זה לא פעולה ידנית, היא פעולה שבה אנחנו יודעים לשלוח את התוכן הנכון לאדם הנכון ולוודא האם הוא צרך את התוכן אהב אותו, ובעצם לנסות לקדם אותו על אותה ספירלה תכנית ולקדם אותו.

<דביר כהנא: התחום השלישי שבו אנחנו רוצים לעסוק בפלטפורמה הדיגיטלית, היא בעצם לייצר תמריצים.

<דביר כהנא: היא אולי ל-SUPER USERS, אבל היא בעצם באה ואומרת "אם תשתתף ב-X פעילויות ניתן לך הנחה למחנה הקיץ הבא".

<דביר כהנא: אנחנו רוצים לוודא באמצעות התמריצים שאדם עובר מגיל תיכון לגיל הקמפוסים, יודע להגיע לסניף המקומי של הלל לדוגמה, ויודע להיכנס אליו לפעילות.

<דביר כהנא: התפרים שבין הגילאים הללו זה אחד מהכלים האסטרטגיים שניתן לייצר באמצעות אותה קהילה דיגיטלית.

<דביר כהנא: תיארתי שתי פעולות, אני אתאר בקצרה עוד שתי פעולות שאנחנו מצפים ממוזאיק לעשות בתקופה הקרובה, יכול להיות שזה ייקח, אני מקווה ומייחל שזה ייקח עד הרבעון הראשון של 2018, יכול להיות שייגרר לרבעון השני של 2018, וזה בעצם לייצר פעילות שהיא חוצה את ה-JEWISH LIFE CYCLE עבור שני קהלים שאין להם קהילה.

<דביר כהנא: האחד זה דוברי רוסית בעולם, או אפשר יהיה שקוראים להם חושבי רוסית, זה בעצם קהילה שיש לה מאפיינים תרבותיים שונים, ולרוב לצערנו הרב זה לא נטמע ונדבק בקהילה היהודית המקומית, ואותו דבר הקהילה הישראלית בתפוצות, אנחנו מדברים על סדר גודל של לפחות מיליון ישראלים ובני ישראלים שמפוזרים ברחבי העולם, ולצערנו הרב גם כן זה קהל שאין לו מנגנון קהילתי.

<דביר כהנא: אנחנו רוצים באמצעים כאלה ואחרים, זה נמצא היום על שולחן התכנון, כיצד לייצר התערבות שבה אנחנו יוצרים תמריץ לשוק.

<דביר כהנא: אז עוד פעם, מוזאיק הרעיון שלה זה להוות מינהלת.

<דביר כהנא: היא מייצרת שולחנות תכנון, בתוך אותו שולחן עגול יושבים המומחים העולמיים שמתעסקים באותו שדה.

<דביר כהנא: אז אם זה גלובל סרביס או אם זה דיגיטל, אם או זה ישראלים או אם זה חושבי רוסית ואם בעתיד זה יהיה מחנות הקיץ, ואם בעתיד יהיה סיורים בגיל תיכון לישראל.

<דביר כהנא: וכל הפעולות הללו דורשות מחשבה, זה לוקח חודשים לבחון מה עובד בשוק, מה פחות עובד, איך לייצר התערבות נכונה, איך למדוד הצלחה וכולי וכולי.

<דביר כהנא: כל השאלות הללו צריכות להיות מגובשות בסופו של דבר בתכנית, אנחנו קוראים לזה תכנית עסקית לכל שדה.

<דביר כהנא: אז בעצם הניסיון בתוך מוזאיק הוא לבנות את ה- JEWISH LIFE CYCLE

<דביר כהנא: בתוך התערבות של שדות של פילרים, של פלטפורמות, ולא בהשקעה בפרויקטים בודדים.

<דביר כהנא: זה העיקרון של מוזאיק ואנחנו מקווים מאוד בתקופה הקרובה, אנחנו מוציאים מכרז גדול להערכה ומדידה מטעם המשרד, ובין כלל הפעילות גם הפעילות הזו וגם הפעילויות האחרות שאני אתאר לכם, אותו JROI שהשר בנט הזכיר, אנחנו רוצים באמת בא ופן שיטתי, לא ארגון מודד את עצמו, כי עד היום כל המחקרים שראיתי, כולם מוצלחים בדרך כלל, לא ראיתי ארגון ששכר מחקר והתוצאות היו גרועות, ולכן צריך איזו שהיא הסתכלות רחבה, במדדים ופרמטרים אחידים למדוד את כלל הפעילות דרך המשרד.

<דביר כהנא: זה על רגל אחת, פעילות בלתי פורמלית או היוזמה הבלתי פורמלית, מה שאנחנו קוראים מוזאיק.

<דביר כהנא: אני אדלג קצת על הפירוט, השר בנט הזכיר את פעילות הקמפוסים, הזכיר את הפרישה, ועבר גם על תכנית, על השקף הבא שבו תיאר לכם פרויקט אחד שהשקענו בו רבות של מומנטום, של JWOP, תגלית לאמהות.

<דביר כהנא: אני כן אזכיר עוד ממש מספר פרויקטים מעטים שנמצאים על שולחן התכנון שלנו, אחד זה קהילות קטנות ובינוניות, בקהילות קטנות ובינוניות אנחנו חושבים הרבה, בגדול הפעילות שלנו מגיעה לריכוזים, למסות, וישנה סוגיה שאפשר היה לראות אותה גם בארצות הברית וגם בדרום אמריקה וגם באירופה, שישנם הרבה מאוד מוקדים קטנים עם הרבה מאוד יהודים, הרבה יהודים, זה מספרים שונים בין אירופה ודרום אמריקה לבין ארצות הברית כי עיר מאוד גדולה באירופה זה כמו עיירה מאוד קטנה בצפון אמריקה, ויחד עם זאת אנחנו לא מגיעים או העולם היהודי פחות מגיע לקהילות קטנות ובינוניות, על שולחן התכנון אנחנו חושבים היום כיצד להגיע באופן שיטתי ומאורגן, לפעילות רציפה עם קהילות קטנות ובינוניות.

<דביר כהנא: פעולה שניה שתיארתי לכם, מכרז למדידה והערכה, ופעולה שלישית שאנחנו עמלים יחד עם הסוכנות היהודית להגדיל בצורה מסיבית את בתי הספר התאומים, זו פעולה משותפת שלנו עם משרד החינוך, ואנחנו רוצים להתקשר בקרוב בגמר עבודת המטה עם הסוכנות היהודית ולתכנית חומש, איך בעצם יותר ממשלשים את מספר בתי הספר בישראל, כמובן עם תאומים שנמצאים בתפוצות.

<דביר כהנא: איך מגדלים את המעגל של ההשפעה, לא רק על הכיתה שמשתתפת בפעילות, גם על כלל בית הספר, כלל התלמידים, וגם על מעגל ההורים שיכול ונצרך שיהיו חלק מהפעילות הזאת.

<דביר כהנא: באמת הסוכנות היהודית עשתה כבר מספר שנים בשיתוף משרד החינוך פעילות מאוד מרשימה בתחום הזה ואנחנו רוצים להגדיל אותה.

<דביר כהנא: זה על רגל אחת, הפעילות הבלתי פורמלית.

<דביר כהנא: אנחנו עכשיו עוברים לתשתית שבנינו לחינוך פורמלי.

<דביר כהנא: הרעיון בגדול הוא בא ואומר, שמחוץ לארצות הברית, ואני מדגיש מחוץ לארצות הברית, ישנם קהלים גדולים מאוד שהם פחות משויכים והם הולכים ל-JEWISH DAY SCHOOL.

<דביר כהנא: לחלק מהישראלים זה לא נשמע, אבל זה ככה.

<דביר כהנא: זאת אומרת, החינוך היהודי בעולם, ישנם בתי ספר מעולים וצריך מאוד מאוד להיזהר לא להכליל, ישנן מדינות שחינוך בהן ברמה מאוד גבוהה וגם אל המדינות הללו אנחנו לא ניכנס בשלב ראשון, דוגמה למדינות הללו אפשר למנות את אוסטרליה ודרום אפריקה, ואפילו אנגליה, אבל יחד עם זאת גם במזרח ובמערב אירופה וגם בדרום אמריקה, ישנם אלפי ילדים יהודים שהולכים ל- JEWISH DAY SCHOOL.

<דביר כהנא: חלק מהמחקרים מראים שאין הבדל משמעותי באימפקט היהודי, באותו JROI, על ילד שהלך ל- JEWISH DAY SCHOOLוילד שלא הלך.

<דביר כהנא: מכיוון שפתאום ראינו שזה תופעה, זה לא בית ספר אחד שיש פה כשל, יש פה איזו שהיא תופעה נרחבת.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים על עשרות בתי ספר, שאין בהם אימפקט משמעותי על הזהות היהודית והקשר לישראל, וכאילו העם היהודי משקיע הרבה מאוד משאבים, והילד בסופו של דבר לא יוצא עם זהות ועם קשר לישראל.

<דביר כהנא: חשבנו הרבה כיצד להתערב, בנינו פה פלטפורמה או יוזמה - - -

אברהם נגוסה: אבל את התוצאה לא רואים יותר מאוחר?

<דביר כהנא: כשאנחנו מודדים את התוצאה יותר מאוחר, אם זה נמצא בנישואי תערובת או בהתבוללות תרבותית או בקשר לקהילה המקומית, או בקשר לישראל כמובן גם בשהייה פה של תקופה משמעותית, אולי בתכנית מסע או בתכנית אחרת, או כמובן בעליה, אנחנו רואים את כל הפרמטרים האלה כחלק מהאימפקט היהודי ואנחנו רואים פה מקום שנכון לייצר התערבות שיטתית, התערבות מערכתית.

<דביר כהנא: הצורה שבה בנינו את התשתית, עוד פעם, אמרנו שמוזאיק זה תשתית הבלתי פורמלית, כרגע פה אנחנו בנינו תשתית לסיוע והתערבות בחינוך הפורמלי ומה שכרגע אנחנו נמצאים בשלבים הראשוניים של ההקמה והיישום, משרד החינוך, משרד התפוצות התקשר עם מט"ח ותחת מט"ח בנינו מינהלת ישראלית שהיא מאוד מאוד רזה, היא תכלול כשלושה עד ארבעה עובדים, ותחת המינהלת הראשית הזאת בנינו מרכזים אזוריים או שותפויות אזוריות.

<דביר כהנא: כרגע ניבנו בצרפת, במערב אירופה.

אברהם נגוסה: תנסה להתקדם כדי לתת לאנשים לדבר.

<דביר כהנא: בסדר גמור.

<דביר כהנא: במערב אירופה, בדרום אמריקה, והרעיון על רגל אחת הוא לייצר קודם כל שותפות עם בית ספר, לבוא בגובה העיניים, לא לבוא עם תפיסה עוד פעם ישראלית שבאה ואומרת להם "אני אסביר לכם איך ללמד", אלא מתוך אותה הקשבה ושותפות לייצר חזון שבה הקהילה המקומית, לא רק מנהל בית הספר, המנהל עם הקהילה ואומר "לאן אני רוצה להגיע בעוד 15 שנה".

<דביר כהנא: וכשעובדים על חזון אפשר לבנות תכנית חומש וכשיש תכנית חומש שהוא יצר, אנחנו מביאים אל השולחן בעצם מומחים פדגוגיים שמסייעים לכתוב את התהליך, מסייעים לתכנן את התהליך, ברגע שיש תכנית חומש אנחנו בעצם משקיעים סל שירותים שנתי, סדר גודל של השקעה כ-150,000 דולר לכל בית ספר בכל שנה, שבית הספר לא מקבל כסף אלא מקבל סל שירותים בשווי הכסף הזה.

<דביר כהנא: שווי הכסף או סל השירותים כולל כתיבת תכניות לימודים, הכשרת מורים וכולי.

<דביר כהנא: זה לגבי היוזמה לחינוך פורמלי.

<דביר כהנא: התחום הנוסף, ואני אעבור עליו ממש בקצרה, זה תחום המאבק באנטישמיות.

<דביר כהנא: הקמנו מערכת ניטור עם טכנולוגיה שפותחה בעולם המודיעין הישראלי ויצרנו לה הסבה ופיתוח כדי לנטר אנטישמיות ברשת.

<דביר כהנא: מערכת מאוד מוצלחת, היא עדיין לא פועלת בכל השפות, אבל היא בעצם מנטרת און ליין היום שלוש שפות ברשת, זה בעצם דבר שבחודשים הקרובים אנחנו ננגיש אותו והוא יהיה פתוח לציבור הרחב, אנחנו חושבים שגם לחוקרים וגם לעיתונאים וגם למדינאים, ולהרבה מאוד קבוצות המידע מה מתרחש זה כוח אדיר.

<דביר כהנא: אני רוצה לחשוף לקרני השמש באמצעות מדדים, שזה צוות אקדמי שבנה, איך משווים את גרמניה לאנגליה, אבל בעצם שנמדוד את אותו דבר, אנחנו נוכל להגיד מי יותר אנטישמי ברמה של מדינות ברמה של ערים, ברמה של שכונות, ברמה של מי הם עשרת האנטישמים הגדולים היום, באיזה אזור, הדברים הללו בעצם ייחשפו ויהיו פתוחים און ליין לציבור הרחב, וכך אנחנו חושבים שנוכל בצורה מסוימת, אנחנו לא מדברים פה על פעולה שהיא בלעדית ויכולה לסיים את האנטישמיות העולמית, אבל באנטישמיות ברשת היא יכולה לייצר תשתית משמעותית מאוד שעל גבה נוכל לבנות פרויקטים נוספים.

<דביר כהנא: אני אקצר את נושא המאבק באנטישמיות, אני אעבור לתחום האחרון שבאמת השר בנט גם קצת דיבר על חיבור הקהל הישראלי ליהדות העולם.

<דביר כהנא: באמת יש פה חוסר הבנה מעמיק בקרב אזרחי ישראל, יצרנו סקרים, גם הפצנו אותם לחברי הועדה.

<דביר כהנא: בעצם אנחנו מלווים את הפעילות שלנו בסקר שכל הזמן בוחן האם המדד השתנה, ואנחנו יודעים פר פעולה, ישנן פעולות מאוד מוצלחות וישנן פעולות פחות מוצלחות שאנחנו צריכים לראות שכל פעולה משפיעה על המדד.

<דביר כהנא: הרעיון הוא שיש פה סוגיה מרתקת שאין לה ימין ושמאל בישראל.

<דביר כהנא: שיש פה באמת ציבור שמבין לעומק את האתגר, שהקיום של העם היהודי בעולם, אנחנו אחראים לו.

<דביר כהנא: אנחנו חלק מהדבר הזה, יש פה משהו שהוא לא חד סטרי, שהם תמכו בנו ואנחנו עכשיו נתמוך בהם, יש פה משהו דו סטרי שיש לנו הרבה מה לתרום ויש לנו הרבה מה לקבל.

<דביר כהנא: יש לנו הרבה מה לתת ויש לנו הרבה מה ללמוד מהם.

<דביר כהנא: והפעולה הזאת צריכה להיות קונצנזוס בקרב הציבור הישראלי, ואיך להגיע לקונצנזוס הזה אנחנו עובדים במספר תחומים גם בקרב החינוך הפורמלי, קרי עם המפמ"רים השונים בכתיבת תכניות לימוד והשכרת מנהלים ומורים, גם בקרב מעצבי דעה עם שיתוף פעולה עם גשר שבו אנחנו עושים קורס למעצבי דעה ובסוף הקורס אנחנו לוקחים אותם לראות מה זו קהילה יהודית על כל רבדיה.

<דביר כהנא: גם בקרב החינוך הבלתי פורמלי, לדוגמה תנועות הנוער, לדוגמה מכינות קדם צבאיות חילוניות ודתיות ועוד ועוד וגם כמובן קמפיין במדיה, שמשום מה חברי הכנסת בחרו להתמקד רק בו.

אברהם נגוסה: אני רוצה דווקא בעניין זה שתבהיר, לא רק חברי כנסת, גם היו נציגי הקהילות היהודיות בחו"ל, שהיו פה בדיון הקודם ואמרו שהקמפיין שאתם יזמתם דווקא פגע בקהילה.

אברהם נגוסה: אז השאלה האם אתם עשיתם לפני זה מחקר, RND, בקרב הקהילות, האם זה טוב או לא טוב, מה היתרון ומה החסרון.

<דביר כהנא: אני אתייחס לזה.

<דביר כהנא: קודם כל השותפים שלנו בכלל הפעילות בקמפיין המדיה, כפי שנהוג בכלל משרדי הממשלה זה לפ"מ, יושבים פה ידידינו מלפ"מ, ובאמת התבצעה פה פעולה מרשימה מאוד, איכותית מאוד של לפ"מ, יצרנו איזה שהוא בנצ'מרק, לפני שנכנסנו לפעילות בוצעה פה פעולה של כתיבת אסטרטגיה.

<דביר כהנא: בוצעה פה פעולה של התערבות במספר תחומים מאוד מאוד מגוונים.

<דביר כהנא: פעולה אחת שאתה מציין היא פעולה שבוצעה אחת מני רבות שבוצעה בשיתוף פעולה עם "קשת", זה לא כלל שיתוף הפעולה, זו פעולה אחת מתוך שיתוף הפעולה עם "קשת", והפעולה הזאת באמת מצד אחד הייתה מוצלחת מאוד בקרב האימפקט על הציבור הישראלי.

<דוד דנקר: איך אתה מודד את זה?

<דביר כהנא: באמצעות סקרים ומדדים.

<דביר כהנא: אנחנו לא רק מסתכלים מה הרייטינג וכמה אנשים ראו את זה, אני חושב שגם הצגנו פה את החומרים, תוכלו לראות, בעצם מתבצע סקר מלווה בכלל הפעילות התקשורתית וגם לכל פעולה נקודתית ואנחנו יכולים לראות איך הציבור, האם הוא קלט את סט סל המסרים שאותו אנחנו רוצים להעביר.

<דביר כהנא: אמנם אתה צודק שהיו מספר ראשי פדרציות שראו את הסרט הזה ונעלבו, ופה צריך להגיד שני דברים: אחד – אנחנו לא יוצרי התוכן.

<דביר כהנא: היה פה שת"פ בין הממשלה ל"קשת", עדיין יש להם חופש עיתונאי, אנחנו לא יודעים להנחות אותם, אנחנו לא מורים להם מה בדיוק להגיד, אנחנו מייצרים שיתוף פעולה באמצעות תוכן שיווקי ומוגבל.

<דביר כהנא: אז יש פה חופש עיתונאי של העיתונאי יואב לימור שהוא עצמו ביצע, אני לא מנחה אותו ואני לא מצנזר אותו.

<דביר כהנא: אין לי סמכות כזו.

<דביר כהנא: שתיים נבוא ונגיד, יש פה מצב מורכב, המסר מורכב.

<דביר כהנא: כי בעצם כשהוא בא לתת אגרוף בבטן הישראלית ולהגיד "יהדות העולם במצוקה גדולה", וזה דבר שיש לו בסיס ויש לו נתונים, ומאידך, אם הוא לא מדגיש את חצי הכוס המלאה, והוא בחר שלא להדגיש, זה העליב את יהדות ארצות הברית המאורגנת שבאה ואמרה "רגע, יש גם חצי כוס מלאה".

<דביר כהנא: אז יש פה פעולה עיתונאית, האם היא פעלה על הציבור הישראלי?

<דביר כהנא: צריך להגיד כן, היא יצרה, כי בעצם הייתה פה איזו שהיא פעולה מאוד ממוקדת שבחר אותו עיתונאי לייצר מסרים מאוד ממוקדים.

<דביר כהנא: לצערנו בפעולה הזאת הוא לא הדגיש את חצי הכוס המלאה, מזה הם נעלבו, התנצלנו, ואנחנו גם יושבים איתם ביום יום, בקשר שוטף איתם והם הבינו מדוע הפעולה הזאת נעשתה, ואני חושב שכבר הכעס שלהם הוסר מעל השולחן.

<דוד דנקר: זה לא רק הכעס.

<דוד דנקר: הסרט הזה בעצם הזים את הטענה ש- - -

אברהם נגוסה: רגע, הוא מהפדרציות.

<דוד דנקר: שמי דוד דנקר מהפדרציות היהודיות בצפון אמריקה.

אברהם נגוסה: הוא יסיים ואני אתן לך את רשות הדיבור.

אברהם נגוסה: תעשה את זה בצורה יותר טובה.

<דביר כהנא: אם כך אנחנו באמת עושים, כולם מבינים שכדי ממשלת ישראל תשקיע מאות מיליונים כפי שהיא משקיעה היום, אנחנו מדברים על סך השקעה בכלל משרדי הממשלה, בנושא עתיד העם היהודי כ-900 מיליון שקלים בשנה.

<דביר כהנא: ואותה פעולה שמגובה בפעילות מסיבית שלנו היום, של השקעה חסרת תקדים במגוון פרויקטים, היא זקוקה לקונצנזוס ישראלי.

<דביר כהנא: אם כל ממשלה, ולא משנה מי שר התפוצות ומי ראש הממשלה, לא יחושו שהציבור הישראלי אכפת לו מהנעשה, מרגיש את אותה ערבות הדדית, את אותה מחויבות, את אותה הבנה שהוא חלק, וחייב לקחת חלק מהמסים שלו ולשלוח אותם גם אם אין לזה החזר מיידי לכלכלה הישראלית, הפעולה הזאת חייבת להתגבש כקונצנזוס ישראלי.

<דביר כהנא: הסקרים מראים שיש היום כ-35% שהם, נקרא לזה הבייס.

<דביר כהנא: הבייס הזה בנוי מהרבה עולים, הוא בנוי מהרבה שליחי סוכנות ואחרים שבילו תקופה משמעותית והבינו מה זה יהדות העולם וחזרו לארץ, הוא מורכב לאנשים שהתרוממו מעל היום יום ואמרו "לא אני רק המרכז ואני צריך לקבל, אלא אני צריך גם לתת" אנחנו רואים בפעולות הללו בעצם פעולה מתמשכת כדי לייצר קונצנזוס בציבור הישראלי שיתמוך בפעולה שבה ממשלת ישראל שותפה לארגונים רבים ופעולות רבות בקיום העתיד של העם היהודי.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע מהמשתתפים.

אברהם נגוסה: קודם כל ג'וש שוורץ, סמנכ"ל הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<יהושע שוורץ: תודה רבה.

<יהושע שוורץ: קודם כל כגוף הגדול ביותר שמשקיע בכל הנושא של קשר בין ישראל לתפוצות וחיזוק הזהות היהודית, אנחנו מברכים על כל פעולה שמטרתה היא לחזק את הזהות היהודית והזיקה לישראל.

<יהושע שוורץ: לסוכנות יש תקציב, דביר הזכיר פה 900 מיליון שקל שהממשלה כולה משקיעה בעניין התפוצות, התקציב של הסוכנות השנה הוא 380 מיליון דולר, שזה בחישוב גס משהו כמו 1.3 מיליארד שקל.

<יהושע שוורץ: ורוב הכסף אכן הולך גם לעליה וגם לחיזוק הקשר וגם לחיזוק הזיקה לישראל.

<יהושע שוורץ: אנחנו עושים המון פעילות, אגב, חלק גדול מה-900 מיליון שקל הוא בשיתוף איתנו, אנחנו שותפים ב"תגלית", אנחנו 50% מ"מסע", "חפציבה" ביחד איתנו, אז המון פעילות שמתוך ה-900 הוא בוודאי מהסוכנות, ונשאלו פה שאלות על ידי חברי הכנסת איזה דברים איתנו או לא איתנו, אז קודם כל יש המון שיתוף פעולה בין משרד התפוצות לבין הסוכנות היהודית, דביר הזכיר כמה פרויקטים, בתי הספר התאומים, נבחנים עוד דברים בימים אלה, יש צוותים שעובדים ביחד, אני חושב שזה סופר חשוב שיהיה את הקשר הזה בין הסוכנות לבין משרד התפוצות.

<יהושע שוורץ: יש אפילו פרויקט לפי החלטת ממשלה שדביר ואני מתפעלים ביחד, מה שקשור לקשר בין מדינת ישראל והקהילות, אז יש פה המון דברים מבורכים.

<יהושע שוורץ: אני רוצה אבל להתמקד בדבר אחד.

<יהושע שוורץ: כל הפעילות שאנחנו עושים היא פעילות חיונית ומבורכת, כמו שהשר אמר והמנכ"ל, אנחנו עומדים בפני תהום שאנחנו פשוט מאבדים יהודים ומאבדים קהילות ויש התבוללות ונישואי תערובת.

<יהושע שוורץ: אבל אי אפשר לנתק את כל הדברים הטובים שאנחנו עושים מהמשבר הענק והעמוק שקורה כרגע בקהילה היהודית הגדולה בעולם, יהדות צפון אמריקה זה 85% מיהדות העולם ביחד, ו-85% מיהדות ארצות הברית הם רפורמים וקונסרבטיבים.

<יהושע שוורץ: אני באופן אישי מברך על כך שגם השר וגם שרת המשפטים וגם דביר היו שותפים ולקחו הובלה בהידברות שהייתה פה לפני חודש סביב הכותל והגיור, אבל אני חושב שחשוב מאוד שמשרד התפוצות יהיה חוד החנית במאמצים של הממשלה להידברות עם יהדות צפון אמריקה ולהגיע למקום שחלק גדול מהקהילה הגדולה בארצות הברית מרגישה שייכת למדינת ישראל, ואי אפשר לעשות את כל הפעילות החיונית שאנחנו עושים, גם אתם, גם אנחנו וגם כל הארגונים ולא לטפל בעניין הזה, ואני קורא למשרד התפוצות להיות בחוד החנית של המאמצים של הממשלה בעניין הזה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: נשמע את דוד דנקר מהפדרציות היהודיות.

<דוד דנקר: תודה חבר הכנסת נגוסה.

<דוד דנקר: אני רק רוצה להגיד מילה אחת, זה לא חשוב אם נעלבנו או לא מהסרטון, אני חושב שהסרטון שיצא בסוף השנה שעברה הזים את הטענה בקרב החברה הישראלית שזה לא חשוב להשקיע בעידוד התפוצות ולא חשוב להשקיע בקשר בין ישראל לתפוצות ואנחנו כן, בעיקר עכשיו בעידן של משבר, אנחנו רוצים לגשר על הפערים בין הקהילות, שכן אנחנו רוצים להיות חכמים ולעבוד בסרטונים הבאים, שזה מודל מאוד מאוד חשוב, לחזק את הקשרים ולעבוד יותר חכמים, ולא להיות בסטריאוטיפים הישראליים הטיפוסיים ולעבוד יותר חכמים, ואנחנו נשמח לשתף פעולה גם עם הסוכנות וגם עם משרד התפוצות, וגם עם שאר משרדי הממשלה.

<דוד דנקר: לחזק את הקשר בצורה אמיתית ונכונה וחכמה.

אברהם נגוסה: אני לא ראיתי את הסרט, את הקמפיין שאתם מדברים עליו, אבל אם המטרה של הקמפיין והסרט לחזק ולחנך את החברה הישראלית על הקהילות היהודיות בתפוצות, המטרה היא לחזק, מה רמת הפגיעה?

אברהם נגוסה: אני מבין את העניין העיתונאי, עיתונאי יכול לכתוב לפי מה שבא לו, אנחנו באים בטענה כיון שמדובר פה במשרד ממשלתי, לכן איפה הפספוס, למה לא נעשה תיאום עם הפדרציות?

אברהם נגוסה: האם יש לך הצעות לעתיד שהדבר הזה לא יקרה עוד פעם?

<דוד דנקר: אנחנו עם הסתכלות מאוד צרה אני חושב בחברה היהודית האמריקאית, בעיקר בקליפורניה, בעיקר בכמה בתי ספר מאוד מאוד ספציפיים, בכמה קהילות מאוד ספציפיות ולא בצורה מאוד רחבה.

<דוד דנקר: אני חושב שגם המטרה היא מאוד חשובה, וצריכים לחשוף את הקהל הישראלי ליהדות התפוצות דרך סרטונים, דרך להשקיע כסף, אנחנו מאוד מברכים על היוזמה הזאת, ואנחנו גם כן עושים דברים דומים אבל צריכים להציג תמונה יותר מורכבת.

<דוד דנקר: אנחנו לא צריכים להגזים על רמת הפגיעה, וזה חשוב, אנחנו נשמח לעבוד בשיתוף פעולה יותר עמוק עם המשרד.

<נורית פיינמן: אני מנהלת תחום התוכן והפקה בלפ"מ, לשכת הפרסום הממשלתית.

<נורית פיינמן: קודם כל תודה על ההערה, חשוב אבל שנתייחס כדי לראות את כל התמונה, את כל הפאזל.

<נורית פיינמן: כמו שנאמר כאן נעשתה הרבה מאוד פעילות הסברה ומידע לציבור, צריך לראות את כל התמונה, רוב התוכן דווקא הדגיש את היהדות השיתופית, את הדמויות שכן משתייכות לישראל, כן לחיזוק הקשר והזיקה ליהדות פה על כל גווניה, אנחנו משתמשים ולוקחים מרכיב אחד שבאמת היה מאוד חזק כי הוא באמת הציף בעיה שהישראלים לא היו מודעים לה.

<נורית פיינמן: הנושא של ה-UNAFFILIATED JEWS אני חושבת שהוא היה חדש לכולם, לא סתם הוא תפס כותרות.

<נורית פיינמן: בלי קשר, אנחנו רק מה שנקרא, בתחילת הדרך, אני חושבת שהמצגת שהשר ודביר הציגו היא מרתקת, היא מעלה לדיון נושא שהציבור צמא לדעת, אני חושבת שאתה טועה לגבי הפרשנות של הסקר, כי הסקר עשה טוב מבחינת

<נורית פיינמן: כם להבין שהקשר של היהדות בישראל של הישראלים על כל גווניהם, חילוניים, דתיים, לא משנה מאיזה זרם, צריכים לחזק את הקשר עם יהדות העולם, ולהמשך הפעילות אני חושבת שבהחלט זו תהיה הזדמנות להרים את הכפפה ולבחון גם את ההיבט הנוסף.

<דביר כהנא: חשוב גם שתראו את כלל הסרטונים שנעשו מני רבים, ומי שלא צפה מוזמן לצפות, שבאמת נעשו פה פעולות רבות ומגוונות, שהביאו קולות של קהילות יהודיות שונות, בין אם זה זוגות, בין אם זה בודדים, בין אם במסגרת דקה לשמונה דקות כחשיפה בכלל הערוצים לפני החדשות, בין אם במסגרת של קמפיין בסושיאל שהיה מאוד מאוד מוצלח, בחודשים האחרונים, שהצגנו מספר פרקים על מספר דמויות שמייצגות קהילות יהודיות שונות בעולם.

<דביר כהנא: זה זכה לחשיפה של מאות אלפי צופים בישראל, ואנחנו גם משתפרים וגם לומדים ונמשיך ונעשה טוב.

<נורית פיינמן: הסקר מראה, לשמחתנו, שזה באמת אחד הנושאים שהציבור רוצה ומבקש לדעת עוד.

<נורית פיינמן: זאת אומרת, יש צמא בציבור.

<נורית פיינמן: זה לא כזה מובן מאליו, זה משהו שצריך רק לדעת איך למנף אותו כדי שהמשרד יצליח במטרות שהוא הציב לעצמו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: תציגי את עצמך לפרוטוקול.

<שני אטלי: תודה.

<שני אטלי: אני מהמשמר החברתי.

<שני אטלי: רציתי לשאול שאלה, אני רוצה לשאול מה הסכום שהוקדש עד עכשיו לפעילות של מוזאיק.

<דביר כהנא: הפעילות של מוזאיק עד עכשיו כוללת סכום התקשרות שמתואר גם אם אני זוכר נכון בהחלטת הממשלה ובנספח שלה, על כ-190 מיליון שקלים שמהווים שליש מתקציב מוזאיק.

<דביר כהנא: זאת אומרת מוזאיק צריכה לגייס שני שליש על כל שקל ממשלתי.

אברהם נגוסה: אתה מתכוון למצ'ינג.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: האם יש מישהו שרוצה לשתף אותנו לפני שאני סוגר את הדיון?

אברהם נגוסה: אוקיי, אנחנו נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לשר וגם למנכ"ל על הדיווח המפורט ממש על פעילות המשרד שהם הציגו לנו.

אברהם נגוסה: זה משרד חשוב לנו, צריך לחזק אותו כי התפוצות, אם זה באירופה אם זה באמריקה, כולן חשובות לנו.

אברהם נגוסה: הקשר בין התפוצות למדינת ישראל הוא נכס לשני הצדדים.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל היא נכס לתפוצות והתפוצות גם נכס בשביל מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אנחנו אותו עם, ואת הקשר צריך לחזק.

אברהם נגוסה: אני מקווה, ממה שהשר אמר לנו קודם גם ומה שקרה בזמן האחרון יש גם אי הבנות, ממה שאני הבנתי מהשר, אני מקווה שנציגי הפדרציות והסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, תעשו עבודה יחד עם משרד התפוצות של הסברה בקרב הקהילות כדי להבין ולמצוא פתרון איך אנחנו מחזקים, איך אנחנו מחזירים את המצב לקדמותו, איך אנחנו מתקנים את הנזק שנגרם, וזה חשוב לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים את תרומתן של קהילות התפוצות בחו"ל בתחום העלייה, בתחום הקליטה, אנחנו יודעים את התרומה האדירה שהם עושים פה בתחומים האלה ולכן חשוב לנו לחזק את הקשר, וחשוב שהמשרד הזה מטעם ממשלת ישראל כמחזק הקשר הזה.

אברהם נגוסה: לכן יישר כוח על מה שאתם עושים.

אברהם נגוסה: נמשיך בעוד דיון כי התבקשתי גם על ידי חברי הכנסת שהזמן היה מתאים לשר, אבל לא כל כך מתאים לכמה חברי הכנסת, שאז כולם היו נשארים עד הסוף, כי יש ישיבות סיעה בימי שני.

אברהם נגוסה: אנחנו נמצא בתיאום איתכם זמן נכון כדי לדון בנושאים שונים שקשורים לפעילות המשרד שלכם.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.