הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 20, פרוטוקול מספר 81, 2017-05-29 10:00

תמר זנדברג: בוקר טוב.

תמר זנדברג: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה למאבק בנגע הסמים והאלכוהול.

תמר זנדברג: נושא הדיון הוא מאבק בעישון בחברה הערבית.

תמר זנדברג: אני קודם כל רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך רמדאן קרים לכל המוסלמים וגם להתנצל או לציין שאנחנו מקיימים את הישיבה הזאת ממש בימים הראשונים של חודש הרמדאן.

תמר זנדברג: אני יודעת שזה גרם איזושהי אי נוחות מסוימת לחלק מהמוזמנים, אבל מפאת חשיבות הנושא הזה, בעצה משותפת עם השותפים, החלטנו בכל זאת לקיים אותו כי אחרת הוא יידחה לזמן רב מדי.

תמר זנדברג: הרבה מהמשתתפים ומהאנשים שהנושא חשוב להם, הביעו רצון שבכל זאת הישיבה תתקיים.

תמר זנדברג: תודה לכל המוזמנים והאורחים מקרוב ומרחוק.

תמר זנדברג: אנחנו מקיימים היום שתי ישיבות ששתיהן נוגעות לאוכלוסיות מיעוט, לאוכלוסיות שזקוקות לתשומת לב מיוחדת.

תמר זנדברג: החברה הערבית היא הראשונה.

תמר זנדברג: שתי הישיבות האלה מתקיימות היום בשבוע בו מצוין יום ללא עישון הבינלאומי ברחבי העולם.

תמר זנדברג: הוא יצוין ביום שכאן במדינת ישראל נחגוג חג יהודי, חג השבועות.

תמר זנדברג: אם כן, יש לנו הרבה אירועים השבוע.

תמר זנדברג: אני כן רואה לנכון לציין שהוועדה הזאת תקדיש שתי ישיבות היום, שתיהן בנושא עישון, שתיהן באוכלוסיות שהן רגישות לנזקים של העישון ודווקא בהן לצערנו אנחנו נראה שיעורים גבוהים ורגישות לנגישות של הסיגריות.

תמר זנדברג: הוועדה תעלה את הנושא הזה לראש סדר העדיפויות דווקא בשבוע הזה.

תמר זנדברג: נתחיל אתך, פאתן ג'טאס מהאגודה למלחמה בסרטן.

תמר זנדברג: הכנת לנו מצגת ואתה תציג את הנושא.

<פאתן ג'טאס: בוקר טוב לך ולכל המשתתפים.

<פאתן ג'טאס: אני שמח על קיום הדיון הזה.

<פאתן ג'טאס: לדעתי זה מאוד חשוב וההיענות שלך מאוד חשובה לנו.

<פאתן ג'טאס: תודה רבה.

<פאתן ג'טאס: נושא העישון הוא נושא כל כך קשה ואנחנו עובדים עליו.

<פאתן ג'טאס: האגודה למלחמה בסרטן כידוע לא קשורה למשרד החינוך ולא קשורה לתקציב ממשלתי כלשהו.

<פאתן ג'טאס: אנחנו מנסים לעשות את העבודה הגדולה שאנחנו כן אמורים לעשות אותה.

<פאתן ג'טאס: בכל זאת המצב בגדול בעניין הזה, דווקא בעניין העישון, הוא לא טוב.

<פאתן ג'טאס: זה הדבר שאנחנו מצאנו לנכון להדגיש ולקיים את הדיון הזה.

<פאתן ג'טאס: לכולם ידועים הפערים בבריאות.

<פאתן ג'טאס: תוחלת החיים והפערים בתוחלת החיים בין ערבים לבין יהודים, זה דבר שממשיך להיות לאורך כל הזמן.

<פאתן ג'טאס: עם כל הדברים שנעשים, הפער נשמר וזה אחד הגורמים שיכולים לגרום לכך הוא העישון.

<פאתן ג'טאס: אנחנו רואים בחברה הערבית שכמעט כל אחד משני גברים מעשן וזה מספר מאוד גדול ומאוד מפחיד.

<פאתן ג'טאס: אצל הנשים, האחוז יותר גדול ממה שנראה בתוצאות והוא כמעט מעל לעשרה אחוזים, בסביבות עשרה אחוזים, וזה הדבר שהולך וגובר והמספרים עולים.

<פאתן ג'טאס: אחוז המעשנים הכבדים בחברה הערבית הוא מאוד גדול.

<פאתן ג'טאס: לא רק מעשנים אלא מעשנים כבדים, מעל עשרים סיגריות ביום.

<פאתן ג'טאס: זה האחוז הגבוה ביותר מבחינת המעשנים והפערים גדולים בין היהודים לבין הערבים.

<פאתן ג'טאס: אחוז המעשנים לאורך כל השנים, לא יורד אלא הוא מטפס למעלה.

<פאתן ג'טאס: זה הדבר שמדאיג.

<פאתן ג'טאס: מצד שני זה טוב שבחברה היהודית המספר כן ירד.

<פאתן ג'טאס: אנחנו מדברים בכל האוכלוסייה בארץ על כמעט מתחת לעשרים אחוזים וזה דבר נפלא ומצוין אבל לכן זה עושה את ההבדל.

<פאתן ג'טאס: יש דברים שצריך לראות אותם, שיש משהו ספציפי לאוכלוסייה הזו שצריכים להסתכל עליו.

תמר זנדברג: למתי נכון הסקר הזה?

<פאתן ג'טאס: 2014.

<פאתן ג'טאס: יש דברים שהם אפילו מ-2015.

<פאתן ג'טאס: דוח שר הבריאות, אנחנו ממתינים לו והוא בשבוע הבא אמור לתת את הרצועות האחרונות גם בדברים האלו של משרד הבריאות.

<פאתן ג'טאס: עישון פסיבי.

<פאתן ג'טאס: אם אנחנו מסתכלים על עישון פסיבי, כמעט בשני שלישים מהבתים באוכלוסייה הערבית יש בהם עישון כך שיש לנו ילדים מעשנים ויש לנו נשים מעשנות וגם כאן מדובר באחוזים גבוהים.

<פאתן ג'טאס: אם מסתכלים מצד שני על מקרי סרטן, בוא ניקח את התחום הזה, רואים שסרטן הריאה הוא מספר אחד באוכלוסייה הערבית מבחינת תחלואה כאשר כמעט חמישית מהחולים בסרטן חולים בסרטן ריאה שהוא סרטן מאוד קשה, קשה גם מבחינת הטיפולים והאפשרות שהבן אדם יחיה אחר כך היא פחותה.

<פאתן ג'טאס: לכן רואים את מקרי התמותה מסרטן, גם סרטן ריאה, שהוא כמעט 39 אחוזים.

<פאתן ג'טאס: אחוז הגברים הערבים מתים מסרטן הוא 39 אחוזים סרטן ריאה.

<פאתן ג'טאס: זה דבר מדאיג.

<פאתן ג'טאס: אם לוקחים את כל סוגי מחלת הסרטן, עדיין באוכלוסייה הערבית זה פחות מאשר באוכלוסייה היהודית מבחינת מקרי סרטן, אבל מצד שני, אם מסתכלים על תמותה מסרטן, רואים שהתמותה אצל גברים ערביים היא מספר אחד.

<פאתן ג'טאס: חולים פחות אבל מתים יותר.

<פאתן ג'טאס: מבחינת המחקרים אני לא יכול להצביע על כך שזה אומר שזה דווקא מסרטן ריאה אבל כשאנחנו עושים אחד פלוס אחד, מראים שזה אחד מהדברים, זה עניין של סרטן ריאה, ולא רק סרטן ריאה אלא אם מסתכלים על כל מחלות הסרטן שקשורות בעישון, רואים שאצל גברים ערבים היא עולה מ-56 אחוזים ל-60 אחוזים.

<פאתן ג'טאס: כל מקרי הסרטן, אלה מחלות שיש להן קשר לעישון.

<פאתן ג'טאס: בחברה היהודית, אצל גברים יהודים, האחוז ירד מ-59 אחוזים ל-50 אחוזים.

<פאתן ג'טאס: זה הדבר שאנחנו רוצים לראות - ירידה.

<פאתן ג'טאס: אצלנו יש עלייה ואנחנו תמיד אומרים שכארבעים אחוזים מהמחלות האלה אפשר למנוע אם מונעים את העישון.

<פאתן ג'טאס: עישון הוא לא רק סיגריות.

<פאתן ג'טאס: זה אחד הדברים שעדיין פרוצים.

<פאתן ג'טאס: אנשים חושבים שהנרגילה היא דברר חברתי וזה דבר מאוד מדאיג.

<פאתן ג'טאס: נושא הנרגילה מתפתח באופן די אכזרי בחברה הערבית.

<פאתן ג'טאס: ברור שהמחקרים אומרים שנרגילה היא טבק לכל דבר וצריכים להחיל את כל החוקים שחלים על הטבק גם על הנרגילה.

<פאתן ג'טאס: רואים שאחוז עישון הנרגילה אצל צעירים הוא מאוד גבוה.

<פאתן ג'טאס: במגזר הערבי, אם מדברים על כיתות י"א-י"ב, מדברים על 42 אחוזים שעישנו נרגילה.

<פאתן ג'טאס: זה הולך וגובר, כל העניין של הנרגילה.

<פאתן ג'טאס: היום פתיחת בית עסק לנרגילה הוא כזה שכל אחד שאין לו עסק, שלא מצליח בשום דבר, יכול לפתוח לו עסק של נרגילה.

תמר זנדברג: מה זה עסק של נרגילה?

<פאתן ג'טאס: בית קפה של נרגילה.

<פאתן ג'טאס: יושבים בבית קפה של נרגילה.

<קריאה: בירושלים יש הרבה מקומות כאלה שפתוחים עד 12:00 בלילה.

<פאתן ג'טאס: זה הולך לכיוון 24 שעות.

<קריאה: אף אחד לא מתרגש מזה שזה אסור.

<פאתן ג'טאס: זה אסור לפי חוק.

<קריאה: לא רק נרגילה אלא יש שם גם בירות.

<פאתן ג'טאס: על סמך איזה חוק זה קיים?

<פאתן ג'טאס: זה דבר מאוד מדהים אך מתירים את הדבר הזה.

<פאתן ג'טאס: מסתכלים על העישון שגורם להגדלת אי השוויון החברתי, כלכלי, בריאותי.

<פאתן ג'טאס: זה דבר מאוד מסוכן.

<פאתן ג'טאס: העישון מגדיל את הפערים.

<פאתן ג'טאס: מדברים על הרבה דברים שאנחנו רוצים לצמצם את הפערים בשוויון החברתי כלכלי והעישון מגדיל אותם.

<פאתן ג'טאס: המשפחות שהן סוציו אקונומי נמוך, הן מעשנות עוד יותר.

<פאתן ג'טאס: בן אדם יכול להביא קופסת סיגריות במקום שקית חלב.

תמר זנדברג: קופסת סיגריות היא במחיר של שלוש שקיות חלב.

תמר זנדברג: לא?

<קריאה: כן.

<פאתן ג'טאס: בשנה שעברה, באחד הכפרים, מג'דל כרום, הביאו כל תלמידי החטיבה קופסאות סיגריות ועשו זאת במשך חודש.

תמר זנדברג: זה הוצג אצלנו בוועדה.

<פאתן ג'טאס: זה משהו מהמם.

<פאתן ג'טאס: תרגמו את זה לכמה בתי ספר זה יכול לבנות.

<פאתן ג'טאס: אנחנו צריכים להסתכל גם על העניין הזה באופן די רציני.

<פאתן ג'טאס: מכאן הדבר שאנחנו רואים אותו שהוא חשוב, העניין של אכיפה.

<פאתן ג'טאס: עניין האכיפה הוא עניין מאוד רציני כאן ופקטור מאוד חשוב שיכול לעשות את השינוי הזה.

<פאתן ג'טאס: רשויות מקומיות ערביות מאוד חלשות ומאוד לא נכנסות לכל עניין האכיפה.

<פאתן ג'טאס: כאן אנחנו נשארים במקום שהוא פתוח.

<פאתן ג'טאס: יש משהו בחוק שאפשר ששר הבריאות יסמיך מפקחים.

תמר זנדברג: אתה מדבר על אכיפת חוק איסור עישון במקומות ציבוריים.

<פאתן ג'טאס: כן.

<קריאה: גם על חוק הפרסומת.

<קריאה: איסור פרסומת.

<פאתן ג'טאס: כן.

<קריאה: אבל הפרסום הזה כללי.

<פאתן ג'טאס: יש הרבה דברים שניסיתי לא להיכנס אליהם אבל כאן יש עניין שצריך לראות.

<פאתן ג'טאס: למה ראשי הרשויות המקומיות הערביות, כן מחייבים אותן למשל לגבות ארנונה וכן גובים ארנונה?

<פאתן ג'טאס: יש חוקים שכן רוצים שהם יעברו ושראש הרשות ייקח לידיו את ההגה.

<פאתן ג'טאס: לפי דעתי גם כאן צריך לראות איך אנחנו מגייסים בכל דרך – בשכנוע ואם לא בשכנוע, ללכת לפי החוק – את ראש הרשות המקומית, איך הוא יכול לקחת אחריות ולנסות בכל דרך מבחינת הסמכויות של שר הבריאות להסמיך אנשים שיפקחו על הדבר הזה.

<פאתן ג'טאס: כל נושא החתונות.

<פאתן ג'טאס: תיכנסי לאולם חתונות עכשיו, יש לך 400-500 אנשים, העשן חוגג.

<פאתן ג'טאס: כולם מעשנים בפנים.

<פאתן ג'טאס: לא כולם מעשנים אבל העשרים-שלושים אחוזים שמעשנים בעצם גורמים לכך שכולם מעשנים.

<פאתן ג'טאס: זה דבר מאוד מסוכן.

<פאתן ג'טאס: אנחנו רואים שהתעלמות ראשי הרשויות, אי אפשר שהיא תימשך.

<פאתן ג'טאס: צריך לחשוב מחדש מבחינת החוק איך אנחנו מחדשים את החוק.

<פאתן ג'טאס: כשרואים שהחוק הזה לא מתפקד, צריך לראות איך מתקנים אותו.

<פאתן ג'טאס: מי שחוקק את החוק, צריך לראות איך החוק אכן נאכף.

<פאתן ג'טאס: לפי דעתי זה דבר מאוד חשוב.

<פאתן ג'טאס: השקעה.

<פאתן ג'טאס: אומר לי חיים שמשקיעים.

<פאתן ג'טאס: בסדר.

<פאתן ג'טאס: אם משקיעים, וזה נכון שיש השקעה, יש דברים בהם משקיעים, אבל זה לא מספיק.

<פאתן ג'טאס: אנחנו עושים עשייה גדולה גם כאגודה אבל בסופו של דבר כשאני מסתכל על התוצאות, זה לא מספיק.

<פאתן ג'טאס: לכל אחד מאתנו יש את האחריות לעשות עוד יותר מבחינה זו.

<פאתן ג'טאס: המדינה מפקירה את אזרחיה הערבים למסרים של חברות טבק.

<פאתן ג'טאס: חברות טבק משקיעות 63 מיליון שקלים בשנה.

<פאתן ג'טאס: האם ההשקעה שלנו היא תואמת?

<פאתן ג'טאס: זאת השאלה שאנחנו צריכים לשאול.

<פאתן ג'טאס: אנחנו באגודה עושים הרבה קמפיינים.

תמר זנדברג: למה הכוונה, איפה אפשר לאתר את החשיפה למסרים של חברות הטבק שהם ספציפית בחברה הערבית?

<פאתן ג'טאס: יש פרסומות.

תמר זנדברג: זאת אומרת, שיווק.

<פאתן ג'טאס: שיווק.

<פאתן ג'טאס: שיווק אגרסיבי.

<פאתן ג'טאס: כשעושים מופעים בכפרים הערביים, חברות הטבק מממנות ותורמות את תרומתן וזה מופיע כפרסומת לחברות הטבק.

עבדאללה אבו מערוף: התעמולה שהיא נגד העישון בשפה העברית היא יותר מאשר בשפה הערבית.

עבדאללה אבו מערוף: התעמולה נגד, שלא יהיה עישון.

<עמוס האוזנר: הלוואי שהיה לנו בשפה העברית.

<פאתן ג'טאס: ההשקעה פחותה.

<פאתן ג'טאס: ההשקעה בארץ היא פחותה.

<פאתן ג'טאס: אם אתה מסתכל, אתה שומע כל יום רדיו, מתי פעם אחרונה שמעת על קמפיין נגד עישון?

<פאתן ג'טאס: בכלל, בעברית.

תמר זנדברג: אתה מדבר על פרסום נגד עישון.

<פאתן ג'טאס: נגד עישון.

<פאתן ג'טאס: יש לנו את הקמפיינים שלנו שאנחנו עושים אבל לפי דעתי אם אנחנו מסתכלים דווקא לתוך החברה הערבית, מה שנעשה עד עכשיו זה לא מספיק.

<פאתן ג'טאס: יש עשייה שלנו.

<פאתן ג'טאס: משרד החינוך עושה הרבה בכל הנושא.

זוהיר בהלול: אין כמו ביקורת עצמית כדי לשקף את עומק הבעיה.

זוהיר בהלול: המנהיגים שלנו מפחדים לצאת בקול רם כנגד התופעות האלה.

זוהיר בהלול: לכן אנחנו לא יכולים להסתפק באמירה שאצלנו פחות משקיעים מאשר בחברה היהודית אלא שאנחנו לא מוכנים להילחם למען בריאותנו שלנו.

זוהיר בהלול: זאת תעודת עניות, תעודה מחפירה למנהיגים שלנו.

<פאתן ג'טאס: תקוותי היא שאתם המנהיגים תתחילו ותעזרו לנו.

<פאתן ג'טאס: אני יודע שיש לכם אפשרות ויש לכם את היכולת להשפיע.

תמר זנדברג: אני רוצה לברך את חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף שהוא חבר ומשתתף קבוע בוועדה ואת חבר הכנסת זוהיר בהלול.

תמר זנדברג: ברוך הבא.

תמר זנדברג: תודה שהצטרפתם.

תמר זנדברג: אני כמובן אתן לכם את רשות הדיבור.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול בנקודה הזאת.

תמר זנדברג: הסיבה שאני שואלת היא כי יותר מאוחר במהלך היום יש לנו עוד ישיבה בנושא אירועים בהם חברות טבק מחלקות טבק בכל מיני אמתלות ובכל מיני תירוצים, שהם ספק חוקיים, שהן אולי מנצלות איזושהי לקונה בחוק.

תמר זנדברג: הנושא הזה עלה אפרופו ההילולה שהייתה בהר מירון בל"ג בעומר, שם באמת זה נוצל על ידי חברות הטבק, כאשר האוכלוסייה שם הייתה בעצם קהל שבוי והיה מדובר על אירוע המוני של מאות אלפי אנשים.

תמר זנדברג: אני שואלת האם אפשר לאתר את אותה תופעה באירועים כמו חתונות או אירועים ציבוריים כמו מופעים.

תמר זנדברג: האם אתם רואים שיווק ישיר של חברות טבק שמגיעות לאירועים האלה, שמות דוכן ומחלקות או מוכרות באופן שהוא ספציפי ומפולח לאוכלוסייה הערבית?

<פאתן ג'טאס: בתקופה האחרונה זה פחות.

<פאתן ג'טאס: לפני כן זה היה באופן די רציני אבל בתקופה האחרונה זה פחות.

זוהיר בהלול: היה מנהג בחברה הערבית שבסלון, אם באים אורחים, היו צריכות להיות חפיסות סיגריות.

<קריאה: גם בחתונות וגם בהלוויות.

<קריאה: כך זה גם במגזר החרדי.

<פאתן ג'טאס: אני מדגיש שמבחינת העשייה הרבה עמותות עושות, משרד החינוך עושה והיה משהו של משרד הבריאות - מחוז צפון נקי מעישון.

<פאתן ג'טאס: עם כל זה, אם אני מסתכל, השאלה שלנו, הבוחן שלנו הוא השורה התחתונה.

<פאתן ג'טאס: זה הדבר שאנחנו צריכים לראות.

<פאתן ג'טאס: יש החלטת ממשלה לגבי הנושא הזה והיא כבר מ-2011.

<פאתן ג'טאס: ההחלטה הזו, אם מממשים אותה, אנחנו הולכים הרבה צעדים קדימה.

<פאתן ג'טאס: היא כללית יותר, אבל אנחנו לפי דעתי אם מממשים אותה, כן נוכל להתקדם.

<פאתן ג'טאס: צריך השקעה ותקציב רציני לקמפיינים לעידוד גמילה מעישון.

<פאתן ג'טאס: החברה בעצם משלמת מחיר גבוה בתחלואה רבה, בנטל כלכלי, בחיי אדם.

<פאתן ג'טאס: זה מחייב את הממשלה לפתרון רב מערכתי.

<פאתן ג'טאס: אי אפשר רק להגיד עוד קמפיין, עוד 500 אלף שקלים או עוד מיליון שקלים, שזה מצוין, אדרבא, אבל צריך לראות את זה בפתרון רב מערכתי שייבנה גם בשיתוף הציבור, העמותות שעובדות ויש להן את ה-SAY ומה לומר בתוך החברה הזו ולקחת את המאפיינים של החברה עצמה.

<פאתן ג'טאס: דיבר חבר הכנסת בהלול על מה שהיה בחברה.

<פאתן ג'טאס: אנחנו עכשיו למשל מנסים ליזום בעניין אולמות החתונות ומנסים ללכת ליוזמה למנהיגות, למנהיגים, למנהיגים רפואיים בחברה.

<פאתן ג'טאס: הנתונים קשים ומבחינתנו אסור שהמצב ימשיך הלאה.

<פאתן ג'טאס: צריך להסתכל על כל הנושא הזה כי אנחנו מדברים בדיני נפשות.

<פאתן ג'טאס: אנחנו קוראים לוועדה, קוראים לחברי הכנסת להתערב באופן רציני וללכת גם לחקיקה.

<פאתן ג'טאס: יש הרבה הצעות חוק.

<פאתן ג'טאס: צריכה להיות אכיפה שהיא מאוד חשובה ויישום כל החוקים הקיימים.

<פאתן ג'טאס: זה כן יכול למנוע תחלואה ויציל חיים.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: חברי הכנסת, רוצים להגיד משהו לפני שנעבור למשרד הבריאות?

עבדאללה אבו מערוף: אני אדבר בקצרה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה על הדיון החשוב ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לחבר פאתן על הסקירה החשובה.

עבדאללה אבו מערוף: היא סקירה מאוד חשובה למי שלא יודע.

עבדאללה אבו מערוף: העניין של העישון – אנחנו דנים על העישון בחברה הערבית – אני אישית בשנת 1975, עת הייתי עדיין בכיתה י"א-י"ב, שמתי בבית שלט האומר בבקשה לא לעשן כאן.

עבדאללה אבו מערוף: בזה אני גירשתי את האנשים מהבית שלי.

עבדאללה אבו מערוף: כך הייתה התרבות.

עבדאללה אבו מערוף: המנהגים, המנטליות וההתנהגות אצל האזרחים הערביים, אני מגרש אורח מהבית שלי ואני אומר שאני מוכן לגרש אורח מהבית שלי אבל אל תעשן.

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו זה בשבילי העישון, ולא כרופא אלא כתופעה חברתית גרועה ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: מה שספציפית קיים אצל האזרחים הערבים, אני חושב שכל מה שאמר פאתן הוא נכון לגבי השקעה, חוקים ואכיפה אבל אנחנו חייבים גם להתייחס לעניין ההתנהגות ואי התייחסות בן אדם שמעשן לחברה שלו.

עבדאללה אבו מערוף: אין אחריות.

עבדאללה אבו מערוף: הוא יכול לעשן באוטו, הוא יכול לעשן ליד הילד שלו שהוא בן שנה או בן חודש.

עבדאללה אבו מערוף: אני כבר לא מדבר על אולמות שמחה בהם אני מהווה דוגמה לאחרים.

עבדאללה אבו מערוף: אני נכנס לחתונה, מברך את החתן ואת הכלה, עושה סיבוב ויוצא כי לצערי הרב אני לא יכול לשבת שם ואני אומר להם.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חייבים לעשות תעמולה אינטנסיבית רחבה על מנת לשנות את ההתנהגות בנושא העישון.

עבדאללה אבו מערוף: נכון שזאת גמילה וזו התמכרות, אבל אני חושב שאם נוכל לשנות, אפילו בקרב עשרה אחוזים, כך שתהיה התייחסות באופן רציני שאכן זה מזיק וזאת תופעה חברתית לא נכונה, לא תרבותית ולא חברתית, אני חושב שנעשה משהו.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן עניין ההשקעה בגמילה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מעריך מה שעושות קופות החולים שעושות חוגים מיוחדים לגמילה.

עבדאללה אבו מערוף: זה מוצלח ואני מכיר עשרות אנשים שנגמלו באמצעות התכניות האלה אבל זה כמובן לא מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לשים לב לעניין ההתנהגות, התרבות והמנטליות – וזאת ביקורת עצמית – ואנחנו אכן חייבים לעבוד באופן מאוד יסודי ועמוק בעניין הזה.

עבדאללה אבו מערוף: כל מה שאמר פאתן על עניין האכיפה והשקעה מצד משרד הבריאות באי פרסום.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להיות פרסום מכוון נגד העישון לאזרחים הערביים.

עבדאללה אבו מערוף: בתי הספר לא עושים כלום.

עבדאללה אבו מערוף: לא עושים הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שלא עושים בבתי הספר.

עבדאללה אבו מערוף: הייתי בבתי ספר רבים וניסיתי לחדור לבתי ספר שאפילו בשיעורי חינוך ייתנו איזה שהן הרצאות, אבל לא עושים זאת ולא משקיעים.

עבדאללה אבו מערוף: משרד החינוך גם כאן לא עושה.

<ראיד דאגר: מאיפה האינפורמציה הזאת?

<ראיד דאגר: מאיפה האינפורמציה שמשרד החינוך לא עושה?

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע.

עבדאללה אבו מערוף: אני נכנס לבתי ספר.

עבדאללה אבו מערוף: לא עושים.

<ראיד דאגר: אתמול דווקא קיבלתי טלפון מבית ספר אצלכם בירקא, חטיבת ביניים, מהיועצת שם, בסי, שאמרה שהיא רוצה תקליט של שיעור מקוון שעשינו בשבוע שעבר.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: עושים מעט.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אומר שזה אפס.

<ראיד דאגר: שומעים הכללות.

עבדאללה אבו מערוף: לא עושים מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: אני אומר שלא עושים מספיק.

עבדאללה אבו מערוף: עובדה שלא עושים מספיק.

תמר זנדברג: כל אחד יאמר את דברו.

תמר זנדברג: אנחנו נרצה לשמוע גם את משרד החינוך וגם את האורחים הנוספים.

עבדאללה אבו מערוף: זה טוב שעושים בבית הספר בירקא.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אני מבקר שם הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: בחצר בית הספר, המורים, המחנכים, המורה התורן רואה את תלמידי כיתה י"א ו-י"ב – אפילו תלמידי כיתה ט' – מעשנים, אז מבחינתו שיעשנו וילכו הביתה.

עבדאללה אבו מערוף: פעם בשנה באים להגיד להם שהעישון מזיק?

עבדאללה אבו מערוף: עושים מעט ולא מספיק.

<קריאה: גם המורה מעשן.

עבדאללה אבו מערוף: כרופא שאלו אותי כמה פעמים איך אני מתייחס לרופא שמעשן.

עבדאללה אבו מערוף: אמרתי שהוא מהווה דוגמה לא טובה לחולים שלו.

עבדאללה אבו מערוף: הוא מהווה דוגמה רעה.

עבדאללה אבו מערוף: הדיון הזה חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן שיצאו המלצות לפיהן אנחנו חייבים להשקיע.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן חשוב מאוד להיאבק בתופעת הנרגילות.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שיצאו המלצות בהתאם וכי נתחיל בקמפיין תעמולתי תרבותי שקצת יעזור ויצמצם וימזער את התופעה שהיא מאוד מזיקה ומאוד קשה בקרב המעשנים.

עבדאללה אבו מערוף: לקח זמן עד שהצלחנו לחסל את התופעה שהיו מארחים ומכבדים בסיגריות אפילו בבתי תנחומים.

עבדאללה אבו מערוף: אני זוכר שבשנת 2000 התופעה הזו הייתה קיימת בבתי תנחומים אבל עכשיו תודה לאל התופעה הזאת לא קיימת.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת זוהיר בהלול.

זוהיר בהלול: בעוד שאנחנו מצליחים להוציא את עישון הסיגריות מהחלון, הצלחנו להכניס את האלטרנטיבה מהדלת.

זוהיר בהלול: הפחתנו את הסיגריות אבל הכנסנו את הנרגילה מהשער המרכזי.

זוהיר בהלול: אני חושב שזו המכה החמורה ביותר.

זוהיר בהלול: שימו לב לנתונים.

זוהיר בהלול: אני לא רוצה להכביר במספרים אבל הנתונים באופן כללי אומרים שיותר בגיל הנמוך מעשנים או מנרגלים ונשים נכנסו לעניין הזה בצורה מסיבית, יחסית להבדלים שהיו בין נשים לבין גברים בעישון סיגריות לדוגמה.

זוהיר בהלול: אני חושב שהנרגילה הפכה להיות מכת חברה ערבית, מכה רצינית.

זוהיר בהלול: אתה מדבר על חפיסות סיגריות ואני גם דיברתי על בתים, אבל לאולמות שמחה אנשים באים מצוידים.

תמר זנדברג: בנרגילות?

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: באים מצוידים.

זוהיר בהלול: אני פעם ראיתי מישהו שנכנס.

זוהיר בהלול: אני ישבתי מסביב לשולחן וראיתי מישהו שנכנס עם מזוודה של ג'יימס בונד, כך היא נקראת, ותהיתי למה הוא בא אתה, אולי הוא טעה, אולי הוא בא למקום הלא נכון אבל מאוחר יותר הוא פרק את התיק והוציא משם את הנרגילה כלאחר כבוד והתחיל לנרגל כאשר רגל משולבת על רגל שנייה.

זוהיר בהלול: אגב, היום רוב הצעירים מגיעים בעיקר למקומות שמחה בישוב הערבי כי שם עושים את זה בלי בושה וגם שם מכפיפים את אולמות השמחה למנהגים האלה וזה כאילו הופך להיות מנהג של יום יום.

<עמוס האוזנר: ביום חמישי יצא פסק דין בחיפה על הנושא הזה של נרגילה באולם חתונות.

<עמוס האוזנר: בית המשפט בחיפה אמר את דעתו על כך, שהדבר הזה פשוט לא יתכן והטיל הוצאות נכבדות מאוד על אולם השמחה.

זוהיר בהלול: אני לא יודע אם החוקים כנגד עישון הם אותם חוקים בשימוש בנרגילה.

<עמוס האוזנר: אותם חוקים.

<עמוס האוזנר: אני מדבר על מקרה בו הכניסו נרגילה לאולם שמחות.

זוהיר בהלול: אני חושב שהדיון שאת מקיימת הוא דיון מאוד חשוב מכיוון שהוא גם מאגד אנשים מאוד רלוונטיים לעניין הזה.

זוהיר בהלול: פאתן ג'טאס הוא איש שנלחם לא מעט שנים ותמיד מפחיד את האנשים בעניין מחלת הסרטן בעקבות עישון.

<פאתן ג'טאס: זאת הזדמנות לומר שאתה היית שותף באחד הקמפיינים של האגודה.

זוהיר בהלול: כן, ואני עדיין שומר כלאחר כבוד את התעודה שאתה הענקת לי על כך שאני כאיש תקשורת לא פחדתי ותמיד הטפתי כנגד עישון וכנגד עישון נרגילות.

<עמוס האוזנר: אני זוכר שנתת עצות לאגודה למניעת עישון.

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: קיבלתי כסף?

<פאתן ג'טאס: לא.

זוהיר בהלול: אם כן, אני נקי כפיים.

זוהיר בהלול: אני קורא בזעקה מדם לבי לנסות ולהילחם מלחמת חורמה.

זוהיר בהלול: אני חושב שעמותות כמו העמותה שלך, העמותות האלה צריכות לקבל יותר כסף ממסדי כדי שתהיה להן אפקטיביות יתר כדי להילחם בצורה יותר אמיצה וכדי שנוכל גם לגייס את המנהיגים שעכשיו יושבים על הגדר ולא ממצמצים כלפי או כנגד אחת מהתופעות הקשות ביותר שפוקדות את החברה הערבית.

זוהיר בהלול: אגב, אם אני רוצה לנתח, להיות אנליסט במשפט אחד, אני אומר שהפעילות התרבותית האפקטיבית ביותר, האולטימטיבית ביותר בחברה הערבית, זה עישון נרגילה.

זוהיר בהלול: אין הרצאות, אין מתנ"סים שמכבירים בפעילות.

זוהיר בהלול: אני למשל מזמין אותם לעכו עירי, שאני מת עליה, תיכנסי לעכו ותראי אנשים מנרגלים ובוהים באוויר.

זוהיר בהלול: את תעשי את כל מה שאת צריכה בתוך עכו, תחזרי לאותה סצנה, תמצאי אותם כאילו פריז פריים.

זוהיר בהלול: אנשים שממשיכים לנרגל, בוהים באוויר, בוחנים את הרכבים והקוגניציה אצלם לא עובדת.

זוהיר בהלול: לכן כשאנחנו שואלים איפה אנחנו לנוכח הציביליזציה הנאורה ואנחנו ממנה והלאה, זה אחד מהתחלואים הקשים ביותר.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אנחנו נשמע עוד כמה נציגי ציבור ואחר כך נעבור למשרד הבריאות ולמשרדי הממשלה.

<חיאם קעאדן: סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי לעניין החברה הערבית.

<חיאם קעאדן: אני אדבר בקצרה על כמה נקודות, בהמשך למה שאמרו חבריי.

<חיאם קעאדן: אני מאוד מברך על הדיון ואת היוזם שלו כי זה לדעתי דיון לא פחות חשוב מכל דיון אחר שנוגע לחברה הערבית.

<חיאם קעאדן: אני מציע, בלי להיכנס לכל התופעות השליליות להן העישון גורם, כולנו יודעים ומודעים לחומרת המצב, שטיפול בבעיית הסיגריות והעישון לדעתי משרד החינוך, עם כל העשייה שלו היום בהפצת המודעות בקרב ילדים, הוא צריך לעבוד יותר ובצורה יותר מסיבית בכל הגילאים ואפילו בבתי ספר יסודיים.

<חיאם קעאדן: להתחיל להחדיר להם שזה דבר שלילי, שאסור להתקרב לזה, זה מסוכן, זה יכול לגרום למוות.

<חיאם קעאדן: יש הרבה דוגמאות שעבדו יפה.

<חיאם קעאדן: אני בעברי הייתי מנכ"ל עירייה והיו מנהלי בתי ספר שאמרו שאצלם לא מעשנים וקודם כל המורים.

<חיאם קעאדן: אין דבר כזה שמורה מעשן בבית הספר.

<חיאם קעאדן: אתה רוצה לעשן, צא החוצה.

<חיאם קעאדן: אף אחד לא יצא החוצה.

<חיאם קעאדן: אפשר לעשות את זה.

יהודה גליק: זה חייב להיות כך בכל בתי הספר, גם יהודים וגם ערבים.

<חיאם קעאדן: אני מדבר אתך על מה שהיה לפני 12 שנים.

<חיאם קעאדן: לפני 12 שנים זה עבד וזה יכול לעבוד ומכאן אפשר להתחיל.

<חיאם קעאדן: אפשר לעבוד על הגיל הרך וממש למגר את התופעה.

<חיאם קעאדן: זה יעבוד יפה.

<חיאם קעאדן: אני עובר לנרגילה.

<חיאם קעאדן: הנרגילה היא מכה הרבה יותר גרועה מהסיגריות.

<חיאם קעאדן: כל מי שנקלע לדבר הזה, לדעתי עולמו חרב.

<חיאם קעאדן: אני רואה אותם בבתי הקפה בבקעה אל גרביה, היכן שאני יושב, ואנשים מתעוררים ב-6:00 בבוקר, אתה רואה אותם בשעה 6:05 מחכים שיפתחו להם את בית הקפה כי הם חייבים את העישון היומי.

<חיאם קעאדן: הם מעשנים עד שעה מסוימת.

<חיאם קעאדן: הם הולכים לשעתיים-שלוש ואחר כך חוזרים.

<חיאם קעאדן: כך הם עושים עד 2:00-3:00 לפנות בוקר.

<עמוס האוזנר: קוראים לזה התמכרות.

<חיאם קעאדן: זאת לא רק התמכרות.

<חיאם קעאדן: אכן, זאת התמכרות.

<חיאם קעאדן: עולמו של הבן אדם חרב, לאט לאט מפוטרים מהעבודה, הבית שלו נהרס, אשתו מתחילה להתלונן, הילדים שלו מתחילים להתלונן, והיו הרבה מקרי גירושין עליהם אני יודע בגלל התופעה הזאת.

<חיאם קעאדן: זה הולך ומתפשט כמו אש בשדה קוצים.

<חיאם קעאדן: זה מסוכן מאוד.

<חיאם קעאדן: זה ממש מסוכן.

<חיאם קעאדן: אסור לשבת בשקט מול התופעה הזאת שהיא לא פחות חמורה מהנשק הלא חוקי שמסתובב במגזר הערבי ולא מכל תופעה אחרת אבל לצערי הרב הכול מותר במגזר הערבי.

<חיאם קעאדן: גברתי, לא אחת ולא שתיים ראיתי נהגי מוניות שהם לא יעזו לעשות את זה בתל אביב אבל במגזר הערבי במשאית הוא מעשן נרגילה.

<חיאם קעאדן: אני ראיתי את זה פעמיים או שלוש ואני מתאר לעצמי שיש מקרים רבים כאלה.

<חיאם קעאדן: יש את הנרגילות הקטנות, שמים את זה במשאית ומעשנים.

<חיאם קעאדן: במגזר הערבי מותר לעשות הכול.

<קריאה: אחר כך שואלים למה יש תאונות דרכים במגזר הערבי.

<חיאם קעאדן: משטרת ישראל צריכה להיכנס לעובי הקורה וצריכה להתחיל לעשות חריש עמוק במגזר הערבי.

<חיאם קעאדן: ברגע שמוותרים כאן ומוותרים כאן, בסופו של דבר התוצאה ידועה.

<חיאם קעאדן: המערב הפרוע יהיה כאן.

<חיאם קעאדן: תודה רבה לכולם.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: הכנסת אותנו יותר לעומק המציאות.

תמר זנדברג: אגודת הגליל.

תמר זנדברג: אחריך דוקטור חאלד היבי.

<בכר עואודה: תודה רבה.

<בכר עואודה: אני מברך על הדיון החשוב הזה.

<בכר עואודה: באמת דיון חשוב ומבורך במציאות עגומה וקשה מבחינה בריאותית.

<בכר עואודה: אני נשען על נתונים גדולים ורחבים של סקר בריאות ראשון שנערך בחברה הערבית על ידי אגודת הגליל, סקר אקדמי שכלל 2,300 בתי אב.

<בכר עואודה: זאת אומרת, יותר מ-15 אלף אנשים.

<בכר עואודה: הסקר הצביע על מגמות בריאותיות ממש קשות שצריכות טיפול דחוף ואפילו דחוף ביותר.

תמר זנדברג: מתי הוא נערך?

<בכר עואודה: נערך ב-2015 ופורסם.

<בכר עואודה: יש גם תקציר שהגיע למשרד הבריאות.

<בכר עואודה: אמנם אנחנו עדיין מחכים לחלק מהתשובות אבל הוא הגיע לשם וגם השתתפנו במספר כנסים והבאנו את הנתונים האלה.

<בכר עואודה: על סמך סקר זה וסקרים אחרים יש יוזמה בחברה הערבית להקמת ועדה עליונה לטיפול בנושא בריאות וזאת מתוך אחריות פנימית של החברה לקחת על עצמה בנושא הטיפול כאשר מדובר בכל ההנהגה הפוליטית, החברתית והאקדמית שמתאגדת ביחד להקים ועדה עליונה לטיפול ולקידום נושא הבריאות.

<בכר עואודה: אני משער שאתם קראתם את הנתונים האלה.

<בכר עואודה: אני לא אחזור עליהם אלא אביא דווקא כמה דברים חיוביים לנושא הזה.

<בכר עואודה: באופן מידי עולה מהנתונים ששליש מהגברים הערבים רוצים להפסיק לעשן.

<בכר עואודה: שליש כבר רוצים, מביעים רצון.

<בכר עואודה: מחצית מהאוכלוסייה חושבת שחינוך והסברה וחקיקה, גם הם גורמים מרכזיים להתחלת העישון או להפסקתו.

<בכר עואודה: גם הסברה, גם אכיפה וגם חינוך.

<בכר עואודה: שישים אחוזים מאלה שהפסיקו, מאלה שניסו ולא הצליחו להפסיק לעשן, תלו זאת בהיעדר תכניות תמיכה והדרכה.

<בכר עואודה: שאלנו אותם למה הם חזרו לעשן ואלה ההסברים שלהם.

<בכר עואודה: עוד ממצא משמעותי אחר שאני רוצה לדבר עליו הוא ש-75 אחוזים מקרב אלה הנגמלים העלו כי הפסיקו לעשן בשלב מאוחר יותר, אפילו שזה עזר להם לשפר את הבריאות שלהם.

<בכר עואודה: מה זה אומר.

<בכר עואודה: חברים, משרד הבריאות משקיע כסף בגמילה ולא משקיע במניעה.

<בכר עואודה: הוא משקיע בגמילה.

<בכר עואודה: רק כשאני מגיע לרופא כבר על גלגלים, הוא אומר תפסיק לעשן.

<בכר עואודה: אבל הוא לא נגיש לאוכלוסייה ברמת המניעה, גם בחינוך ובהסברה בכל מיני מוקדים.

<בכר עואודה: התכניות שנעשות בישראל הן מתורגמות לחברה הערבית והן לא מותאמות, לא תרבותית, לא שפתית וגם לא מכירים במספר אלמנטים שצריך לקחת אותם בחשבון.

<בכר עואודה: אני חושב שיש לנו מומחים ואנשי מקצוע שצריך לשתף אותם, בטוח ברמת הכנת התכניות אבל גם ברמה המקצועית.

<בכר עואודה: אי אפשר לתרגם משהו מרחוק.

<בכר עואודה: בשנת 2015 משרד הבריאות הוציא דוח להפסקת עישון.

<בכר עואודה: הוא הודיע שהוא הקים ועדה לצמצום נזקי העישון ועישון בחברה הערבית.

<בכר עואודה: האמת היא שעד היום לא יודעים עם הוועדה הזאת.

<קריאה: ממתינים.

<בכר עואודה: לא יודעים מה קרה עם הוועדה הזאת.

<בכר עואודה: הוא הודיע על כך שהוא הקים ועדה מותאמת תרבות ומבוססת ראיות לצמצום העישון בחברה הערבית.

<בכר עואודה: זה בדוח משרד הבריאות.

<בכר עואודה: חבר'ה, מה קרה?

<בכר עואודה: זה לא מספיק להקים תכנית.

<בכר עואודה: אנחנו רוצים גם לראות מדדים.

<בכר עואודה: אני רוצה לראות מדדים לפיהן ב-2018 אנחנו נצמצם ב-15 אחוזים, בעשרים אחוזים, כי בלי מדדים זאת סתם תכנית.

<בכר עואודה: אז משקיעים כסף ולא מבקרים מה קורה וזה חבל.

<בכר עואודה: אם יהיו מדדים, תהיה התחשבות בגורמים בשטח, גם ברשות המקומית, גם בעמותות, גם באנשי דת.

<בכר עואודה: יש המון גורמים.

<בכר עואודה: אני רוצה גם לשאול שאלה אחרת.

<בכר עואודה: זה לא נושא של משרד הבריאות.

<בכר עואודה: גם משרד הפנים צריך להתערב.

<בכר עואודה: איך יתכן שבכפר הערבי יש קרוב לארבעים בתי נרגילות?

<בכר עואודה: מי נתן להם רישיון עסק?

<בכר עואודה: זה בניגוד לחוק.

<בכר עואודה: מי נותן לאנשים האלה רישיון עסק?

<בכר עואודה: זה פשוט מאוד, בגלל שבכפר אין שום דבר אחר חוץ מבית נרגילה.

<בכר עואודה: אתה נכנס פנימה ואתה לא יכול לבקש שום דבר חוץ מנרגילה, אז מה תעשה?

<בכר עואודה: תבקש נרגילה.

<בכר עואודה: צריך שמשרד הפנים לא ייתן רישיונות למקומות האלה דרך הרשויות המקומיות.

<בכר עואודה: רשות מקומית שנותנת רישיונות, למשרד הפנים יש כלים להגביל אותה.

<בכר עואודה: זה כלי מאוד חשוב שאפשר להפעיל אותו.

<קריאה: לשם כך צריך להוציא אותם מהחוק.

<בכר עואודה: בסדר.

<בכר עואודה: אני לא יודע מה הכלים, אבל אני מראה את הדרך.

<בכר עואודה: במקביל צריך לבנות מקומות לבילוי.

<בכר עואודה: מקומות תרבותיים רגילים שאנשים יכולים לבלות.

<בכר עואודה: בכפר הערבי, חוץ מבית נרגילה אין מקום לבלות בו.

<בכר עואודה: תבקרו שם ותראו.

<בכר עואודה: אתה רוצה להיפגש עם מישהו שבא מחיפה, אין מקום.

<בכר עואודה: אולי בישוב כלשהו יש קפה קפה או ארומה או משהו כזה, אבל ברוב המקומות אלה בתי נרגילות ושם אין מה לבקש משהו חוץ מנרגילה.

<בכר עואודה: אני רוצה לומר מה ההמלצות לפי דעתנו, אגודת הגליל והפורום האזרחי לקידום בריאות בצפון שאנחנו חברים בו ושהוא מקדם את כל נושא הבריאות בפריפריה ובצפון.

<בכר עואודה: אנחנו חושבים שצריכה להיות הכרזה של משרד הבריאות כי מדובר בסוגיה דחופה שיש לתת לה מענה באופן מיידי כולל ביצוע מיידי של תכנון ותקצוב ופעילות רחבת היקף לטווח ארוך כולל מדדים.

<בכר עואודה: החלפת התכנית הלאומית למלחמה בעישון והנגשתה לכלל הציבור הערבי.

<בכר עואודה: לדעתנו פיתוח תכנית ויישומה צריכה להיות במשותף עם צוותים רב-תחומיים ומומחים בתוך החברה הערבית.

<בכר עואודה: אי אפשר להתעלם יותר.

<בכר עואודה: אי אפשר.

<בכר עואודה: אי אפשר לעשות תכניות מלמעלה ולזרוק אותן.

<בכר עואודה: קביעת אבני דרך ומדדים הצלחה בפעילות משרד הבריאות להפחתת שיעורי העישון.

<בכר עואודה: הפעלת תכניות למניעת עישון כי זה דבר שלא נמצא.

<בכר עואודה: אנחנו מטפלים תמיד בגמילה אבל במניעה ממש מעט.

<בכר עואודה: בכל המסגרות החינוכיות לפעול בשיתוף פעולה יחד עם גורמים מקומיים, כולל הרשות המקומית שהיא גורם מרכזי.

<בכר עואודה: תקצוב יוזמות.

<בכר עואודה: חבר'ה, אין יוזמות.

<בכר עואודה: יש המון יזמים ועכשיו תשמעו את דוקטור היבי.

<בכר עואודה: אנשים באים מתוך הצעקה ומתוך מחויבות חברתית ורצון לקדם נושא, אותו חקרו ורוצים לקדם בכפר שלהם – אין מענה ואין תומך.

<בכר עואודה: משרד הבריאות לא ממש מושיט את היד לעזרה לאנשים שרוצים לעזור בהפחתת נזקי העישון.

<בכר עואודה: אנחנו חושבים שצריך להתאים ולהנגיש סדנאות לגמילה ולמניעה מעישון לחברה הערבית.

<בכר עואודה: דרך הרצון הרב שיש אצל אנשים, לפחות זה נתון מאוד חשוב והוא שכאשר רוצים להפסיק, לא יודעים איך.

<בכר עואודה: אני מקווה שתרמתי משהו לדיון.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: דוקטור חאלד.

<חאלד היבי: אני כתבתי את הדברים ואקריא אותם אבל קודם אני אציג את עצמי.

<חאלד היבי: אני רופא שיניים.

<חאלד היבי: זה מוזר, כאילו רופא שיניים מטפל בנושא.

<עמוס האוזנר: לא מוזר בכלל.

<עמוס האוזנר: ידוע שעישון פוגע בשיניים.

<חאלד היבי: אני מכאבול, מאזור עכו בצפון.

<חאלד היבי: אני מומחה פעמיים, פעם ראשונה אני מדריך ומנחה מגמילה וצמצום העישון בכל קופות החולים, ופעם שנייה אני מעשן כבד לשעבר אשר חקר את הנושא והכנתי יחד עם שותפים תכנית פיילוט לצמצום העישון ואורח חיים בריא בכפר שלי, כאבול.

<חאלד היבי: כולם חזרו על הממצאים ועל הנתונים ואני בקצרה אתייחס.

<חאלד היבי: באוכלוסייה הערבית לכל כפר יש את הסיפור שלו ולי יש את התכנית לצמצום העישון בכאבול.

<חאלד היבי: אני מתכבד להגיש לך את זה.

<חאלד היבי: יש שני תנאים או קריטריונים להצלחת תכנית צמצום העישון בחברה הערבית.

<חאלד היבי: האחד, מי שמכין את התכנית חייב להכיר די טוב את הקהילה ואת מאפייני האוכלוסייה הערבית כי אחרת לא ילך.

<חאלד היבי: חייבים לטפל בצמצום העישון בגיל בו בני נוער מתחילים לעשן, בסביבות גיל 12-14.

<חאלד היבי: כפי שאמר בכר, אם אתה תטייל בכפר כלשהו, אתה תמצא אנשים עם נרגילה.

<חאלד היבי: אנחנו צריכים ממשרד הבריאות ומכל שאר משרדי הממשלה הקשורים לנושא העישון שיתמכו ויתקצבו את התכניות שאנחנו מבצעים ומביאים מהשטח.

<חאלד היבי: אני מאוד שמח על הדיון המיוחד.

<חאלד היבי: כולי תקווה שכולנו ביחד נצליח במשימה הקדושה הזאת.

<חאלד היבי: שיעור מספר המעשנים בקרב הגברים הערבים הנו אף כפול משיעור המעשנים בקרב הגברים היהודים.

<חאלד היבי: גם בעישון בקרב הנשים הערביות נרשמה עלייה ניכרת וכמו כן עישון של בני נוער בחברה הערבית במגמת עלייה וגם מתחילים לעשן בגיל צעיר יחסית, במיוחד עישון נרגילה.

<חאלד היבי: הממצאים האלה מעידים על מגמת עלייה באחוז המעשנים באוכלוסייה הערבית לעומת מגמת ירידה באחוז המעשנים במגזר היהודי.

<חאלד היבי: העישון הוא הגורם העיקרי ומספר אחד למוות במדינת ישראל בכלל ובאוכלוסייה הערבית בפרט.

<חאלד היבי: כמו כן תחלואה ממחלות אשר נגרמות על ידי עישון כמו סוגים שונים של סרטן וכאן נרשמה עלייה ניכרת במגזר הערבי לעומת ירידה במגזר היהודי.

<חאלד היבי: לחברה הערבית יש כמה מאפיינים ובכל תכנית שתהיה אסור להתעלם מהם.

<חאלד היבי: האחד, מצב כלכלי חברתי, השכלה ועישון, התחלת גיל העישון, עישון נרגילה כאילו אירוע חברתי או טקסים.

<חאלד היבי: מצב בריאותי במגזר הערבי, מצב חברתי ועוני.

<חאלד היבי: הממצאים הקשים, החמורים והעצומים מחייבים את מדינת ישראל לפתרון כולל וייחודי של העישון בקרב האוכלוסייה הערבית אשר ייתן מענה גם למאפייני החברה הערבית והייחודיות שלה.

<חאלד היבי: תכנית הפעולה למאבק בעישון באוכלוסייה הערבית מחייבת משאבים והקצאת תקציבים ליישומה והמשכיותה של התכנית, השתתפות משרד הבריאות וכל שאר המשרדים הקשורים בנושא.

<חאלד היבי: המלצות לתכנית פעולה: הרחבת התכנית הלאומית למלחמה בעישון והתאמתה למאפייני האוכלוסייה הערבית ויישומה על ידי מומחים ובעלי מקצוע מהחברה הערבית אשר מכירים די טוב את הקהילה.

<חאלד היבי: הפעלת תכניות חינוכיות לימודיות בבתי הספר ובמוסדות ציבוריים על מנת לחנך דור עם אחריות אישית לא מעשן.

<חאלד היבי: נתחיל כבר מגיל צעיר, אז נחנך אנשים ונגדל אותם כשהם דור עם אחריות.

<חאלד היבי: מסעי הסברה וקמפיינים להעלאת הגברת המודעות בקרב כל האוכלוסייה על נזקי כל סוגי העישון, אם אלה סיגריות או אם זאת נרגילה או אם זאת סיגריה אלקטרונית ואם זאת המודה החדשה, האייקוס, כאילו הוא לא מוצר טבק.

<חאלד היבי: חקיקה ואכיפה.

<חאלד היבי: תקנון ותקצוב תקני פיקוח והכשרת פקחים בכל רשות מקומית וגם יישום אמנת המסגרת של ארגון העומד בפיקוח על מוצרי טבק אשר מדינת ישראל חתמה עליהם בשנת 2005.

<חאלד היבי: תקנון ותקצוב תקנים של מקדמי בריאות.

<חאלד היבי: עד היום יש רשויות בהן אין מקדמי ומתאמי בריאות.

<חאלד היבי: הקמת מחלקה לבריאות הציבור בכל רשות מקומית אשר תנוהל על ידי מתאם ומקדם בריאות.

<חאלד היבי: יש רשויות שנכון להיום יש להן מחלקת תברואה אבל מחלקת בריאות הציבור לא קיימת.

עבדאללה אבו מערוף: אני הגשתי שאילתה גם למשרד הפנים וגם למשרד הבריאות.

<חאלד היבי: אימוץ וקידום עיר, כפר, סביבה נקייה מעישון על ידי הרשות המקומית.

<חאלד היבי: גיוס רופאים וצוותים מקצועיים ומקדמים בקהילה לעודד את המטופלים להפסיק לעשן.

<חאלד היבי: אי הנפקת רישיונות ואי אישור עסקים ובתי קפה של נרגילה ועישון על ידי הרשות המקומית או הרשות המוסמכת לכך.

<חאלד היבי: תקנון ותקצוב תכנית טיפול פרטנית.

<חאלד היבי: אני הייתי אפילו מציע להעביר את הטיפול מהסדנאות לטיפול פרטני אחד על אחד, כמו רפואת משפחה.

<חאלד היבי: ישבו שם מומחים בכל הקופות ויטפלו באנשים כי יש גם בעיות בסדנאות.

<חאלד היבי: בסדנה לא כולם רוצים להיפתח ולדבר על הדברים הפרטיים שלהם.

<חאלד היבי: הקמת ימי שיא ומובילות חברתיות במוסדות הציבוריים ובבתי הספר כמו יום ללא עישון, יום ספורט ובריאות גופנית, תזונה ואורח חיים פעיל ובריא.

<חאלד היבי: גיוס בעלי דעת קהל ובעלי השפעה חברתית כמו אנשי דת, שחקנים וספורטאים.

<חאלד היבי: צמצום פערים באוכלוסייה הערבית כמו פערים בריאותיים, חברתיים, כלכליים והשכלה, התאמה והנגשת הסגנונות לגמילה מעישון לאוכלוסייה הערבית.

<חאלד היבי: תודה רבה על ההקשבה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: דברים חשובים.

תמר זנדברג: אנחנו נשמע עוד שלושה דוברים ואז נעבור למשרד הבריאות ולמשרדי הממשלה.

תמר זנדברג: נרצה לשמוע גם את נציגי קופות החולים.

תמר זנדברג: דוקטור ניהאיה דאוד, מומחית לבריאות הציבור, אוניברסיטת בן גוריון בנגב.

זוהיר בהלול: מכיוון שאני חייב לצאת, רק משפט אחד.

זוהיר בהלול: לא דנתם כאן ולו במילה אחת על סממנים עברייניים בהשתלטות על בתי הנרגילות בחברה הערבית.

זוהיר בהלול: לכן יש בעיה לסגור את המקומות האלה מטעם ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

זוהיר בהלול: אני ממש מצטער אני מכניס עוד אלמנט וחבל שהנושא הזה לא יידון בצורה מפורטת אבל זו בעיה מאוד מאוד חמורה שמסכנת את המלחמה בבתי הנרגילה.

תמר זנדברג: תודה.

<ניהאיה דאוד: אני מומחית לנושא של בריאות הציבור.

<ניהאיה דאוד: אני חוקרת באוניברסיטת בן גוריון ולשעבר אני גם יושבת ראש המועצה הלאומית לקידום בריאות שהיא יחידה שמייעצת למשרד הבריאות בנושאים שנוגעים לקידום בריאות.

<ניהאיה דאוד: אני רוצה לפתוח ולהגיד שהבעיה של עישון בחברה הערבית היא בעיה כרונית שנמשכת כבר הרבה מאוד שנים והיא בעצם מבטאת סיפור של הזנחה קלאסי של מדינת ישראל.

<ניהאיה דאוד: את זה אני רוצה להגיד כפתיחה.

<ניהאיה דאוד: הבעיה של העישון היא לא בעיה של תרבות אלא היא בעיה של מדיניות ובאמצעות מדיניות מתקנת אנחנו יכולים להתגבר על הבעיה הזאת.

<ניהאיה דאוד: אני יכולה לדבר על הזנחה בשלושה מישורים - גם במישור של הגמילה, גם במישור של המניעה וגם במישור של האכיפה.

<ניהאיה דאוד: בנושא של מניעה, אמרו קודמיי שיש מעט מאוד השקעה בתכניות בית ספריות בנושא של מניעת עישון.

<ניהאיה דאוד: אנחנו יודעים את זה גם ממחקרים שאני ערכתי.

<ניהאיה דאוד: אני ערכתי שני מחקרים כאשר אחד איכותני ואחד כמותי בהשתתפות של כאלף גברים בכל מחקר.

<ניהאיה דאוד: נפגשנו עם גברים שאף פעם אף אחד לא דיבר אתם על נזקי העישון.

<ניהאיה דאוד: זה משהו שהוא באמת לא קיים.

<ניהאיה דאוד: בנושא של גמילה אני רוצה לומר – דווקא כאשר נמצאים כאן נציגי קופות החולים – שבמחקר עלה שרק ארבעים אחוזים מהגברים הערבים, הרופאים דיברו אתם על הנושא של עישון ואלה גברים מעשנים.

<ניהאיה דאוד: מתוך האלף, דיברו רק עם ארבעים אחוזים.

<ניהאיה דאוד: זה אומר שרופאים לא מתייחסים ולא מדברים עם הגברים המעשנים על עישון.

<ניהאיה דאוד: זאת אומרת, אין להם הזדמנות ללכת ולנסות להפסיק לעשן.

<ניהאיה דאוד: זאת בעיה מאוד גדולה שצריך באמת לטפל בה.

<ניהאיה דאוד: מחקרים מהעולם מראים שרופאים מעשנים.

<ניהאיה דאוד: שיעור העישון בקרב רופאים הוא שווה לשיעור של העישון בקרב האוכלוסייה הכללית ולא פחות.

יהודה גליק: בארצות הברית ביערו את זה כמעט לגמרי.

<ניהאיה דאוד: אני אומר לך דברים חמורים יותר.

<ניהאיה דאוד: רופאים מעשנים בתוך חדר הרופא בקופות חולים.

<ניהאיה דאוד: כאשר גברים הלכו והתלוננו על כך, אפילו רופאי ילדים מעשנם, לא קיבלו מענה לא מכללית ולא ממכבי ובמקרה אלה שתי הקופות שאנשים סיפרו עליהן למרות שיכול להיות שזה קורה גם בקופות אחרות.

<ניהאיה דאוד: זאת אומרת הסיפור הזה של אכיפה לא מתקיים וגם לתת הזדמנות לגמילה לא מתקיימת כמו שצריך בקופות החולים.

<ניהאיה דאוד: אנשים מחכים הרבה מאוד זמן לסדנאות.

<ניהאיה דאוד: מישהו חיכה שישה חודשים.

<ניהאיה דאוד: עכשיו הוא רוצה להיגמל אבל הוא מחכה שישה חודשים ואז לא מגיע.

<ניהאיה דאוד: לכן אני חושבת שהזמינות וגם הנגישות לסדנאות מגמילה מעישון צריך להשתפר.

<ניהאיה דאוד: בנוסף לכך אנשים צריכים לנסוע לישובים אחרים כדי לעשות את הגמילה וזאת בעיה.

<ניהאיה דאוד: אני רוצה לדבר על הנושא של אכיפה.

<ניהאיה דאוד: אין אכיפה.

<ניהאיה דאוד: אנחנו היינו בישובים כמו כפר מנדה שהוא באמת ישוב מאוד קטן שיש בו שמונה בתי נרגילה.

<ניהאיה דאוד: אמרתם שאסור לפתוח בית נרגילה אבל אין אכיפה ואין מי שיאכוף את זה.

<ניהאיה דאוד: הרשויות המקומיות, חבל שהנציג של הרשויות המקומיות הלך, לא עושות שום דבר בנדון.

<ניהאיה דאוד: אני חושבת שצריך להגביר את הנושא של האכיפה.

<ניהאיה דאוד: עלו כאן רעיונות מאוד יפים אבל מהיכן יבוא הכסף?

<ניהאיה דאוד: מדינת ישראל מקבלת בין שישה לשמונה מיליארד שקלים, לפי הדוחות של שר הבריאות בנושא גמילה מעישון שנתיים.

<ניהאיה דאוד: אם יצא מכאן חוק, מהוועדה הזאת - - -

<קריאה: הגשנו.

<קריאה: זרקו לנו את החוק.

תמר זנדברג: רק לתקן.

תמר זנדברג: מדובר בהכנסות המדינה ממיסוי על סיגריות שהן כשישה מיליארד שקלים בשנה.

תמר זנדברג: לעומת זאת מה שמדינת ישראל מוציאה על גמילה – שישה מיליון שקלים.

<ניהאיה דאוד: לא מוציאה.

<ניהאיה דאוד: אני לא חושבת שהיא מוציאה.

תמר זנדברג: רק על גמילה.

<ניהאיה דאוד: אני לא חושבת שהיא מוציאה.

<ניהאיה דאוד: על כמה נגמלים?

<ניהאיה דאוד: עלויות העישון למערכת הבריאות הן אדירות ובאמת צריך לצאת עם הצעת חוק.

<עמוס האוזנר: הצענו.

<עמוס האוזנר: זרקו לנו את זה.

<ניהאיה דאוד: צריך להגיש עוד פעם ועוד פעם.

<קריאה: משרד האוצר לא מוכן.

<ניהאיה דאוד: עוד פעם צריך להגיש אותה ופשוט לנסות להקצות.

<עמוס האוזנר: יצחק כהן דחה לנו אותה.

<ניהאיה דאוד: צריך להקצות את המשאבים האלה לחברה הערבית.

<ניהאיה דאוד: זה לא רק בנושא של עישון כמו שעלה כאן

<ניהאיה דאוד: אלא יש הרבה מאוד נושאים שקשורים לפערים בבריאות.

<ניהאיה דאוד: אני היום הולכת לוועדה נגד גזענות במשרד הבריאות ואולי משם יצא משהו.

<ניהאיה דאוד: יש ועדה כזאת שעכשיו תתחיל להיפגש ולהתקיים.

<ניהאיה דאוד: אחד הדברים שהם על סדר היום שלה הוא באמת לעסוק בנושא הזה של צמצום פערים שנובעים מהבדלים בין אוכלוסיות שונות.

<ניהאיה דאוד: אני רוצה לומר שיש תכנית בצבא שעושים אותה כבר מספר שנים והיא הביאה לתועלת מאוד טובה בהורדת העישון.

<ניהאיה דאוד: אם תכנית כזאת הייתה עובדת בחברה הערבית, אנחנו היינו במקום אחר מבחינת הירידה בעישון כי תופסים את הבחורים הצעירים ואת הבחורות הצעירות בגיל 18 ופשוט מכניסים להם את הנושא הזה של נזקי העישון ועובדים אתם על הפסקת עישון.

<ניהאיה דאוד: זה באמת מביא בסופו של דבר לתוצאות.

<ניהאיה דאוד: אם יהיה לנו משהו כזה בחברה הערבית שאפשר באמת לתפוס את הצעירים אפילו בכיתה י"ב ובאמת לעבוד אתם, למרות שזה טיפה מאוחר, אני חושבת שאנחנו יכולים באמת להוריד את העישון.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: מועתר רסטיטי, אוניברסיטת תל אביב.

<מועתד רסטיטי: אני לא בא עם מחקר או משהו.

<מועתד רסטיטי: אני סטודנט.

<מועתד רסטיטי: אני בא מהחברה הערבית ובא לתת לכם את השקפת העולם שלי.

<מועתד רסטיטי: אני רוצה להתחיל מהנקודה האחרונה כאשר דיברת על גיל 18.

<מועתד רסטיטי: לדידי גיל 18 זה לא הגיל המתאים.

<מועתד רסטיטי: זה צריך להתחיל בגיל יותר צעיר.

<מועתד רסטיטי: אנשים מתחילים לעשן בבית הספר בכיתה י', בכיתה ח', והם פשוט מתחילים לעשן מגיל מאוד צעיר.

<מועתד רסטיטי: כל התעמולה שבבתי הספר, מישהו דיבר כאן על התעמולה בבתי הספר, זה לא עושה שום דבר.

<מועתד רסטיטי: תראו סטטיסטיקות, אין לי סטטיסטיקות אבל תראו את מספר האנשים הצעירים בבתי הספר שמעשנים, אני אישית מכיר את בית הספר בו אני גדלתי וחייתי בו, מספר האנשים שהכרתי בכיתה י' והם מעשנים, מכיתה י' עד י"א ועד י"ב, גדל פי שניים.

<מועתד רסטיטי: אתם יכולים לבדוק סטטיסטיקות והן יכולות להוכיח את המספר.

<מועתד רסטיטי: אני רוצה לומר שלהציע חוק, זה נשמע סבבה ונשמע טוב, אבל תמיד יש לקונה בחוק, במיוחד כשאנחנו מדברים על החברה הערבית בה אין אכיפת החוק.

<מועתד רסטיטי: יש חוקים לגבי נשק, יש חוקים לגבי כל מיני דברים, אבל האם יש אכיפה לגבי הנשק בחברה הערבית?

<מועתד רסטיטי: לא, ונשק הוא יותר גרוע מעישון.

<מועתד רסטיטי: אתם מצפים שהרשויות יאכפו לגבי העישון?

<מועתד רסטיטי: אני לא.

<קריאה: עישון יותר חמור מנשק.

<מועתד רסטיטי: נשק יותר חמור מעישון בחברה הערבית אבל אין אכיפה לגבי נשק.

<מועתד רסטיטי: אתם מצפים שתהיה אכיפה לגבי העישון בחברה הערבית?

<מועתד רסטיטי: זה צריך להשתנות במדיניות של הממשלה.

<מועתד רסטיטי: אתה חבר הליכוד כך שאתה בממשלה ולכן אני מצפה ממך לפעול בנושא.

<מועתד רסטיטי: לצערי חבר הכנסת זוהיר בהלול לא כאן.

<מועתד רסטיטי: הוא תמיד מדבר על מנהיגים.

<מועתד רסטיטי: אתם המנהיגים.

<מועתד רסטיטי: חבר הכנסת עבדאללה, חבר הכנסת זוהיר שלא נמצא כאן, אתם המנהיגים של החברה ואתם צריכים לפעול על מנת למגר את התופעה הזאת.

<מועתד רסטיטי: אתם צריכים להסתכל על הצעירים.

<מועתד רסטיטי: גם אם מדברים על כך שהממשלה תבוא מבחוץ, המנהיגים לא מכירים את הבעיה שיש לצעירים הערבים היום.

<מועתד רסטיטי: אני אישית יכול להגיד לכם שאם אתה הולך לחברה הערבית – אני גדלתי בנצרת – אתה יכול לראות למה אנשים מעשנים וזה בגלל שאין להם חוגי ספורט, אין להם חוגי תרבות, אין להם להיכן ללכת ולכן נלך ונשב בבית נרגילה ונעשן.

<מועתד רסטיטי: אין חוגי ספורט, אין חוגי תרבות, אין לאן ללכת וזה יותר זול.

<מועתד רסטיטי: חמישים שקלים, אני אוכל, מעשן נרגילה ושותה.

<מועתד רסטיטי: מה יותר כיף לי מזה?

<מועתד רסטיטי: אין.

<מועתד רסטיטי: צריך לקחת את הבעיה מתוך השורשים שלה וזאת המדיניות של המדינה והיא מתעלמת מכל הבעיות האלה בחברה הערבית מבחינה כלכלית ומבחינה סוציו אקונומית ופשוט לא מסתכלת על הבעיות בחברה הערבית.

<מועתד רסטיטי: כל זה נובע מהמדיניות שהיא שמה את החברה הערבית בצד ובואו נשקיע בדברים אחרים.

<מועתד רסטיטי: זה מתקשר לכך שבאמת צריך לעשות כאן תעמולה והתעמולה צריכה להיות במשך שנה, לא פעם בשנה או פעם בסימסטר או פעם בחודש.

<מועתד רסטיטי: לא.

<מועתד רסטיטי: אני יכול להגיד שהרבה אנשים מכריחים אותם לשבת בכיתה אבל אף אחד לא מקשיב לנאמר.

<מועתד רסטיטי: אחר כך יוצאים ומעשנים סיגריה.

<מועתד רסטיטי: למי אכפת?

<מועתד רסטיטי: למי אכפת אם זה נעשה פעם בשנה?

<מועתד רסטיטי: זה לא יעזור.

<מועתד רסטיטי: תסתכלו כמה אנשים מתחילים לעשן.

<מועתד רסטיטי: דיברתם גם על הלוויות.

<מועתד רסטיטי: רוב הצעירים שאני מכיר שמתחילים לעשן, זה בהלוויות.

<מועתד רסטיטי: למה?

<מועתד רסטיטי: זאת התקופה הכי קשה לכל בן אדם, אז באים ומציעים לו סיגריה והנה הוא מתחיל לעשן.

<מועתד רסטיטי: צריך לעשות גם משהו נגד זה.

<מועתד רסטיטי: צריכים למגר את התופעה מהשורש וגם צריך להסתכל על זה לא דרך החוק אלא להבין למה הצעירים האלה מתחילים לעשן.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: דוקטור מילכה דונחין, רשת ערים בריאות ואיגוד רופאי בריאות הציבור.

<מילכה דונחין: אני חושבת שלא צריך לחזור על תמונת המצב.

<מילכה דונחין: כולם כבר תיארו אותה ואנחנו מכירים אותה.

<מילכה דונחין: אני רוצה לדבר על מה עושים עם זה.

<מילכה דונחין: קודם כל, כדי להתחיל להתמודד עם הבעיה - ואני חייבת לומר שזאת לא רק בעיה באוכלוסייה הערבית אלא זו בעיה כלל ארצית – כי מי שמכיר את הנתונים הכלל ארציים, בשנים האחרונות יש מה שנקרא פלצו בשיעור המעשנים.

<מילכה דונחין: אין המשך של הירידה שהייתה וזה ביטוי לחוסר השקעה בנושא.

<מילכה דונחין: אנחנו הקמנו קואליציה של רוב הגופים – אני מודה שלא כל הגופים אבל אני שמח שכל הגופים יצטרפו - למניעת עישון.

<מילכה דונחין: זו הייתה יוזמה של רשת ערים בריאות, האגודה למלחמה בסרטן, משרד הבריאות, קופות החולים, המועצה למניעת עישון ומשרד החינוך.

<מילכה דונחין: אנחנו התחלנו לדבר על מה צריך לעשות ודיברנו גם עם פאתן על תכנית שצריך לעשות בחברה הערבית.

<מילכה דונחין: אני מסכימה עם קודמיי שאמרו שמי שמכין את התכנית עבור החברה הערבית, זה לא עבורם אלא אתם כי זה לא עובד אחרת וזה ברור אבל לפני כל זה, אנחנו מתבססים על תכניות קיימות.

<מילכה דונחין: כבר הוזכרה התכנית של ארגון הבריאות העולמי ויש תכנית - חיים אולי ידבר עליה - של משרד הבריאות שאושרה, תכנית כוללנית שבנייר עמדה שחילקנו כאן ציינו חלק מהדברים.

<מילכה דונחין: התכנית אושרה אבל לא תוקצבה.

<מילכה דונחין: איך אפשר לממש אותה?

<מילכה דונחין: זאת אומרת, קודם כל צריך לקחת את הקיים וממנו להתקדם הלאה.

<מילכה דונחין: נקודת התורפה הגדולה ביותר היא העניין של המיסוי ומיסוי זו החלטה שצריכה לבוא כאן.

<מילכה דונחין: כולם בעולם יודעים שמיסוי, בעיקר באוכלוסיות חלשות, מיסוי על סיגריות, מוריד את השימוש.

<מילכה דונחין: בארץ, כבר נאמר, שר האוצר לא מוכן להעלות מיסוי ואתם מכירים את התופעה של גלגול הסיגריות שעלתה בשיעור מטורף.

<עמוס האוזנר: חבר הכנסת גליק מכיר את זה טוב.

יהודה גליק: משבעים טון ל-600 טון בשנה, בתוך חמש שנים.

<עמוס האוזנר: כי זה זול יותר.

<מילכה דונחין: כי זה זול יותר.

תמר זנדברג: העלו את המס על הסיגריות אבל לא על הטבק.

<מילכה דונחין: יש לכם כאן

<מילכה דונחין: הוכחה ניצחת שהעלאת המס פותרת את הבעיה.

<ניהאיה דאוד: היא לא תפתור את הבעיה באוכלוסיית מיעוט וזה מה שהמחקרים בעולם אומרים.

<מילכה דונחין: זה לא לבד.

<ניהאיה דאוד: הפתרון של המיסוי הוא טוב רק לאוכלוסייה הכללית ולא לאוכלוסיות מיעוט.

<ניהאיה דאוד: זה מוכח חד וחלק.

<ניהאיה דאוד: זה מגדיל את הפערים בין קבוצות שונות.

<מילכה דונחין: זה הוכח.

<מילכה דונחין: יש עבודות כאלה וכאלה.

<מילכה דונחין: גם אני מכירה אותן.

<ניהאיה דאוד: אני יכולה להראות לך מחקרים.

<מילכה דונחין: שום תכנית לא עובדת עם פעולה אחת.

<מילכה דונחין: כל תכנית היא רב ערוצית וכוללת מספר רב של פעולות.

<מילכה דונחין: בוודאי שלא מדובר רק על העלאת מסים, אבל זה צריך ללכת ביחד עם הרבה מאוד דברים כמו חינוך, הסברה, אכיפה.

<מילכה דונחין: עוד מילה לגבי הגמילה.

<מילכה דונחין: התקבלה החלטה במשרד הבריאות שמצמידים את הרעיון לגמילה מעישון בסדנה דרך קופות החולים.

<מילכה דונחין: רוב האוכלוסייה לא מעוניינת בסדנה, שלא לדבר על זה שלפריפריה בכלל אין נגישות לסדנאות.

<מילכה דונחין: זה עוד דבר שמעכב את הגמילה מעישון.

<מילכה דונחין: לכן צריך לפעול ואני מוכנה לקחת את הכפפה ולגייס את כולם להכין על בסיס התכנית הקיימת, לראות איך אפשר לשפר אתה עבור או עם המגזר הערבי ולהתחיל לעבוד, בתנאי שיש לזה מימון.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: נשמע שני נציגים קופות החולים שנמצאים כאן.

תמר זנדברג: מכבי.

יהודה גליק: אני לא רוצה לשמוע שגמלנו 18 אנשים.

יהודה גליק: הנאומים האלה של קופות החולים שמספרים כמה הם השיגו.

<מילכה דונחין: יש מיליון וחצי מעשנים.

יהודה גליק: נכון.

יהודה גליק: מיליון וחצי מעשנים ועכשיו הוא יספר שהוא גמל 3,000 ובאותו זמן הצטרפו עשרים אלף אחרים.

<אמין מרעי: אני לא אחזור על דברים שנאמרו כאן אבל אני אתן לך טעימה כמנחה של סדנת גמילה מעישון.

<אמין מרעי: לפני שנה עשיתי שבע סדנאות בהן השתתפו כמאה אנשים מתוך אוכלוסייה של 15 אלף.

<אמין מרעי: לכן המודעות לסדנאות, וזה מאוד חשוב לי להציג כאן.

<קריאה: תגיד גם שיש קו פתוח במכבי.

<אמין מרעי: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

<ניהאיה דאוד: הגמילה היא דבר מאוד חשוב.

<ניהאיה דאוד: צריך להנגיש אותה לאוכלוסייה.

<אמין מרעי: בהמשך למה שנאמר כאן, הסדנאות הן טובות אבל היענות האנשים לא טובה.

<אמין מרעי: לכן צריך למצוא פתרון אחר כי אנשים נרשמים לסדנאות, מתקשרים אליהם לבוא לסדנא, הם נעלמים.

<מילכה דונחין: זה אחרי שלושה חודשים.

<אמין מרעי: גם אם מתקשרים מיד.

<אמין מרעי: הלחץ של הרופא עובד בכמה הדקות הראשונות אבל אחר כך הם נעלמים.

<אמין מרעי: אנחנו משקיעים בסדנאות אבל זה לא מספיק.

<אמין מרעי: יש לנו הרבה מודעות בכל הסניפים ויש לנו את המרכז הטלפוני.

<אמין מרעי: הבסיס שלנו מתחיל בחינוך.

<אמין מרעי: החינוך לעישון מתחיל בבתי הספר ואנחנו מרגישים את זה בפועל.

<אמין מרעי: גם הילדים שלי אומרים לי שהמורה, יש ילד שמעצבן אתו בכיתה, הוא אומר לו שיצא לעשן.

<אמין מרעי: המורה עצמו אומר את זה.

תמר זנדברג: המורה אומר לתלמיד?

<אמין מרעי: כן.

יהודה גליק: ליד הגדר יש פינת עישון.

<אמין מרעי: בחלק מהעשייה שלי – אני אישית מהמגזר – אני מסתובב גם בבתי הספר ואני עושה הנחיות לאנשי דת כדי שהחשיפה תהיה יותר רחבה.

<אמין מרעי: אבל כל זה לא עוזר כאשר אנחנו מרגישים שהבסיס של הבעיה הוא החינוך ובחינוך צריך להשקיע יותר מאשר בעשייה של המרפאות.

<אמין מרעי: התוצאה לא טובה וצריך להתחיל מהתחלה.

<ניהאיה דאוד: אתם צריכים להגיד איך אתם משפרים את הגמילה ולא לזרוק את זה על מערכת החינוך.

<ניהאיה דאוד: מערכת החינוך תעשה את המניעה והיא צריכה לעשות את זה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: שירותי בריאות כללית.

<ענת יום טוב: אני מרכזת את כל תחום הגמילה מעישון בכללית.

<ענת יום טוב: קודם כל, אני רוצה לברך על כל השנה האחרונה שהייתה מאוד תוססת בכנסת בנושא הזה של המניעה וגמילה מעישון.

<ענת יום טוב: אני רוצה לומר שכללית עושה מאמצים להשקיע באופן ממוקד באוכלוסייה הערבית ואני רוצה לספר לכם כמה דברים שאנחנו עושים.

<ענת יום טוב: קודם כל, כמובן יש את סדנאות גמילה מעישון שפרוסות בכל רחבי הארץ וניתנות ללא תשלום.

<ענת יום טוב: אנחנו פועלים ב-142 ישובים.

תמר זנדברג: כמה סדנאות התקיימו ב-2016, כמה אנשים עברו בסדנאות האלה וכמה מהם מהאוכלוסייה הערבית?

<ענת יום טוב: היו לנו בסביבות 11.500 משתתפים בסדנאות גמילה מעישון.

תמר זנדברג: שנה?

<ענת יום טוב: בשנה.

יהודה גליק: שלושים אלף מתוך מיליון וחצי מעשנים.

<ענת יום טוב: ועוד אלפיים ומשהו שפונים לקו הייעוץ הטלפוני.

<ענת יום טוב: אני רוצה לומר שבכל הישובים יש אוכלוסייה מגוונת אבל אנחנו גם פועלים באופן ממוקד כאשר עשרים אחוזים מהישובים בהם אנחנו פועלים הם ישובים ערביים.

תמר זנדברג: מתוך ה-11 אלף, כמה מהם ערבים?

יהודה גליק: עשרים אחוזים.

<ענת יום טוב: אני לא יודעת לומר לך בדיוק מספרים.

<ניהאיה דאוד: בתיק של המטופל לא מצוין הלאום.

<ניהאיה דאוד: אי אפשר לדעת את הנתון הזה.

יהודה גליק: היא יודעת היכן היא מקיימת את הסדנאות.

<ניהאיה דאוד: היא יכולה להגיד אם הן התקיימו בישובים הערביים.

<ענת יום טוב: נכון.

תמר זנדברג: אני טועה או שיחסית בקופת חולים כללית יש נתח יותר גדול של מבוטחים ערבים מאשר בקופות האחרות?

יהודה גליק: נכון.

תמר זנדברג: בערך עשרים אחוזים שאתם נותנים, שזה פחות או יותר השיעור באוכלוסייה, אבל זה שיעור שהוא נמוך ממספר המבוטחים שלכם.

תמר זנדברג: בטח נמוך משיעור המעשנים שראינו כאן

תמר זנדברג: שהוא גבוה מאוד באוכלוסייה הערבית.

תמר זנדברג: אתם בתת ביצוע.

<עמוס האוזנר: הם נותנים כמעט חמישים אחוזים.

<עמוס האוזנר: 11 אלף מתוך 26 אלף שמשתתפים בכלל.

<ענת יום טוב: אם אני מדברת על ישובים, מתוך 142 ישובים, עשרים אחוזים מהם ספציפית באוכלוסייה הערבית.

<ענת יום טוב: יש גם אוכלוסייה ערבית שמשתתפת בישובים מגוונים.

<ענת יום טוב: בנוסף יש אנשים שלא מתאים להם להגיע לסדנה הן מבחינת חשיפה והן מבחינת ריחוק גיאוגרפי ולכן אנחנו מפעילים את קו הייעוץ הטלפוני בו אנחנו נותנים מענה גם לאנשים שרוצים לעשות את זה באמצעות הטלפון.

<ענת יום טוב: יש לנו מנחי גמילה מעישון בשפה הערבית.

תמר זנדברג: לכמה פונים הקו הזה נותן מענה בשנה?

<ענת יום טוב: יש לנו בסביבות אלפיים פניות.

תמר זנדברג: מהן כמה בערבית?

<ענת יום טוב: אני לא יודעת לומר לך מספרים ספציפית לשאלה הזאת.

<ענת יום טוב: אני יכולה לומר שההיענות וההתמדה היא יותר נמוכה באוכלוסייה הערבית ואת זה אנחנו רואים.

תמר זנדברג: שאלה כללית.

תמר זנדברג: גם לקו של מכבי באופן כללי ולאו דווקא לאוכלוסייה הערבית.

תמר זנדברג: בעיקרון סדנה זה דבר גם יותר מחייב, יותר קשה להתמיד וגם יותר יקר, מן הסתם כי צריך מנחה וכולי.

<קריאה: זה יותר זול כי מגיעים עשרים אנשים ביחד.

תמר זנדברג: אבל את צריכה מקום ומנחה.

<קריאה: עדיין זה יותר זול.

תמר זנדברג: אבל הקו הטלפוני או ה-SMS כפי שהוצג בדיונים הקודמים, איך אתם מסבירים שבעצם ההיקף של הקו הטלפוני הוא כל כך מצומצם יחסית לסדנאות?

תמר זנדברג: ואגב, שניהם מראים מספרים נמוכים ואני מקבלת כאן את ההערה של חבר הכנסת גליק, אבל עדיין.

תמר זנדברג: אני כן הייתי מצפה שנגיד אם מכניסים קו טלפון, זה בגלל שאתם משלמים על זה והסדנה היא בעצם מתוקצבת ממשרד הבריאות ואתם מפעילים אותה בהיקף יותר קטן?

תמר זנדברג: כמה אצלכם במשמרת?

תמר זנדברג: הקו פועל 24/7?

<ענת יום טוב: כן.

<ענת יום טוב: הקו פועל מיום ראשון עד שישי.

<ענת יום טוב: אנחנו פועלים מ-6:00 בבוקר עד 8:30-9:00 בלילה.

תמר זנדברג: כמה יושבים בכל רגע נתון?

<ענת יום טוב: יש מספר יועצים והם עובדים במשמרות.

תמר זנדברג: כמה עובדים במשמרת?

תמר זנדברג: אחד?

תמר זנדברג: שניים?

<ענת יום טוב: שלושה-ארבעה בכל משמרת.

<ענת יום טוב: זה תלוי.

<ענת יום טוב: אני יכולה להגיד לך שאנחנו עובדים בצורה מצומצמת בכללית.

<ענת יום טוב: זה עדיין סוג של פיילוט כיוון שאנחנו מאוד מוגבלים במשאבים.

<ענת יום טוב: אנחנו לא בפריסה מלאה.

<ענת יום טוב: כלומר, לא כל מי שרוצה משתתף אלא זה בהפניית רופא.

<ענת יום טוב: מקבלים הפניה לקו ואז אפשר לקבל ייעוץ.

<ענת יום טוב: גם כשאנחנו פונים לאנשים, לא כולם רוצים להשתתף בייעוץ טלפוני.

<ענת יום טוב: יש כאלה שלא מאמינים בייעוץ טלפוני.

<ענת יום טוב: יש כאלה שמעדיפים סדנאות אבל עצם העובדה שאנחנו יכולים להציע את שני השירותים האלה, זה משהו.

תמר זנדברג: המספרים – זאת הערה של חבר הכנסת גליק שהיא מאוד נכונה - לא מתחילים אפילו לענות על ההיקף.

יהודה גליק: הם לא אשמים.

יהודה גליק: זה צריך להיות בתקציב המדינה לנושא הזה.

תמר זנדברג: עוד לא הגענו לכך שנתנו את כל האפשרויות ומי לא רצה.

<מילכה דונחין: השאלה איזה אחוז נגמלים.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: זאת עוד סוגיה.

תמר זנדברג: לפי מה שראינו כאן, חמישים אחוזים מהגברים הערבים מעשנים.

תמר זנדברג: אחרי שיש ירידה, אפשר לדבר על מניעת כניסה, אבל במספרים כאלה, בהיקף כזה של אחד מכל שני גברים ערבים מעשן, אני חושבת שכן יש לגמילה משמעות רבה.

תמר זנדברג: גם כאשר חברה תראה את החלק הארי של המבוגרים, הגברים שלה, מתחילים להיגמל או עושים מאמץ ופונים לדרך הזאת, יש לזה משמעות.

תמר זנדברג: דווקא במקרה הזה אני כן חושבת שגמילה היא מאוד חשובה.

תמר זנדברג: נכון שחינוך ונכון שמניעת כניסה והפרסום וכל הדברים האלה צריכים להיות אבל במקרה הזה, בגלל ההיקף האדיר, זה בעל משמעות.

<ענת יום טוב: אני חושבת שהבעייתיות היא לא בשירות.

<ענת יום טוב: כלומר, נכון שאנחנו יכולים להפעיל יותר שירותים אבל יש עניין של קושי בגיוס סדנאות וקושי בהבאת אנשים לשירותים של גמילה מעישון שכבר מוצעים ללא תשלום.

<ענת יום טוב: עשינו מחקר.

<ענת יום טוב: פנינו לאגודה למלחמה בסרטן וביקשנו מימון למחקר.

<ענת יום טוב: אנחנו עושים מחקר שמורכב משני שלבים במטרה להבין למה יש קושי באוכלוסייה הערבית ומה יכול לעזור לה מבחינת מניעת עישון וגמילה מעישון.

<ענת יום טוב: בשלב הראשון שהיה שלב איכותני עשינו בעצם קבוצות מיקוד, גם בצפון וגם בדרום הארץ, ובהן שאלנו אנשים את העמדות שלהם לגבי עישון, את אופן ההתמודדות עם תופעת העישון בחברה הערבית, ביקשנו ושאלנו אותם מה הם חושבים שיכול לעזור להם להיגמל מעישון.

<ענת יום טוב: לקחנו מסקנות ומתוך המסקנות האלה בנינו שאלון ואנחנו הולכים עכשיו – אנחנו כעת בשיא השלב השני שהוא שלב שהוא סקר כמותי – לסקר טלפוני בו אנחנו שואלים אנשים, גם כאלה שהשתתפו בסדנאות גמילה מעישון וגם כאלה שלא השתתפו ורוצים לראות מה מעכב אותם.

תמר זנדברג: אין לכם עדיין ממצאים.

<ניהאיה דאוד: יש ממצאים של מחקר שעשינו והוא היה גם במימון משרד הבריאות בנושא הזה.

<ניהאיה דאוד: אנחנו יכולים לעזור לכם עם זה.

<ניהאיה דאוד: עדיין מספר אחת היא בעיה של נגישות.

<ניהאיה דאוד: אנשים פשוט אמרו שהסדנאות לא נגישות, הן לא מתקיימות בישובים והם צריכים לנסוע אליהן.

<ניהאיה דאוד: לפעמים הן מתקיימות בשפה העברית ולא בערבית.

<ניהאיה דאוד: הרבה פעמים כשהם פונים, מציעים להם אחרי שלושה חודשים או אחרי שישה חודשים וזאת באמת בעיה גדולה.

<ניהאיה דאוד: אני חושבת שכאן צריך להגביר את הנגישות של האוכלוסייה הערבית לסדנאות.

<ענת יום טוב: אני רק רוצה לספר על משהו אחרון קטן שעשינו.

<ענת יום טוב: אנחנו עושים עם מובילי דעת קהל איזשהו פיילוט באזור שרון-שומרון בשלוש-ארבע השנים האחרונות.

<ענת יום טוב: אנחנו נפגשים פעם בשנה עם האימאמים שהם המנהיגים הדתיים במסגדים ואנחנו מביאים אותם ליום מרוכז של הרצאות בנושא בריאות, בדגש על נזקי עישון וגמילה מעישון.

<ענת יום טוב: אנחנו מחלקים להם חומרים כדי שהם יוכלו להקריא כל מיני מסרים שקשורים בנושאים האלה לאחר התפילות.

<ענת יום טוב: בנוסף לזה, מנחי סדנאות לגמילה מעישון באוכלוסייה הערבית, נכנסים ממש למסגדים ומספרים שנפתחת סדנה ומפרסמים אותה ונותנים קצת רקע לנושא הזה.

<ענת יום טוב: אנחנו כן מנסים להיכנס גם למנהיגי דעת קהל.

תמר זנדברג: מכבי וכללית, מה קורה אצלכם מבחינת העישון של הרופאים עצמם?

תמר זנדברג: הוצגה כאן מציאות שבעצם יש רופאים שבסוף מעשנים בעצמם ולפעמים עושים זאת במרפאה.

<אמין מרעי: אין לי נתונים אבל במרפאה בה עבדתי היו שני רופאים שעישנו והפסיקו לעשן.

<עמוס האוזנר: זה משתנה בהתאם להתמחותו של הרופא.

<עמוס האוזנר: רופאי ילדים לא מעשנים.

תמר זנדברג: העניין הוא שאתם כקופות, אוכלוסיית הרופאים שהם רופאים שלכם, הם הרבה יותר קשובים למסרים, הם קהל הרבה יותר נוח, ובטח במרפאות יש הרבה יותר יכולת ולא צריך לרדוף אחרי האזרח ולראות אם הוא כן יבוא או לא יבוא, אם הוא כן רוצה או לא רוצה, אלא הם שם.

תמר זנדברג: יש למשל הנחיה גורפת לאיסור עישון במרפאות?

<אמין מרעי: ודאי.

תמר זנדברג: איסור עישון בקרב רופאים?

<ניהאיה דאוד: הם מודל מאוד לא טוב למטופלים שלהם.

תמר זנדברג: אני שואלת האם יש צעדים שאתם כקופות לוקחים כדי לפנות לרופאים שלכם, בין אם בטוב ובעידוד והסברה, ובין אם בסנקציה, באיסור, באכיפה, כקופות?

<ענת יום טוב: אני מוכרחה לומר שאנחנו באופן שוטף נכנסים למרפאות ומעבירים תדרוך בנושאים האלו.

<ענת יום טוב: אנחנו מעבירים תדרוך לרופאים בנושאים האלה של גמילה מעישון.

<ענת יום טוב: אין לי נתונים ספציפיים לגבי כמה רופאים מעשנים.

<פאתן ג'טאס: בנושא של הקופות, אני יודע שהתקדמנו בזה.

<פאתן ג'טאס: למשל עם כללית בשומרון, כל אזור המשולש, עשינו עבודה משותפת וזה הצליח ואת כמעט לא רואה את זה.

<קריאה: אתה מדבר על רופאים שמעשנים.

<פאתן ג'טאס: על רופאים שמעשנים בתוך הקופה, כמעט ואין.

<פאתן ג'טאס: רופאים מעשנים, יש.

תמר זנדברג: כל מי שדיבר, נסתפק בדברים שהוא אמר.

תמר זנדברג: אני מתנצלת אבל יש עוד אורחים, ובמיוחד משרדי הממשלה, אותם אני רוצה לשמוע.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יהודה גליק.

תמר זנדברג: אחריו עמוס האוזנר ואחר כך חיים וקרן.

תמר זנדברג: תכף אני אשאל את השאלות שיש לנו לכם.

תמר זנדברג: לאחר מכן נסכם את הדיון.

יהודה גליק: קודם כל, אני רוצה לבוא מהפן הערכי.

יהודה גליק: נדמה לי שמדינת ישראל לא יכולה לרחוץ בניקיון כפיה.

יהודה גליק: אנחנו לא יכולים לומר שידינו לא שפכו את הדם הזה.

יהודה גליק: יש כאן אנשים שמדממים, יש כאן כבישים אדומים, זועקים אדום זועק, ומדינת ישראל לא עושה כמעט כלום.

יהודה גליק: זאת בדיחה מה שישראל עושה.

יהודה גליק: לצערי כל מי שדיבר כאן, אנשים נחמדים מדי.

יהודה גליק: באמת כולם כאן נחמדים ונחמדות, אבל הבעיה היא הרבה יותר גדולה.

יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל לא תבין שמדובר כאן בפרויקט לאומי, כל עוד מדינת ישראל לא תכיר שמדובר בצורך בפרויקט לאומי, יש כאן בעיה.

יהודה גליק: הסיגריה שהיא הבעיה, יש כלפיה נגישות בלתי נסבלת.

יהודה גליק: הגמילה שהיא הפתרון, אין אליה נגישות.

יהודה גליק: כלומר, במקום שיהיה הפוך, שלסיגריה לא תהיה נגישות ולגמילה תהיה נגישות, יש לנו בדיוק מצב הפוך.

יהודה גליק: אני עכשיו חזרתי מקנדה ומסינגפור.

יהודה גליק: בקנדה אסור למכור סיגריות אלא מאחורי דלת סגורה ואסור למתג את קופסאות הסיגריות אלא הכול בלבן עם שם החברה.

יהודה גליק: בסינגפור יש חוק שאסור למכור סיגריות למי שהוא מתחת לגיל 21.

יהודה גליק: הדברים האלה מרתיעים.

יהודה גליק: כמו שהיום הפיצוציות מפחדות למכור אלכוהול לילדים – בסדר, יש כל מיני פטנטים, אבל ברובד הכי בסיסי אסור למכור סיגריה למי שהוא מתחת לגיל 21 ואת זה צריך להכניס בחוק במדינת ישראל.

יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל לא מאפשרת למסות את הטבק, אנחנו רוצחים את הילדים שלנו.

יהודה גליק: אני אומר את זה לפני נציג משרד הבריאות אבל זה לא עוזר כי איפה משרד האוצר שצריך לומר את הדברים האלה הכי ברור שאפשר?

יהודה גליק: חמש שנים, כמות הטבק עולה משבעים טון ל-650 טון, ל-700 טון.

<עמוס האוזנר: טבק הגלגול.

יהודה גליק: טבק לגלגול.

יהודה גליק: זה רוצח מספר אחד במדינת ישראל.

יהודה גליק: כל עוד מדינת ישראל משקיעה מיליארדים בתשתיות של כבישים ולא מוכנה להקדיש יותר משישה מיליון לנושא העישון, אז עם כל הכבוד לחיים שיספר כל מה שמשרד הבריאות עושה ועם כל הכבוד לקופות החולים – זאת בדיחה.

יהודה גליק: כל מה שיאמרו כאן, ובאמת אמרו כאן דברים מדהימים.

יהודה גליק: אומר כאן דוקטור חאלד שהוא נגמל ומבקש שייתנו תמיכות לעמותות שפועלות בשטח.

יהודה גליק: בעמותות הפעילות יותר זולה והוא מבקש שייתנו להן תקציב ותפתחו אפיק של תמיכות בתוך הקהילות כך שאנשים בתוך הקהילות שאכפת להם יעשו את זה.

יהודה גליק: לא יכול להיות שמדינת ישראל מפקירה את הדבר הזה.

יהודה גליק: לכן אני אומר את הדברים הכי בסיסיים.

יהודה גליק: מיסוי הטבק, הגבלת גיל מגיל 21, נגישות לתכניות הגמילה ואי נגישות לסיגריות.

יהודה גליק: הקלות הבלתי נסבלת שאפשר להשיג סיגריה.

יהודה גליק: כשיש תשתיות בכבישים אדומים אנחנו משקיעים אבל זה יותר גרוע מכבישים אדומים.

יהודה גליק: כל מי מעשן יודע שמסוכן לעשן.

יהודה גליק: לבוא ולספר למעשן שזה סרטן, שזה סרטן ריאות ולצייר לו ציורים – לא עוזר כלום.

יהודה גליק: התפיסה אומרת, בסדר, כולם מעשנים, חמישים אחוזים מהערבים מעשנים, זה דבר שאי אפשר לשנות אותו ואנשים כבר לא מאמינים שאפשר לשנות את זה.

יהודה גליק: לאנשים אין את הרצון לשנות את זה.

יהודה גליק: בזמנו, כשהוציאו את הסיגריה מהמטוסים, אמרו שבחיים לא תצליחו להוציא אותן מהמטוסים אבל היום אין מטוס שמעשנים.

<עמוס האוזנר: הגשנו בג"ץ.

יהודה גליק: כשהוציאו את הסיגריות מהמשרדים במדינה, אמרו שאי אפשר ובחיים לא תצליח.

יהודה גליק: כשהוציאו את הסיגריות מהמסעדות, גם אמרו את זה.

יהודה גליק: אפשר.

יהודה גליק: אם מגדירים את זה כפרויקט לאומי, זה אפשרי.

יהודה גליק: אני אומר לממשלת ישראל שהיא פושעת ושר האוצר הוא פושע אם הוא לא מאשר את הדברים האלה, את המלחמה הזאת ברמה הלאומית.

יהודה גליק: לא יכול להיות שקופת חולים תעשה סדנא ל-10,000 אנשים כי יש לה תקציב מינימלי.

יהודה גליק: זה שאיתמר גרוטו רוצה וחיים רוצה, זה לא עוזר.

יהודה גליק: שישה מיליון שקלים מתוך שישה מיליארד שקלים שנכנסים מהנושא, זה פשע.

יהודה גליק: אנחנו צריכים לומר את הדברים בצורה הכי ברורה ולא להיות נחמדים כמו כל מי שישב כאן.

יהודה גליק: צריך לומר שממשלת ישראל פושעת.

יהודה גליק: בעניין הזה צריך להרים קול רמה ולהפסיק לצחוק.

יהודה גליק: אנשי דת מצליחים להוביל, בסדר, גם אנשי דת בציבור היהודי אבל היום אנחנו מדברים על האוכלוסייה הערבית.

יהודה גליק: באוכלוסייה הערבית צריך להבין שאנחנו צריכים להפסיק לצחוק על הדבר הזה.

יהודה גליק: הנרגילות, פשע חמור מאוד.

יהודה גליק: הממשלה הכריזה שהיא הולכת להשקיע 15 מיליארד שקלים ברחוב הערבי.

יהודה גליק: שיקימו מועדונים, שיקימו חוגים, שיקימו מרכזי תרבות.

יהודה גליק: זה שיש מרכזי נרגילות, זאת פשוט בושה וחרפה.

יהודה גליק: אנחנו מאפשרים את הפשע הזה.

יהודה גליק: את זה צריך להגדיר כפשע לאומי.

יהודה גליק: בעזרת השם ביום רביעי השבוע הוא חג השבועות והוא היום הבינלאומי ללא עישון.

יהודה גליק: אני מקיים דיון ביום חמישי ומי שרוצה, מוזמן.

יהודה גליק: שמעתי שב-11 ליולי אתם מקיימים יום.

יהודה גליק: מצוין.

תמר זנדברג: אתה מוזמן להשתתף בו.

יהודה גליק: אני אשתתף.

יהודה גליק: רק עכשיו שמעתי עליו.

יהודה גליק: אפשר לעשות עוד ימים ועוד ימים.

יהודה גליק: ביום חמישי הקרוב בעזרת השם אני מקיים דיון בנושא הזה של יום בינלאומי ללא עישון.

יהודה גליק: כל הדברים האלה, כל עוד אנחנו נטחן מים ולא יהיה כאן פרויקט ברמה הלאומית, לא יעזור.

יהודה גליק: לכן אני אומר שכולנו יחדיו צריכים להציג דרישה שממשלת ישראל תקים כאן פרויקט לאומי.

יהודה גליק: זה שהמספרים לא יורדים והם בקו ישר, זה פשע שמדינת ישראל חייבת לקחת על עצמה.

יהודה גליק: מדינות אחרות עשו את זה וגם מדינת ישראל צריכה לעשות את זה.

יהודה גליק: תודה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: עמוס האוזנר, המועצה הישראלית למניעה וגמילה מעישון.

תמר זנדברג: אחריו חיים גבע.

<עמוס האוזנר: גברתי היושבת ראש, חברי הכנסת.

<עמוס האוזנר: אני הייתי רוצה לתת נקודת ראות קצת יותר רחבה.

<עמוס האוזנר: התופעה שיש לנו קבוצת מיעוט, מגזר מיעוט שהוא חלש יותר מבחינה כלכלית, שהוא לא משולב בחברה הכללית ובאוכלוסייה, האוכלוסייה הזאת בכל העולם היא טרף לחברות הסיגריות.

<עמוס האוזנר: בארצות הברית למשל, כשאנחנו מדברים על האוכלוסייה ממוצא אפריקני, אנשים עם עור כהה, חברות הסיגריות פיתחו סיגריות מיוחדות עבורם.

<עמוס האוזנר: למשל, סיגריות עם מנטול.

<עמוס האוזנר: הסיגריות האלה הרבה יותר קטלניות אבל זה בכלל לא חשוב ולא מעניין את חברות הסיגריות.

<עמוס האוזנר: אבל כך הן הצליחו למכר את האוכלוסייה הזאת.

<עמוס האוזנר: אני ביקרתי לפני שנתיים בניו-זילנד.

<עמוס האוזנר: שם יש את האוכלוסייה המאורית.

<עמוס האוזנר: שיעור העישון בה הוא הרבה יותר גבוה מאשר באוכלוסייה האחרת, אבל מה ההבדל?

<עמוס האוזנר: המנהיגים של האוכלוסייה המאורית התגייסו למען מיגור העישון בכל ניו-זילנד וזה מה שאני הייתי מצפה שחברי הכנסת כאן ישתלבו ושהם יגישו את הצעות החוק ולא שיתייחסו למגזר הערבי בלבד.

<עמוס האוזנר: שהם יגישו את הצעות החוק לגבי כל מדינת ישראל.

<עמוס האוזנר: אני גם דיברתי שם ברדיו של ניו-זילנד בנושא הזה.

<עמוס האוזנר: מה אנחנו יכולים להבין בנושא הזה במדינת ישראל.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים לרדת לשורש של הנושא.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים לדעת למה באוכלוסייה הערבית מעשנים.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים לרדת לנושא של המיתוס, למשל, עישון קשור בגבריות.

<עמוס האוזנר: זה המיתוס.

<עמוס האוזנר: מי שלא מעשן, הוא לא גבר.

<עמוס האוזנר: כמו שלאישה יש בושם, הבושם של הגבר הוא עשן הסיגריות.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים להיות מודעים לזה.

<קריאה: בושם עם ריח מוזר ביותר.

<ניהאיה דאוד: זה היה בעבר וזה לא עלה מתוך המחקרים האחרונים.

<בכר עואודה: זאת התנוגרפיה ישנה.

<בכר עואודה: מה שקובע היום זאת רמת המודעות של האוכלוסייה שלא קיימת.

<עמוס האוזנר: חוץ מאשר העניין הגברי, מה מסמל את הנרגילה?

<עמוס האוזנר: למה נרגילה?

<עמוס האוזנר: מפני שהנרגילה מסמנת חברתיות.

<עמוס האוזנר: אני מעשן בנרגילה, אני לא מעשן לבד אלא אני חלק מחברה.

<בכר עואודה: נרגילות נכנסו לאוכלוסייה הערבית בעקבות הסכם השלום עם מצרים.

<בכר עואודה: זה משהו מיובא.

<בכר עואודה: זה בכלל לא משהו תרבותי.

<בכר עואודה: זה משהו אופנתי שאפשר להילחם בו.

תמר זנדברג: תודה על ההבהרה.

תמר זנדברג: עמוס, מכיוון שאנחנו מתקרבים לסיום הדיון ומכיוון שהדיון הזה עוסק בחברה הערבית, ויש כאן המון ערבים וערביות שדיברו ושמעת אותם.

תמר זנדברג: אני מציעה שכל אחד יעיד על התרבות שלו ועל החברה ממנה הוא בא.

תמר זנדברג: אתה איש מקצוע לא בתחום התרבות והחברה הערבית אלא בתחום מניעה וגמילה מעישון.

<עמוס האוזנר: אבל יש להם ניסיון.

תמר זנדברג: שמענו כאן הכול.

<עמוס האוזנר: לא את הפתרונות ויש לי את הפתרונות.

<עמוס האוזנר: כדאי להקשיב.

תמר זנדברג: יש לך עוד דקה ובדקה הזאת תרום לנו ממה שהמועצה שלך עושה בדברים האלה.

תמר זנדברג: את כל שאר הדיון כבר שמענו.

<עמוס האוזנר: אני מציע, מה שאנחנו מדברים עליו המון בספירות הכלליות, זה שיתוף פעולה אזורי, מדינתי.

<עמוס האוזנר: אני מתכוון לזה שבערים הערביות לא רואים טלוויזיה רק של ישראל אלא גם של הרשות הפלשתינית.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים לשתף פעולה עם הרשות הפלשתינית כדי שיהיו לנו אותם מסרים בתחום הזה של מניעת עישון.

<עמוס האוזנר: אנחנו מדברים עכשיו על שיתוף פעולה עם ערב הסעודית שהיא מאוד פעילה בתחום הזה של מניעת העישון.

<עמוס האוזנר: הם מגישים תביעות נגד חברות הסיגריות.

<עמוס האוזנר: אני רוצה לראות את שיתוף הפעולה הבין-אזורי הזה שיתמקד בתחום הזה של מניעת העישון.

<עמוס האוזנר: זה לא קשה אבל מי שרואה אל ג'זירה ומי שרואה אל ערביה, הוא צריך לראות גם את המסרים האלה נגד העישון.

<עמוס האוזנר: בשעתו עמדתי בקשר עם עמותה משכם, המסר שלהם היה הומור, מסר נהדר לאוכלוסייה הערבית.

<עמוס האוזנר: גם הומור גס.

<עמוס האוזנר: הם ציירו את הקברן בבית הקברות שאומר: תעשן, זה מצוין, זה מביא לנו עבודה.

<עמוס האוזנר: יש הומור חזק מאוד בחברה הערבית.

ג'מאל זחאלקה: זאת תכונה של ערבים.

<עמוס האוזנר: גם של יהודים.

<עמוס האוזנר: עמדתי בקשר עם ה-מידל איסט טלוויזיון ששידרו בלבנון והם שידרו גם תשדירי שירות שלנו.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכעים לעמוד בקשר עם רשתות טלוויזיה בכל האזור כדי שכל הערבים שצופים בטלוויזיה מכל האזור, והם לא צופים רק במה שיש לנו לומר אלא הם צופים גם במה שיש לכל האזור להגיד, יראו את הדברים.

<עמוס האוזנר: שיתוף הפעולה הבין-אזורי כאן הוא חיוני, חשוב וניתן להשיג אותו והוא יביא לתוצאות מדהימות.

<עמוס האוזנר: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: חיים, שמעת את הדברים.

תמר זנדברג: המחויבות שלך, גם האישית, לתחום ידועה לנו לא מהיום.

תמר זנדברג: אני רוצה שתציג באופן כללי אבל בתוך הדברים תענה גם על כמה שאלות שעלו כאן.

תמר זנדברג: שאלה ראשונה.

תמר זנדברג: עלה כאן נושא הוועדה הייחודית במשרד הבריאות שנשארה פתוחה ובסימן שאלה.

תמר זנדברג: הוקמה, לא הוקמה, התכנסה, לא התכנסה, ומה התכניות לגביה.

תמר זנדברג: שאלה שנייה.

תמר זנדברג: הנושא של התאמת תכניות, גם גמילה וגם הסברה וכולי, לחברה הערבית, בשפה, בתרבות וכולי.

תמר זנדברג: שאלה שלישית.

תמר זנדברג: נושא התקצוב לקופות החולים.

תמר זנדברג: דנו בזה בעבר, לגבי אותם שישה מיליון שקלים מפורסמים, אבל האם יש תוספת ייעודית שמיועדת לישובים ערבים, לחברה הערבית.

תמר זנדברג: שאלה רביעית שאולי היא לא ממש בתחום האחריות של משרד הבריאות אבל בכל זאת, נושא האכיפה גם של חוק עישון במקומות ציבוריים וגם של רישוי לאותם בתי נרגילה.

תמר זנדברג: האם הנרגילה היא דבר שנמצא אצלכם בפוקוס, האם פניתם למשרד הפנים, לרשויות והיכן אתם עומדים בנושא הזה.

<חיים גבע הספיל: בימים הקרובים משרד הבריאות יפרסם את הדוח השנתי.

<חיים גבע הספיל: שר הבריאות יפרסם את הדוח השנתי על העישון.

<חיים גבע הספיל: אני יכול לומר באופן כללי שלפחות לגבי החברה הערבית אנחנו רואים עלייה בעישון בקרב נשים.

<חיים גבע הספיל: אני עוד לא יודע לומר בדיוק את המספרים.

תמר זנדברג: מה זה בימים הקרובים?

תמר זנדברג: זה פורסם היום.

<דחיים גבע הספיל: דוח שר הבריאות יתפרסם בימים הקרובים.

תמר זנדברג: מתי זה בימים הקרובים?

תמר זנדברג: בדרך לכאן שמעתי ברדיו דיווח לכבוד היום הבינלאומי.

<חיים גבע הספיל: אלה היו הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לדעתי בהתבסס על נתונים של 2014.

תמר זנדברג: לא.

<חיים גבע הספיל: כל מיני גופים מפרסמים נתונים כאלה ואחרים, חלקם מעודכנים וחלקם פחות, אבל שר הבריאות מפרסם את הדוח השנתי כאשר המספרים מעודכנים נכון ל-2017.

תמר זנדברג: תן לנו נתונים לגבי החברה הערבית

<חיים גבע הספיל: אני אומר שבאופן כללי לגבי החברה הערבית אנחנו לא רואים שינוי בעישון בקרב גברים אבל רואים עלייה משמעותית בעישון בקרב הנשים הערביות.

תמר זנדברג: מה זה עלייה משמעותית?

<חיים גבע הספיל: אני יכול להגיד שאנחנו מתקרבים לנתונים של אגודת הגליל מבחינת שיעור העישון.

<עמוס האוזנר: הן רואות בסיגריות את שחרור האישה.

<עמוס האוזנר: שחרור האישה כאילו קשור בעישון.

<חיים גבע הספיל: שוב, השר יפרסם את הדוח שלו.

<חיים גבע הספיל: באופן כללי לגבי גמילה.

<חיים גבע הספיל: שיעור הנגמלים בשנה נכון להיום הוא משהו כמו 2.2 אחוזים מכלל המעשנים.

<חיים גבע הספיל: אני מדבר על כלל האוכלוסייה.

<חיים גבע הספיל: אמנם השנה יש יותר נגמלים מאשר בשנה שעברה בקופות החולים, אבל בסך הכול המספר הוא 2.2 אחוזים מתוך כלל המעשנים.

<חיים גבע הספיל: אנחנו יודעים שאפילו בחברה הערבית, הרצון להיגמל הוא גבוה יותר מאשר בחברה היהודית ועדיין אנחנו מדברים על אחוז מאוד מאוד נמוך.

<חיים גבע הספיל: ללא ספק זאת בעיה.

<חיים גבע הספיל: לגבי כל התכניות של ההתערבות והתקציבית.

<חיים גבע הספיל: אפשר לומר שעד עכשיו, ממש לאחרונה, דיברו אבל לא היה תקציב שמופנה לנושא.

<חיים גבע הספיל: כרגע יש תקציב שכבר עבר ומתחיל להיות מנוצל והוא קיים.

<חיים גבע הספיל: מיליון שקלים, זה הסכום שכרגע מוקצה לטובת הנושא, צבוע לנושא צמצום העישון בחברה הערבית כאשר זה מתחלק לשני מרכיבים עיקריים: כחצי מיליון שקלים צבועים לקמפיין לצמצום העישון ופעילות גמילה.

תמר זנדברג: זה לשנת 2017?

<חיים גבע הספיל: כן.

<חיים גבע הספיל: חצי מיליון שקלים לקמפיין ייעודי ועוד חצי מיליון שקלים בתכניות התערבות שונות בחברה הערבית.

תמר זנדברג: איזה תכניות.

תמר זנדברג: חינוך, הסברה?

<חיים גבע הספיל: מגוון של תכניות.

<חיים גבע הספיל: בגלל שעד עכשיו לא היה תקציב, זה היה בעייתי לכנס ועדה ולתכנן ולדבר כאשר בעצם מדברים על זה המון זמן ואין את התקציב.

<חיים גבע הספיל: עכשיו, משיש לנו את התקציב, בזמן הקרוב נכנס פורום מאוד מאוד רחב עם כל השותפים, אלה שדיברנו ותכננו.

תמר זנדברג: רגע.

תמר זנדברג: בשנת 2015 הוחלט על הקמת ועדה.

<חיים גבע הספיל: כן.

תמר זנדברג: הוועדה מעולם לא הוקמה.

<חיים גבע הספיל: כי לא היה תקציב.

תמר זנדברג: קודם כל, לכנס ישיבת היגוי של אנשים שהם עובדים ויש לכם כאן אגודות ושותפים שיבואו בהתנדבות.

תמר זנדברג: האמן לי, אני מדברת בשמם.

תמר זנדברג: הנה, כולם מהנהנים.

תמר זנדברג: זה לא עולה כסף.

<חיים גבע הספיל: נכון.

תמר זנדברג: להפך, יכול להיות שזה יכול לעזור להביא את הכסף.

תמר זנדברג: זה לא נעשה.

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: המשכנו הלאה.

תמר זנדברג: עכשיו יש מיליון שקלים, סכום קטן וצנוע לכל הדעות, אפילו הייתי אומרת בדיחה, אבל התחלה.

תמר זנדברג: החלטתם על הקמת ועדה.

תמר זנדברג: לוועדה הזאת יש כתב מינוי?

תמר זנדברג: מי עומד בראשה?

תמר זנדברג: יש לה חברים?

תמר זנדברג: יש לה סמכויות?

תמר זנדברג: יש לה מנדט?

תמר זנדברג: יש לה לוח זמנים?

תמר זנדברג: לכנס פורום, זה דבר לא מחייב.

<בכר עואודה: מדדים.

<בכר עואודה: כמה אחוזים רוצים להוריד בשנת 2018.

תמר זנדברג: קודם כל כתב מינוי לוועדה.

<חיים גבע הספיל: הכול יהיה מסודר.

<חיים גבע הספיל: היה בעייתי או אולי לא מכבד לעשות את זה קודם כשלא היה בכלל תקציב.

<חיים גבע הספיל: כשהתחלנו לחשוב על תקציב, כבר היו פגישות עם הרבה מאוד גופים.

<חיים גבע הספיל: אני חושב שאין גוף אחד שפעיל בנושא העישון בחברה הערבית שלא נפגשתי וישבנו, דיברנו ושרטטנו תכניות וכיוונים.

<חיים גבע הספיל: אפילו תכנית על תקציבים שבסופו של דבר לא הגיעו וזה היה לא מכבד לאף אחד.

<חיים גבע הספיל: עכשיו, משיש תקציב, הכול יהיה מסודר עם יעדים.

<חיים גבע הספיל: משרד הבריאות יודע לעשות את זה בצורה מקצועית.

תמר זנדברג: מי עומד בראש הוועדה?

<חיים גבע הספיל: אני עוד לא יודע לומר מי יעמוד בראש הוועדה.

<חיים גבע הספיל: בוודאי תקציב כזה, שהוא אולי לא מאוד גדול, אבל בהשוואה לסך כל ההשקעה בנושא הזה הוא מאוד משמעותי וזה לא משהו שיש כוונה לבזבז אותו.

<חיים גבע הספיל: זה יהיה מסודר עם ניסיון למקסם את זה ולשתף פעולה עם עוד גורמים פעילים ועם עוד תקציבים כדי להפוך את זה למשהו הרבה יותר משמעותי, ארוך וקיים מכפי שזה יכול להיות.

<חיים גבע הספיל: יש הסכמה רחבה לגבי זה עם כל הגופים ואני בטוח שנעשה את זה באופן מסודר ויעיל.

תמר זנדברג: יש לוח זמנים?

תמר זנדברג: מתי זה קורה?

<חיים גבע הספיל: אני מקווה שבתוך חודש אפשר יהיה לעשות את הישיבה הראשונה.

<חיים גבע הספיל: חודש מהיום.

<חיים גבע הספיל: להביא את כולם, לשבת, לדבר, לתכנן איך לעשות את זה.

<חיים גבע הספיל: יכול להיות שיהיה נכון לעשות - פורום גדול מדי, זה נחמד להנאה - קבוצות עבודה לנושאים ספציפיים.

<חיים גבע הספיל: יש מניעה, יש גמילה ויש תחומים שונים שאולי חלק מהגופים מתעניינים יותר בתחום אחד ופחות בתחום אחר ואלה גורמי מקצוע שונים.

<חיים גבע הספיל: הנושא של החינוך, הנושא של הגמילה, הנושא של ההסברה, המניעה, הנרגילה.

<חיים גבע הספיל: יש הרבה תחומים ולגורמים שונים יש מומחיות שונה ואני לא בטוח שפורום גדול דווקא יהיה נכון אלא אולי דווקא עדיף שיהיו קבוצות עבודה קטנות.

<חיים גבע הספיל: הכול יהיה מסודר, מתוכלל, עם יעדים.

<חיים גבע הספיל: כבר בתכנית של 2011, בתכנית הלאומית לצמצום עישון ונזקיו, דובר על בניית תכנית לאומית מותאמת לנושא צמצום העישון בחברה הערבית.

<חיים גבע הספיל: דובר על זה אבל זה לא תוקצב ולא בוצע.

<חיים גבע הספיל: עכשיו זה כן יהיה וזה יהיה מסודר עם אינדיקטורים והכול, כמו שהייתה התכנית הלאומית עם אינדיקטורים ויעדים.

<חיים גבע הספיל: נעדכן את הוועדה ככל שזה יתקדם.

<חיים גבע הספיל: עוד הערה אחת לגבי הנושא של בתי קפה לנרגילה, תופעה שאנחנו מכירים.

<חיים גבע הספיל: במסגרת הרפורמה ברישוי עסקים שטופלה בהרחבה בשנים האחרונות, בחודשים האחרונים, התעסקנו גם בנושא הזה של רישוי עסקים ואין דבר כזה רישוי עסקים לבתי קפה לנרגילות.

<חיים גבע הספיל: בית קפה נרגילות הוא עסק שלא ניתן לתת לו רישיון.

<חיים גבע הספיל: הייתה אולי אי התאמה - כי זאת חקיקה שונה - בין מה שקשור לרישוי עסקים לבין חוק מניעת העישון.

תמר זנדברג: סיגריות, סיגרים, זה פריט טעון רישוי.

תמר זנדברג: גם נרגילה?

תמר זנדברג: אני שואלת על הרישוי.

<קריאה: מותר לעשן בבית.

תמר זנדברג: גם סיגריות מותר לעשן בבית אבל סיגריות הן פריט טעון רישוי.

תמר זנדברג: כלומר, אם אתה רוצה לפתוח עסק שמוכר סיגריות, זה רישוי מיוחד.

תמר זנדברג: זה נקרא פריט רישוי.

תמר זנדברג: כלומר, זה טעון רישוי מיוחד שהעירייה צריכה לקבל אישורים כמו לגבי אלכוהול ודברים אחרים.

תמר זנדברג: נרגילה, זה פריט רישוי?

<חיים גבע הספיל: כן.

<חיים גבע הספיל: נרגילה נכנסת כמוצרי טבק.

<חיים גבע הספיל: היא בתוך אותה הגדרה של חנות לממכר מוצרי טבק.

<חיים גבע הספיל: ברישוי העסקים היה את הנושא של בתי קפה נרגילות שאיכשהו התחמקו ונכנסו לרישוי עסקים, שוב, בהתעלמות מהחוק למניעת עישון שלא מאפשר אפילו להקים בית קפה נרגילה אלא אם כן יש שם עד 25 אחוזים מהשטח בחדר עישון סגור, וכאן דובר על בתי קפה שכל המרחב הוא לעישון נרגילה.

<חיים גבע הספיל: חוק מניעת העישון מכסה את זה ולכן הייתה איזושהי סתירה כאשר חוק מניעת העישון הוא משמעותי יותר מהבחינה הזאת וכל הנושא של רישוי עסקים תוקן בהתאם.

<חיים גבע הספיל: אין דבר כזה של פריט רישוי לבית קפה לנרגילה.

<חיים גבע הספיל: מקום כזה לא אמור להתקיים.

תמר זנדברג: כלומר, לפי חוק מניעת עישון במקומות ציבוריים.

<חיים גבע הספיל: לרשויות המקומיות יש כלים לטפל בזה.

תמר זנדברג: בית קפה לנרגילה, היא לא חוקי.

<חיים גבע הספיל: הוא לא קיים.

<חיים גבע הספיל: אין מוצר כזה.

תמר זנדברג: אפשר לפתוח בין קפה.

תמר זנדברג: אם רוצים לעשן בו, זה צריך להיות עד 25 אחוזים בחדר סגור וכולי.

<חיים גבע הספיל: כן.

תמר זנדברג: מה קורה עם אכיפה?

<חיים גבע הספיל: לרשויות המקומיות יש את כל החקיקה שהן צריכות ואת הכלים.

<חיים גבע הספיל: השאלה רק מה קורה עם האכיפה וקודם דובר כאן על כך שבעיית האכיפה קיימת גם במגזר היהודי ולא רק במגזר הערבי.

<חיים גבע הספיל: זה קיים בערים יהודיות, בערים מעורבות ובערים ערביות וללא ספק יש בעיה עם העניין הזה.

<חיים גבע הספיל: באחריות הרשות המקומית כל הנושא הזה של רישוי עסקים וגם אכיפת החוק למניעת עישון.

<חיים גבע הספיל: דרך אגב, אנחנו מראים את זה גם בדוח השנתי.

<חיים גבע הספיל: הרשויות מחויבות להעביר דיווחים למשרד הבריאות על כמה פקחים יש וכמה קנסות ניתנו, אבל הן לא מעבירות את הדיווחים כנדרש.

תמר זנדברג: אבל מה אתם עושים כמשרד?

תמר זנדברג: זה לגלגל את זה לרשויות.

<עמוס האוזנר: אם הרשויות לא שולחות את הדיווח, הם לא יודעים.

תמר זנדברג: למדינת ישראל יש יחסים מאוד הדוקים עם הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: היא דורשת מהן תקנות נגישות, היא דורשת גביית ארנונה, היא דורשת המון דברים באמצעות משרדי הממשלה הרלוונטיים.

<קריאה: ויש סנקציות.

תמר זנדברג: ויש סנקציות.

תמר זנדברג: אתה אומר כאן שהן לא מעבירות וזהו.

<חיים גבע הספיל: במשרד הבריאות יש את אגף האכיפה והפיקוח בו יש שני אנשים שפועלים בנושא הזה והם נמצאים בקשר עם 250 רשויות ואמורים לבקר, לעודד ולקדם.

<חיים גבע הספיל: ברור שכוח האדם הזה לא מספיק אפילו כדי להיות בקשר טלפוני עם 250 רשויות בשנה וזה בעייתי.

<חיים גבע הספיל: מבחינת המדיניות של האכיפה, החוק מגדיר שהרשות המקומית היא האחראית ומשרד הבריאות, היכולת שלו לפקח הוא דרך דיווחים שהרשות מעבירה אליו.

<חיים גבע הספיל: אני אומר שהחוק היום לא קובע שום סנקציה על ראשי ערים.

<חיים גבע הספיל: יכול להיות שאולי - בדומה לחקיקה בתחום שמירת הניקיון, כאשר יש סנקציה אישית על ראשי ערים מבחינת המחויבות שלהם לכל הנושאים של שמירה על הסביבה ומפגעי פסולת כאלה ואחרים - יש מקום לשקול שינוי בחוק שיאפשר איזשהו כלי לחייב את ראש הרשות באופן אישי לדיווחים האלה כדי שלמשרד הבריאות תהיה את התמונה המדויקת ואיזושהי יכולת לקדם את האכיפה.

תמר זנדברג: תמיד אפשר לשקול שינוי בחוק.

<חיים גבע הספיל: אנחנו לא יכולים להחליף 250 רשויות.

תמר זנדברג: יש 250 רשויות ברחבי מדינת ישראל באופן כללי.

תמר זנדברג: כאן עלתה בעיה נקודתית ספציפית.

תמר זנדברג: מדינת ישראל, כשהיא רוצה לקדם כל מיני דברים אחרים שכבר קיימים בחוק ורוצה לעודד את הביצוע ואת האכיפה שלהם, היא יכולה לעשות זאת.

תמר זנדברג: האם שר הבריאות בחמש השנים האחרונות פנה בקול קורא לראשי הרשויות הערביות ואמר להם, שימו לב, בתי הנרגילה לא עומדים בדרישות החוק?

תמר זנדברג: האם שר הבריאות יזם אצלו במשרד, אסף את מנהיגי הציבור וראשי רשויות?

תמר זנדברג: בין להגיד נחוקק ונעשה חיוב אישי ואז גם זה לא ייושם, ואז נבוא לכנסת ביום הבינלאומי ונשאל למה זה לא נאכף כל שנה, לבין המצב שקיים בשטח, יש פער מאוד מאוד גדול.

<ניהאיה דאוד: באמת איפה שר הבריאות בישיבה הזאת?

<ניהאיה דאוד: השאלה אם הוא נגד עישון.

<חיים גבע הספיל: בשנת 2007 החוק תוקן, חוק מניעת העישון במקומות ציבוריים תוקן, ונקבע שראש רשות חייב למנות פקחים וחייב להעביר את הדיווח השנתי.

<חיים גבע הספיל: אנחנו עכשיו מציינים עשר שנים לחוק ואנחנו מכירים ובדקנו כל מיני דרכים לקדם את שיתוף הפעולה גם דרך מנכ"ל משרד הפנים בישיבות מטה של הנהלת משרד הבריאות והנהלת משרד הפנים כדי להיעזר במשרד הפנים כגורם בשלטון המרכזי שנמצא בקשר מול השלטון המקומי, כולל פגישות דרך מרכז השלטון המקומי וחוזרי מנכ"ל מרכז שלטון מקומי.

<חיים גבע הספיל: עד היום כל הניסיונות האלה לקדם ולעודד שיתוף פעולה עם הרשויות לא צלחו, לא דרך משרד הפנים ולא דרך מרכז השלטון המקומי.

<חיים גבע הספיל: לדעתי, לא שמשרד הבריאות החליט על איזשהו כיוון מסוים להתמודד עם זה אחרת, אבל לפחות עד עכשיו ניסינו בדרכים האלה ולדעתי אנחנו לא רואים שמגיעים לשם יותר ואני חושב שצריך לשקול שינוי חקיקה שיטיל את האחריות על ראש הרשות, כמו שהוא מטיל עליו את החובה לעשות אכיפה.

<חיים גבע הספיל: צריך להכניס לשם גם סנקציות כדי שיוודא את האכיפה של החוק, ושנית, יוודא את הדיווחים שלו למשרד הבריאות.

<עמוס האוזנר: זה חלק מההוראות שרצינו להכניס לתיקון ב-2007 והן לא עברו כאן בכנסת.

<עמוס האוזנר: הגיע הזמן להעביר את זה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

ג'מאל זחאלקה: עישנתי 39 שנים והפסקתי ביום אחד.

ג'מאל זחאלקה: עשיתי את זה בשיטה אישית שלי.

ג'מאל זחאלקה: הבטחתי לאשתי ב-10 באוקטובר 2010 שאני אפסיק ב-1 בינואר 2011.

ג'מאל זחאלקה: אחר כך הבטחתי לאבא שלי זכרונו לברכה, לאמי, לאחיות, לאחים, לחברי הכנסת שעשו ממני צחוק ואמרו לי שאני לא רציני.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד שפגשתי, אמרתי לו שאני הולך להפסיק לעשן ב-1 בינואר.

ג'מאל זחאלקה: הגיע ה-1 לינואר, לא הייתה לי ברירה, לא יכולתי לעשן באף מקום וכך הפסקתי לעשן.

ג'מאל זחאלקה: לנושא הדיון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב, לפי הדברים שהצלחתי לשמוע כאן, שיש צורך לכפות על הממשלה להפריש לפחות עשרה אחוזים מההכנסות שלה לעניין המלחמה בעישון.

<קריאה: אתה מתכוון לעשרה אחוזים מהמסים.

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: עשרה אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיותר ואני אפילו הייתי הולך על משהו מדורג כאשר כל שנה חמישה אחוזים תוספת עד שאפילו נגיע לחמישים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שההכנסות ירדו.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי קורא לחוק הזה חוק החיסכון בהוצאות הבריאות.

ג'מאל זחאלקה: יגידו לך חוק תקציבי או לא תקציבי, אבל זה חוק החיסכון בהוצאות הבריאות.

ג'מאל זחאלקה: חמישה אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: כל מיליון שאתה משקיע בעניין הזה, אתה חוסך חמישה מיליון.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע, תמר, שתבקשי ממרכז המחקר והמידע שלנו לבדוק איך הנושא הזה מתוקצב בעולם.

<עמוס האוזנר: מה שאתה אומר קיים באוסטרליה.

ג'מאל זחאלקה: יכול להיות.

ג'מאל זחאלקה: אני שיערתי שלא המצאנו את הגלגל כאן

ג'מאל זחאלקה: למרות שהרבה חושבים כך אלא שאחרים חשבו על העניין הזה ויש חקיקה בהתאם.

<חיים גבע הספיל: יש הצעת חוק של חברת הכנסת יעל גרמן.

<חיים גבע הספיל: 40-81, זה המספר.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נבדוק את העניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לקדם את הנושא הזה בחקיקה ולכפות על הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה נושא מספיק חשוב וכך צריך לעבוד.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שההשקעה העיקרית.

ג'מאל זחאלקה: עיקר מה שמגיע לציבור זאת המלחמה בעישון, כאילו לצאת מהעישון ופחות מגיע הנושא הזה של לא להיכנס לעישון.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מניעה.

ג'מאל זחאלקה: רוב האנשים שמעשנים, אני לא יודע, לא עשיתי מחקר סטטיסטי ואולי יש לכם אותו, עושים את זה בתיכון.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו כלי שאנשים נמצאים במסגרת, יש בית ספר, יש מערכת, וצריך לנצל ולמקד שם את הנושא.

ג'מאל זחאלקה: אני הייתי הולך עם יותר ממחצית התקציב ולהתלבש על בתי הספר.

ג'מאל זחאלקה: בדרך כלל הגיל הזה הוא גיל התחלת העישון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה הדבר העיקרי לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לצמצם את העישון.

ג'מאל זחאלקה: בעניין הנרגילות, החוק הקיים לבתי עסק מותאם לסיגריות.

ג'מאל זחאלקה: אנשים הולכים לבתי קפה או למסעדות לאכול או לשתות קפה ומעשנים בצד.

ג'מאל זחאלקה: בתי נרגילה, אנשים הולכים במטרה לעשן.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, מקום לעישון ובצד אולי שותים קפה.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול שיהיה אותו חוק לשני הדברים האלה.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד איסור מוחלט של בתי הנרגילה ואני בעד ללכת על משהו ממש טוטלי בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: מי שרוצה, שיעשה את זה בבית.

ג'מאל זחאלקה: נרגילה, כמובן הנזק שלה עצום.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, מאז 1 לינואר 2011, לא עישנתי סיגריית טבק אחת.

תמר זנדברג: כל הכבוד.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אנחנו חייבים לסיים את הדיון כי יש לנו דיון נוסף בנושא אחר.

תמר זנדברג: אני מתנצלת בפני כל מי שלא דיבר או דיברה.

תמר זנדברג: אני כן חושב שהנושא הוצג כאן בצורה מאוד מקיפה ומאוד עמוקה.

תמר זנדברג: אני שמחה מאוד שהקדשנו את הדיון הזה לנושא הזה ואני מודה ליוזמים ולמשתתפים.

תמר זנדברג: אני רוצה לסכם בכמה נקודות.

תמר זנדברג: קודם כל, נחשפה בפנינו תמונה שהיא תמונה קשה בחברה הערבית.

תמר זנדברג: הנתונים לאורך כל השנים, ובאמת אגודת הגליל הציגה בפנינו את הנתונים הכי עדכניים - - -

<ראיד דאגר: סליחה, אולי משרד החינוך יכול לומר משפט אחד?

תמר זנדברג: אם אפשר בבקשה לא להפסיק אותי בסיכום.

<ראיד דאגר: סליחה שהפסקתי אותך, אבל גם לנו יש מה לומר.

<ראיד דאגר: אם אפשר, שני משפטים.

תמר זנדברג: אני ממש מתנצלת.

תמר זנדברג: אני בסיכום.

<ראיד דאגר: סליחה.

תמר זנדברג: תודה על הנתונים.

תמר זנדברג: הנתונים הם נתונים קשים.

תמר זנדברג: הם נתונים שמראים על כך שלאורך הרבה מאוד שנים, אולי עשרות שנים, לא ראינו מה קורה בחברה שהיא חברת מיעוט בחברה הישראלית ונתנו למספרים לעשות את שלהם, גם בנגישות של חברות הסיגריות, גם בנתונים סוציו אקונומיים וחברתיים אחרים, והתוצאה היא שכל גבר שני מעשן, עלייה בשיעור הנשים המעשנות, שיעור כניסה לעישון מגיל צעיר בקרב בני נוער ולאחרונה התופעה שכאן הוצגה באופן מאוד מאוד חריף, שהיא חדשה יחסית, תופעת עישון הנרגילה שהוא מוצא טבק לכל דבר, מסוכן, והפך להיות סוג של בילוי בפני עצמו באופן שתואר כאן על ידי כל נציגי החברה כמסוכן והרסני ולא רצוי.

תמר זנדברג: הפנייה שלנו מתחילה והיא מלמעלה כלפי מטה והיא קודם כל לממשלה.

תמר זנדברג: קודם כל לממשלת ישראל.

תמר זנדברג: משרד הבריאות, הכרזתם שהקמתם ועדה בשנת 2015 אבל עד היום הוועדה לא קמה ולא התכנסה, אין לה צוות ואין לה כתב מינוי.

תמר זנדברג: הוועדה רשמה לפניה שבחודש הקרוב זה אמור לקרות.

תמר זנדברג: הוועדה מצפה לדיווח לגבי חברי הוועדה, מה הסמכויות של הוועדה, מה המנדט, מה כתוב בכתב המינוי, לוח הזמנים ולעקוב אחרי התקדמות העבודה וההחלטות כדי שנוכל לעקוב אחריהן ולראות שהן מיושמות.

תמר זנדברג: דבר שני הוא בתחום הרישוי והאכיפה.

תמר זנדברג: לא בפעם הראשונה אנחנו מצאנו כאן שטח הפקר מוחלט בכל מה שקשור לאכיפת עישון לפי חוק עישון במקומות ציבוריים ואכיפת רישוי בכל מה שקשור לבתי הנרגילה.

תמר זנדברג: העובדה שנחשפנו כאן לתופעה כל כך רחבה של פתיחת בתי נרגילה שהמטרה שלהם המוצהרת בדרך המלך – לא עיסוק צדדי, לא מקום עישון שאדם יוצא החוצה או פינת עישון או משהו כזה – היא בית עישון לא חוקי.

תמר זנדברג: תופעה לא חוקית שהולכת ומתרחבת ואין אכיפה ואין דין ואין דיין.

תמר זנדברג: הוועדה תפנה לשר הפנים ולשר הבריאות במשותף ותתריע בפניהם.

תמר זנדברג: אני מודה שאני ידעתי שיש דבר כזה נרגילה, אבל המושג הזה בית נרגילה והיקף התופעה, נחשפתי לזה היום בפעם הראשונה.

תמר זנדברג: זה עלה אולי במשפט הראשון בדיון הזה, לפני כמה שעתיים, על ידי חברי הכנסת ומשם המשיך בערך על ידי כל דובר ודובר.

תמר זנדברג: אני לא חושבת ששר הפנים שאחראי על הרשויות המקומיות ועל האכיפה שם, על פקחים וכולי, יכול לעצום עיניים.

תמר זנדברג: הוועדה תפנה לשר הבריאות ולשר הפנים במשותף ותתריע בפניהם על המציאות שעלתה כאן ותבקש מהם תכנית פעולה לאכיפה, איך הם נערכים מול ראשי הרשויות, אם צריך תוספת תקציב לפקחים וכולי.

תמר זנדברג: אני לא יודעת מה, אבל התופעה הזו לא יכולה להישאר לא מטופלת.

<קריאה: אין פקחים.

תמר זנדברג: זה חלק מהבעיה.

<עמוס האוזנר: צריך לתקן את החוק ולקבוע חובה.

<עמוס האוזנר: אין לנו את זה היום בחוק.

תמר זנדברג: שמענו את הדברים.

תמר זנדברג: אני מתרשמת שחקיקת עוד ועוד חוקים, אני לא בטוחה שזאת הדרך.

תמר זנדברג: יש חוקים והממשלה צריכה להיערך ליישם אותם.

תמר זנדברג: צריך תוספת תקציב.

תמר זנדברג: אנחנו מחוקקים חוק ואז חוק חובת יישום החוק ואז חוק חובת העברת התקציב ליישום החוק ולקיומו.

תמר זנדברג: זאת שרשרת אין סופית.

תמר זנדברג: לחוקק אפשר ונחוקק, בסדר.

תמר זנדברג: הדבר השלישי הוא נושא הגמילה.

תמר זנדברג: התרשמנו כאן מהדיון שהגמילה היא דבר בעל חשיבות גדולה בחברה הערבית בגלל שיעור המעשנים הגבוה ובגלל שאנחנו רואים כניסה הולכת וגדלה במקום שהמצב יהיה הפוך.

תמר זנדברג: אני מבקשת ממשרד הבריאות להציג בפני הוועדה, בין אם במסגרת אותה ועדה או צוות שאתם מקימים בתקציב ובין אם כאקט בפני עצמו, שימת לב מיוחדת לתקצוב קופות החולים לגמילה בחברה הערבית.

תמר זנדברג: היא כמובן תהיה מותאמת שפה, מותאמת תרבות, עם מתאמים.

תמר זנדברג: אני מתנצלת בפני כל מי שלא דיבר, אבל יש לנו כאן מתאמות ורכזות תכניות גמילה למיניהן.

תמר זנדברג: זה דיון שיכול להימשך עוד שעתיים.

תמר זנדברג: אני מבקשת גם את סליחת משרד החינוך שהפעם לא השתתפתם בדיון.

תמר זנדברג: פשוט עלו כאן המון בעיות שאנחנו רוצים לשים אליהם לב, אבל משרד החינוך שותף קבוע אצלנו ואתם עוד תציגו את הדברים.

תמר זנדברג: שלושת הדברים האלה – תכנית לאומית מטעם משרד הבריאות, אכיפה גם בתחום העישון וגם רישוי עסקים לאותם בתי עסק לא חוקיים וגמילה ייעודית דרך קופות החולים בשפה ובתרבות בישובים – הם שלושת הדברים החשובים ביותר.

<ניהאיה דאוד: תכנית מניעה אחת בבתי ספר, את לא חושבת ששווה להשקיע בה?

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: לגמרי.

תמר זנדברג: בהחלט.

תמר זנדברג: אנחנו נקדיש לזה דיון מיוחד.

<עמוס האוזנר: גם בבתי הספר היהודיים ולא רק הערבים.

תמר זנדברג: אנחנו נקדיש לזה דיון מיוחד.

תמר זנדברג: בשנה שעברה הוצגה אצלנו בוועדה אותה תכנית שציינתם עם קופסאות הסיגריות.

תמר זנדברג: אנחנו נקדיש לזה דיון מיוחד.

תמר זנדברג: נדמה לי שאלה כרגע שלושת הדברים הבוערים ביותר בחברה הערבית.

תמר זנדברג: אנחנו נקיים דיון מעקב בעוד חצי שנה מהיום כדי לשמוע גם את משרד הבריאות, גם את משרד הפנים וגם את קופות החולים והמשרדים השונים על ההתקדמות בתחום הזה.

<קריאה: יש גם את נושא העישון בקרב הרופאים שזה קריטי.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אנחנו נוסיף גם את זה לסיכום.

תמר זנדברג: אנחנו נפנה לכל מנכ"לי קופות החולים כתוצאה מהדיון הזה ונתריע בפניהם על כך שעלתה כאן סוגיה של עישון הצוות הרפואי שזה באמת דבר שלא יעלה על הדעת.

תמר זנדברג: הם מהווים גם דוגמה אישית וזה אבסורד שקשה לתפוס אותו.

תמר זנדברג: נבקש מהם לפעול בקרב הצוות הרפואי של הקופות עצמן.

תמר זנדברג: תודה על התוספת.

<עמוס האוזנר: שיתוף פעולה בין אזורי.

תמר זנדברג: בינתיים המנדט של הוועדה הזאת הוא בגבולות מדינת ישראל.

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: דבריך נאמרו, נרשמו והם חשובים.

תמר זנדברג: אני רוצה להודות מאוד לכולם על ההשתתפות ועל היוזמה.

תמר זנדברג: הישיבה נעולה.