הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 47, 2017-03-14 12:30

מכלוף מיקי זוהר: היום הוא יום עמוס בכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לפתוח את הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא הראשון שבפנינו הוא בחינת אי השוויון למעוטי יכולת במסגרות פרטיות לפעוטות שאינן תחת אחריות משרד העבודה והרווחה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים שיש תופעה לא פשוטה שהובאה לידיעתי, שבעצם כשאתה נמצא במסגרת פרטית, אתה קורס תחת הנטל.

מכלוף מיקי זוהר: העלויות הן פשוט בלתי נסבלות.

מכלוף מיקי זוהר: למשפחות שמגיעות ממעמד הביניים או ממעמד חלש, מיותר לציין שזה פשוט בלתי אפשרי לממן את זה ומאוד קשה לממן את זה ובעצם נוגס באיכות החיים של המשפחה.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שאנחנו ההורים – אני לא המקרה כי אני לא ממעמד הביניים, אני מהמעמד הגבוה מבחינה כלכלית – אבל יש הרבה אנשים שנמצאים במעמד ביניים ובמעמד נמוך שהם בעצם נוגסים מאיכות החיים שלהם כדי לאפשר לילדים שלהם חינוך טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין שאנחנו צריכים להשקיע על חינוך ילדינו וזה חשוב ביותר שנשקיע את מרבית המשאבים שלנו כהורים, על חינוך ילדינו, אבל לא להגיע למצב שזה נוגס נניח באוכל שאנחנו קונים הביתה, או בדברים המינימליים שאנחנו צריכים להעניק למשפחה או לעצמנו, וזו הסוגייה שאני רוצה לדבר עליה היום.

מכלוף מיקי זוהר: העלויות המטורפות האלה שאנחנו כמדינה לא מוצאים לנכון כרגע להתערב בהן.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת שאנחנו מאפשרים לגופים הפרטיים לגבות את הסכומים כפי שהם מוצאים לנכון, אנחנו כמדינה לא נכנסים פה לעובי הקורה, משאירים לשוק הזה את החופש שלו מצד אחד, אבל מצד שני יש תשלום מיידי של כמעט כל הורה במדינת ישראל, שהוא גם תשלום כלכלי מאוד מאוד גדול, ובסופו של דבר שגם משפיע על איכות חייו ואיכות חיי משפחתו.

מכלוף מיקי זוהר: אני באופן אישי, סתם לדוגמה, יודע שבקרית גת למשל, איפה שאני גר, משלמים סכום יחסית שנחשב הוגן, 2,500 שקל לדעתי בחודש,

<קריאה: זה הוגן?

<קריאה: זה יקר.

מכלוף מיקי זוהר: זה נחשב יקר?

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר על מסגרת פרטית.

מכלוף מיקי זוהר: זה נחשב יקר?

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי שזה מגיע גם ל-4,000.

<קריאה: מאוד.

<קריאה: זה לא יקר - - - אבל זה יקר למשפחה.

<קריאה: לפריפריה אולי זה יקר.

מכלוף מיקי זוהר: הבנו שזה מגיע ל-4,000 שקל אפילו.

מכלוף מיקי זוהר: אני נניח רוצה לדמיין מצב בו נניח, אני ואשתי היינו משתכרים ב-10,000 שקל או 12,000 שקל לחודש, שזה בערך סכום סביר שמשפחה - - -

<קריאה: ויש לך משכנתא.

מכלוף מיקי זוהר: ויש לך משכנתא, ויש לך הוצאות, ואתה צריך לשלם גם 2,500 שקל על הילד.

<קריאה: שני ילדים אם יש לך.

מכלוף מיקי זוהר: אם יש לך שני ילדים זה מגיע ל-5,000 שקל.

<קריאה: ואם יש לך שישה?

מכלוף מיקי זוהר: אז על אחת כמה וכמה.

מכלוף מיקי זוהר: ואז אתה מגיע למצב בלתי נסבל, שבעצם אתה - - -

<קריאה: יכולה להיות גם רביעייה.

מכלוף מיקי זוהר: זה אחד הדיונים הכי פמיניסטיים שהיו עד עכשיו פה בכנסת ואני גאה על כך, זה כיף.

מכלוף מיקי זוהר: כל כך הרבה נשים אסרטיביות שמגיעות להביע - - -

<קריאה: יש כאן עוד אחד איתך.

מכלוף מיקי זוהר: מסביב לשולחן יש רק שלושה גברים.

<קריאה: ארבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מסביב לשולחן אמרתי.

מכלוף מיקי זוהר: יש פה רוב נשי, וטוב שכך.

מכלוף מיקי זוהר: ולמה טוב שכך?

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד למה טוב שכך.

מכלוף מיקי זוהר: כי בסוף בהרבה מקרים נוצר מצב שמי שמשלמת את המחיר זה דווקא האימא, כי לפעמים היא אומרת לעצמה, אולי לא שווה לצאת לעבוד, ולא שווה לי לעשות קריירה, ושווה לי לשבת בבית עם שני הילדים או שלושת הילדים שלי, מאשר לשלם 6,000, 7,000 שקל בחודש במסגרת פרטית, ומשלמות את המחיר, והן לא יוצאות לפתח קריירה, בגלל שהן צריכות להישאר עם הילדים כי בדרך כלל יוצא שהאישה היא זו שנשארת עם הילד ולא הגבר.

מכלוף מיקי זוהר: זו המציאות שלנו היום במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: לכן הדיון הזה לדעתי הוא דיון שצריך בסופו של דבר להביא איתו איזה שהן מסקנות שחייב לעשות בנושא הזה משהו, וידברו פה כמה וכמה אנשים, אני תיכף אתחיל לתת את ההזדמנות לכל אחת ואחד מכם, מי שנמצא כאן.

מכלוף מיקי זוהר: תתחיל יערה שילה, חברת ועדת ההיגוי של הקואליציה לחינוך מלידה.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, ייאמר לזכותה שאת הנושא הזה היא הביאה לתשומת לבי.

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי שהיא לוחמת בנושא הזה כבר הרבה מאוד זמן, והנושא הזה באמת הגיע לפתחי ואני שמח על כך.

<יערה שילה: אני באמת מודה לך, חבר הכנסת מיקי זוהר, על ההתגייסות.

<יערה שילה: זה לא ברור מאליו.

<יערה שילה: ובאמת כששאלו אותי למה להביא את זה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, אז אני רק רוצה לתת נתונים, 23% מהילדים נמצאים במסגרות מפוקחות, יתר הילדים, תעשו חישוב מהיר – זה 77% מהילדים, נמצאים במסגרות לא מפוקחות, פרטיות, שאני אוהבת לחלק אותם – לא כל כך אוהבים שאני אומרת את זה אבל זו העגה המקצועית שאני בניתי בשנים האחרונות – לפרטיות ופיראטיות.

<יערה שילה: ואני אסביר: פרטיות זה אם אתה אמיד או עשיר או בעשירון העליון, ואם אתה ממעמד הביניים ומטה זה נהיה לאט לאט פירטי ופירטי יותר.

<יערה שילה: אני אקח אתכם למסגרות מזעזעות, בלולים, במרתפים, בחניות שנסגרו.

<יערה שילה: המצב ממש מזעזע, וכשאומרים לי אנשים "אה, זה לא אצלנו", נכון, בישוב זה לא אצלכם כי בישובים המצב הוא טוב, האוכלוסייה שנמצאת ומגיעה ומתוך כך גם המטפלים שלה יהיו באותה רמה.

<יערה שילה: ככל שנלך לשוליים, המצב יהיה קשה יותר.

<יערה שילה: גיל הרך זה שוליים, השוליים של השוליים, הם במצב מזעזע.

<יערה שילה: החברה החרדית והערבית, זה כבר יהיה בוועד הבאה, לכן אני לא אקדיש לזה כרגע.

מכלוף מיקי זוהר: אז רק אתנחתא קצרה, אני תיכף אתן לך להמשיך, שאנחנו נערוך פה עוד דיון ואנחנו תיכף נקבע את תחילתו של הדיון הבא, ובעצם הדיון הבא הוא בחינת השוויון ומחסור במסגרות מפוקחות לפעוטות במגזר החרדי והמגזר הערבי שתחת אחריות של משרד העבודה והרווחה, כרגע אנחנו מדברים על הגופים הפרטיים.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף נדבר שגם בגופים המוכרים, בעצם המסובסדים, יש לנו בעיה עם ציבורים מסוימים שלא מקבלים את המענה, שזה הציבור החרדי והציבור הערבי.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

<יערה שילה: ונוצר מצב, ואמרה את זה קודם בועדה ד"ר יפעת שאשא ביטון ואני פשוט לוקחת את המילים שלה, מדינת ישראל בחסות החוק מפקירה את הילדים.

<יערה שילה: מפקירה את אזרחי מדינת ישראל שהם העתיד שלה.

<יערה שילה: כל מי שרוצה פותח מסגרת, ושם עליה איזה עלויות שהוא רוצה.

<יערה שילה: אני לא מדברת על דמי הרישום שהורה יכול לשלם בין 400-500 שקל דמי רישום לכמה מסגרות, ואף אחד לא מחזיר לו.

<יערה שילה: זה מצב שערורייתי, הילדים שלנו נמצאים במסגרות, שמה שאותי מטריד בעיקר זה שמעמיק את הפער בין עשירים לעניים- - -

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

<יערה שילה: בצורה שאין ממנה נקודת חזור.

מכלוף מיקי זוהר: למי שיש כסף יוכל ללכת למסגרת טובה, ולמי שאין כסף, ייאלץ להסתפק במסגרת לא טובה, או בבייביסיטר.

<שמחה קמרי: הרבה יותר חמור, כי ילדים בסיכון, למרות שיש את חוק הפעוטות ולא מצליחים להכנסת לשם, או שאין מקומות או שזה, אז בעצם הילדים בסיכון נשארים בסיכון.

<שמחה קמרי: אני עובדת סוציאלית ואחראית על תחום ילדים בסיכון בדימונה, אני אומרת שנוצר מצב שילדים בסיכון שהם אכן עומדים בקריטריונים של חוק הפעוטות אבל אין מקומות ומעונות היום לקלוט אותם, נשארים בבתים שלהם, שמסכנים את הילדים הרבה יותר חמור ואין להם בעצם מסגרות.

<יערה שילה: וגם הילדים שמתנדנדים בין סיכון לאי סיכון, עוברים להיות מילדים שהיום מוגדרים כלא סיכון, לילדים בסיכון.

<יערה שילה: אני חושבת שעצם זה שהורה לא יכול להרשות לעצמו, והוא שם באיזה מסגרת שיש, אני אתן לכם מקומות, בכל מיני מקומות שמשלמים 6 שקלים למטפלת, היא אוספת 10, 20 ילדים בתוך בית, עם תנאים, בלי תנאים, יש משרד בריאות, אין משרד בריאות, גם תזונה חשובה להתפתחות הילד, כולנו יודעים, ופרופסור פנינה קליין ז"ל שקיבלה את פרס ישראל בגיל הרך, היא טבעה את המוסד של גילאי לידה עד 3, כמה זה קריטי למוח, ובשלב הכי קריטי בחיים של הילדים שלנו, אנחנו מזניחים אותם.

<יערה שילה: אנחנו מזניחים ברשות המדינה.

מכלוף מיקי זוהר: תראי, בעניין הזה אני אומר פעמיים: פעם אחת זה העניין שאנחנו רוצים שכל ילד יקבל הזדמנות שווה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה הזאת הוקמה פה בכנסת ישראל, כשאני ביקשתי להקים אותה, הייתה לה מטרה אחת ברורה, שכל ילד במדינת ישראל יקבל הזדמנות שווה ולא משנה היכן הוא נולד, ולאיזה הורים הוא נולד.

מכלוף מיקי זוהר: הוא עדיין צריך לקבל הזדמנות שווה וזהה לכל ילד אחר, וחלק מהעניין הזה הוא לייצר הזדמנות שווה.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם אחת.

<קריאה: כשמפריטים את זה, זה לא יכול לקרות.

מכלוף מיקי זוהר: כדי לאפשר לכל ילד להיכנס למסגרת הכי טובה, גם אם להורים שלו אין כסף.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שניה, זה גם כדי לאפשר לאשה שעד גיל 3 די מחוברת לילד שלה, כשהוא עובר את גיל 3 יותר קל להתנתק מהילד, מבחינת כמות השעות שאתה לא מבלה איתו, ועד גיל 3 האישה מאוד מאוד רוצה לפתח קריירה בזמן הזה, היא רוצה כבר להתחיל את הקריירה שלה, והיא צריכה לבחור, האם בגיל 3 חודשים לשלוח אותו למעון ממשלתי שיהיה אפשר לדעת מה טיב ורמת המעון הזה, או לשלוח אותו למסגרת פרטית שיניח את דעתה ושיקל עליה את העומס הנפשי לצאת לעבוד, וכשהיא הולכת למסגרת פרטית היא משלמת אלפי שקלים בחודש, היא ובעלה, וכשהיא הולכת למסגרת ממשלתית אז כן מכירים במבחן ההכנסות שלה.

מכלוף מיקי זוהר: ואז אם יש לה כסף, היא יכולה לשלוח את הילד למסגרת פרטית ואז הכל בסדר, ואם אין לה כסף, אז היא צריכה לבחור.

מכלוף מיקי זוהר: אין לה שום בחירה, היא שולחת אותו בעצם למסגרת ממשלתית כי אין לה שום ברירה אחרת, ואז היא גם נכנסת לתוך איזו שהיא דילמה אם לצאת לעבודה או לא לצאת לעבודה, מה שמנציח עוד יותר את הפערים החברתיים במדינת ישראל, כי היא לא יכולה לייצר הכנסה לבית שלה, ואז בעצם ההכנסות של בני הזוג יורדות, וכשההכנסות של בני הזוג יורדות אז שוב פעם הפערים גדלים, למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי היא לא יכולה להעניק לילד את החינוך הבלתי פורמלי אחרי שעות אחר הצהריים כי אין לה את הכסף, וזה איזה שהוא גלגל ואיזה שהוא כדור שלג שהולך ומתפתח, עם איזה שהוא עיוות שמתחיל כאן.

מכלוף מיקי זוהר: ועל זה בעצם רצינו לקיים את מהות הדיון.

<יערה שילה: אני אחדד רק עוד נקודה, הילדים שמגיעים לגני הילדים, זה נורא בולט מאיזו מסגרת הם הגיעו, מאוד בולט מאיזו מסגרת הגיעו, וכבר בגילאי 3 אם תלך ותסתובב, אתה תראה את הפער הקוגניטיבי שנוצר.

<יערה שילה: זה כבר לא בכיתה א' כמו שפעם חשבו, זה כבר נגמר.

<יערה שילה: אין נקודת זינוק שווה.

<יערה שילה: אם אתה מדבר על נקודת זינוק שווה, אין נקודת זינוק שווה.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא הזה באמת מחדד את זה, ואנחנו נמשיך לדבר על זה.

מכלוף מיקי זוהר: עורכת הדין נעה נאמן, מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה?

מכלוף מיקי זוהר: לא פה.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, פרופסור עופרה קורת, מאוניברסיטת בר אילן, חברה בהנהלה באגודה למען הילד בגיל הרך בבקשה.

<עפרה קורת: כפי שנאמר, אני חברת הנהלה באגודה למען הילד בגיל הרך, נמצאת פה גם חברתי שמחה שהיא גם חברת הנהלה באגודה, ואני גם עומדת בראש תכנית הריס, יערה הזכירה קודם את פרופסור פנינה קליין, בעצם אני מחליפה את פרופסור פנינה קליין באותו תפקיד.

<עפרה קורת: פרופסור פנינה קליין ז"ל הלכה לעולמה.

<עפרה קורת: המטרה של התכנית הזאת בבר אילן היא לבצע מחקרים ולעשות פרויקטים שקשורים לתינוקות, פעוטות ומשפחותיהן, לידה עד גיל 3.

<עפרה קורת: נאמרו פה כמה דברים, ואני רוצה לחזק אותם.

<עפרה קורת: בעצם הכובע שהייתי רוצה להיות כחברה כאן בדיון הזה, זה הכובע האקדמי.

<עפרה קורת: אני יודעת שכולנו כבר קראנו ושמענו ויודעים על כל המחקרים, אבל נראה כאילו שזה לא באמת הוטמע, היושבים כאן בוודאי הטמיעו את זה, אבל אני מדברת על המערכת שלנו במדינת ישראל, יש כבר ידע עצום גם מהעולם וגם מהארץ, עד כמה הגילאים האלה של לידה, תינוקות, חצי שנה ושנה ועד גיל 3, עד כמה הם ממש קריטיים להתפתחות הילד והם משמעותיים למה שיקרה אחר כך, כשהילד הזה יגדל, ילמד בגן, ילך לבית הספר, התיכון וכולי.

<עפרה קורת: אני אתן לכם דוגמה אחת: למשל ילדים שכן מקבלים את התמיכה הנדרשת, וברובם הם כמובן ממצב סוציו אקונומי גבוה יותר, יש פער של 30 מיליון מילה שהם שומעים, לעומת ילד שהוא ממצב נמוך.

<עפרה קורת: 30 מיליון מילה.

<עפרה קורת: למה מילים כל כך חשובות?

<עפרה קורת: למה שפה כל כך חשובה?

<עפרה קורת: כי אם יש לך את הבסיס הזה, התקשורת יותר טובה, החשיבה יותר טובה, ואחר כך יש מחקרים, וזה בדיוק התחום שלי, שפה ואוריינות, שמראים שקריאה והבנת הנקרא בנויה על הידע המילולי הזה שבעצם הוטמע וקיים מהגיל הצעיר הזה.

<עפרה קורת: מה אנחנו עושים עם זה?

<עפרה קורת: אני מדברת ממש מדם לבי.

<עפרה קורת: אני חוקרת באוניברסיטה, יושבת אמנם גם במגדל השן, אבל אני מאוד מאוד רוצה להתחבר לשטח אל מה שקורה, ואנחנו רק רואים שהפערים במדינה שלנו הולכים וגדלים, וכמו שיערה אמרה, הם נפתחים רבותי, לא בגן, ולא בבית הספר.

<עפרה קורת: הם נפתחים כבר כשהילד פעוט, הוא קטן.

<עפרה קורת: כבר שם הם נפתחים.

<עפרה קורת: הורים שלא יכולים להרשות לעצמם לשלוח את הילדים שלהם למסגרות טובות ובעצם הם נשארים מאחור, המשפחה נשארת מאחור והילדים נשארים מאחור.

<עפרה קורת: והילדים הם החברה שלנו.

<עפרה קורת: מה אנחנו עושים, אני שואלת אותך חבר הכנסת.

<עפרה קורת: מה הכנסת עושה בשביל זה?

מכלוף מיקי זוהר: מקיימת היום דיון בנושא.

<עפרה קורת: יופי.

<עפרה קורת: נהדר.

<עפרה קורת: מה הממשלה שלנו עושה בזה?

<עפרה קורת: כל פעם כשיש איזו שהיא התקדמות, אנחנו הולכים אחורה.

<עפרה קורת: ויש איזו הזדמנות פוליטית, נותנים לשר מסוים את הילדים הקטנים האלה, כדי שהוא - - - מה הולך פה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אענה.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל, לצערי הרב השיטה הדמוקרטית שיש היום במדינת ישראל, שהיא לא כמו בשיטת הממשל האמריקאי, שיש משרדים ויש גופים שמטפלים בנושא מסוים בלי שום קשר, אין שר ספציפי שמתחלף, זה מישהו מקצועי שמטפל בנושא מטעם הממשל והאג'נדה של הממשל מיושמת הלכה למעשה, זה שונה אצלנו פה וצריך כל פעם שר אחר שיקדם את זה.

מכלוף מיקי זוהר: הדיון שאני עורך כאן היום, בסופו יוסקו מסקנות, וחלק מהמסקנות למשל, אני הוגה עכשיו רעיון די בשליפה מהמותן, זה שיהיה שוויון בעניין הזה מהבחינה שהעלות תהיה לפחות זהה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע כמה היא תהיה, אבל לפחות היא תהיה זהה, ושהמדינה כן תוכל להיכנס לכמה שיותר גופים פרטיים מבחינת הסבסוד.

מכלוף מיקי זוהר: נניח ייקבע שאי אפשר לגבות יותר מ-2,000 שקל בחודש או 2,500 שקל בחודש לילד.

מכלוף מיקי זוהר: נניח, אני זורק סכום היפותטי, אני לא רוצה לומר אם זה סכום מדויק או לא.

מכלוף מיקי זוהר: ואז זה לא משנה, תפתח איזה גן שאתה רוצה, איפה שאתה תפתח אותו, אם זה יהיה בלב רמת אביב או אם זה יהיה בצפון ירוחם, זה יעלה 2,500 שקל, זה יהיה מחיר אוניברסלי, מן פיקוח.

מכלוף מיקי זוהר: ואז אם אני הורה שיכול לשלם 2,500 שקל, אני אוכל לבחור איזו מסגרת שאני רוצה, כי המחיר יהיה זהה ולא משנה איפה אני אשים את הילד.

מכלוף מיקי זוהר: זה גם משהו למשל שיכול להיות איזה שהיא התחלה של תהליך.

מכלוף מיקי זוהר: וכן, המדינה צריכה לשאוף להיות מעורבת בכמה שיות גופים פרטיים כאלה מבחינת הסבסוד.

מכלוף מיקי זוהר: האם אנחנו נותנים סבסוד במעונות מסוימים, גם בגופים פרטיים.

מכלוף מיקי זוהר: אם הסכום יהיה נמוך יותר, גם המדינה תוכל להרשות לעצמה להתערב בזה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נניח נקבע סכום של 2,000 שקל בחודש, ואחר כך נכניס גם את מבחני ההכנסה, למדינה יהיה, יותר ריאלי מבחינה כלכלית לסבסד את הדלתא שתיווצר בין הסכום המקסימלי שניתן לגבות לבין הסכום הריאלי שאותו הורה יכול לשלם בהתאם ליכולות הכלכליות שלו ובהתאם למבחני הכנסה שמקובלים היום במשרדים הללו.

מכלוף מיקי זוהר: זו השאיפה שלי.

מכלוף מיקי זוהר: אז אם היום נניע איזה שהוא מהלך לכיוון הזה עם המלצות ברורות, גם לשר האוצר, גם לשר הרווחה כמובן, שהם אמונים על הנושא הזה, יכול להיות שזו תהיה פריצת דרך, ויכול להיות גם שלא.

מכלוף מיקי זוהר: אבל את הדיון הזה אנחנו כן רוצים לקיים, את הנושא הזה אנחנו כן רוצים לעורר, כדי גם להביא פתרון.

<עפרה קורת: תגובה קצרה.

<עפרה קורת: אני חושבת שאפשר לתת כל מיני פתרונות ביניים, לשבת ולחשוב על זה.

<עפרה קורת: אבל בגדול אנחנו כולנו יודעים מה בסופו של דבר צריך להיות, ומה שצריך להיות זה שהילדים האלה יהיו תחת פיקוח משרד החינוך.

<עפרה קורת: אנחנו מדברים על חינוך וטיפול.

<עפרה קורת: והמהלך הזה, היה ניסיון והוא נכשל.

<קריאה: חינוך וכלכלה.

<קריאה: כי הם אחראים - - - הבקרה של - - -

<עפרה קורת: הוקמה רשות לגיל הרך.

<עפרה קורת: צריך לתת לרשות הזאת שהיא - - -

<קריאה: היא לא הוקמה.

<קריאה: היא צריכה לקום.

<עפרה קורת: היא צריכה לקום וצריך להמשיך את התהליך הזה ולסיים אותו, וברשות הזאת יהיו מספר משרדים שהם כולם יוכלו לאגם את כל המשאבים האלה יחד ולהפעיל תכנית לאומית, שתהיה לאורך זמן, שלא תהיה כיבוי שריפות, ברור שאפשר למצוא פתרונות ביניים, אבל זו לא חשיבה לטווח רחוק.

מכלוף מיקי זוהר: אני עכשיו מסתכל על התכנית שהציגה לי יערה, 1, 2 ו-3.

מכלוף מיקי זוהר: אני הבטחתי ליערה שב-1 אני אנסה לקדם, ב-2 אני אלחם, ב-3 בשלב זה אני לא יודע אם אני יכול להיכנס.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי לך את זה יערה.

<קריאה: תגיד לנו מה זה 3?

<קריאה: העברה למשרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: אחד – הסדרה, יישום נורמות ניהול תקינה ופיקוח.

מכלוף מיקי זוהר: שתיים – הרחבה, הוספת מסגרות ברות השגה ו-שלוש זה העברת הסמכות ממשרד הרווחה למשרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: אז אמרתי שלשלב השלישי אני עדיין לא חותר.

מכלוף מיקי זוהר: חתירה שלי זה קודם כל לשלב הראשון והשני, באמת להגיע למצב שזה יהיה בר השגה לכל ילד, שתיים, שלא תהיה איזו שהיא אפלייה בין ילד לילד, ושלוש זה לאפשר כמה שיותר פיקוח וכמה שיותר, לא רגולציה, אבל אחריות של המדינה - - -

<קריאה: רגולציה, הסדרה, זו אותה מילה.

מכלוף מיקי זוהר: אני סולד מהמילה "רגולציה" זה עושה לי רע.

מכלוף מיקי זוהר: כי רגולציה במדינת ישראל זה חולי לא כל כך טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר למצוא לזה באמת את המינוח הנכון.

מכלוף מיקי זוהר: וכן אני רוצה להיכנס לכמה שיותר גופים פרטיים עם פיקוח.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אני רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי אני רוצה לדעת שהילדים שם מקבלים פיקוח טוב.

<קריאה: כולל הכשרה של הגננות והסייעות.

מכלוף מיקי זוהר: כולל הכשרה.

מכלוף מיקי זוהר: מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רואים מה קורה כשלא עושים הכשרה.

מכלוף מיקי זוהר: רואים את זה בתקשורת.

מכלוף מיקי זוהר: שדרך אגב, היא לא תמיד אובייקטיבית, מי כמוני יודע.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, ראיתם אתמול את הדמות שלי בארץ נהדרת?

<קריאה: אתה לא דומה למה שראינו.

מכלוף מיקי זוהר: זו אחת הדמויות הכי מעניינות שראיתי.

מכלוף מיקי זוהר: עשו אותי כל כך טיפש שם, שאני מתפלא.

מכלוף מיקי זוהר: בגיל 35 נבחרתי לכנסת בתור טיפש.

מכלוף מיקי זוהר: הייתי סגן ראש עיר, הייתי חבר מועצה, סליחה על היומרנות.

מכלוף מיקי זוהר: עשיתי הרבה כסף בנדל"ן, וגם עשיתי כמה פעולות טובות בחיים שלי.

מכלוף מיקי זוהר: עשיתי ארבעה ילדים ברוך השם, ואני אומר אם אני כזה טיפש, דמיינו לכם אם הייתי חכם לאן הייתי מגיע.

מכלוף מיקי זוהר: אם הייתי חכם יכול להיות שבכלל הייתי מגיע לא יודע, להיות נשיא ארצות הברית.

<קריאה: איך הילדים שלך מגיבים לזה?

מכלוף מיקי זוהר: הבן שלי הגדול לקח את זה קשה אתמול.

<קריאה: נכון.

<קריאה: זה מאוד פוגע.

מכלוף מיקי זוהר: הוא אמר לי "אבא, אתה לא טיפש".

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי לו "זה הפוליטיקה, זו התקשורת, היא אף פעם לא תציג אותך כמו ש- - -" אבל תשמעי, אלי פיניש פשוט - - - אבל לא נורא.

מכלוף מיקי זוהר: זו הייתה אתנחתא קלה.

מכלוף מיקי זוהר: מנושאים רציניים באמת לנושאים פחות רציניים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל בסדר, הישגים יפים עשיתי בתור טיפש.

<קריאה: לא ציינת עוד משהו ברזומה.

<קריאה: פיצוץ - - -

מכלוף מיקי זוהר: גם זה.

מכלוף מיקי זוהר: לא, זה בגלל התכנית המדינית שלי.

מכלוף מיקי זוהר: כי אני מתנגד להקמה של מדינה פלשתינית, אני חושב שזה ימיט עלינו אסון, אני חושב שזה יביא לפה הרבה מאוד - - -

<קריאה: אנחנו לא נגיד מה אנחנו חושבים, חבל על הזמן.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר, זה בגלל זה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: רביב זיפלד, עוגנים לשכת גני הילדים בישראל.

<רביב זיפלד: נעים מאוד, אני סמנכ"ל עוגנים, לשכת גני הילדים הפרטיים בישראל.

<רביב זיפלד: הקמתי את הגוף הזה לפני שנתיים וחצי – שלוש שנים, מהסיבות שבאמת חלקן עולות פה בדיון, אבל אני חייב לפתוח במשהו שעלה כאן ומאוד בוער בי.

<רביב זיפלד: אנחנו באמת רוצים שוויון של ילד, אבל בוא נסתכל שניה על המטפלת וגם נתתי ראיון בערוץ "וואלה" בחדשות, כי תמיד רואים את הגננת ואומרים "ואוו, זאת עם הג'יפ, וזאת המסודרת היא רק פותחת גן וישר היא מתקדמת בחיים שלה והיא מיליונרית", אז ברשותכם, בחשבון פשוט שעשיתי שם, אחת שמחזיקה מטפלת על חמישה תינוקות, 2,500 היא מוציאה כסף מהכיס, וב-3,000 שקל, אם נשאר לה 1,000 שקל נטו אחרי חמישה ילדים ועשרה הורים ושהיא עובדת מצאת החמה עד צאת הנשמה בשביל 1,000 שקל, אני לא בטוח שאף אחד מכם פה היה בכלל מטפל בילד אחד, לא לדבר על חמישה.

<רביב זיפלד: אז צריך לחשוב שגם המטפלת עצמה שרוצה לקחת את התחום של חינוך ילדי ישראל ורוצה להשקיע, עם 1,000 שקל בחודש, מחמישה תינוקות שמשלמים אפילו 3,000 שקל בחודש ולא 2,500 שקל, אי אפשר להתקדם.

<רביב זיפלד: ומה קורה?

<רביב זיפלד: באה המדינה מצד אחד ואומרת אנחנו רוצים שוויון זכויות, אבל אם זה מוסד חינוכי, אז בואו נסתכל על זה כמוסד חינוכי.

<רביב זיפלד: בואו נפטור את הגננת מארנונה, בואו נקל על הגננת מהיתר לשימוש חורג או מכל מיני דברים כאלה אחרים, משכר דירה וכולי, ואז אולי נחשוב.

<רביב זיפלד: אבל מה שקורה, אני אתן לכם מקרה שקרה לי בפתח תקוה - - -

<קריאה: לא, למה לא פוטרים אותי - - -

<רביב זיפלד: אני אתן לכם מקרה, כי זה מוסד חינוכי, גן עירייה פטור מארנונה.

<רביב זיפלד: מוסד חינוכי פטור מארנונה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אסביר לך משהו.

מכלוף מיקי זוהר: כשאני מדבר על התערבות של המדינה ופיקוח של המדינה, זה גם ילווה מן הסתם בעזרה של המדינה, אף אחד לא רוצה שבעלות הגנים או אלו שפותחות את הגופים האלה יפסידו כסף, או יימאס להם מלעשות את זה, אנחנו כן רוצים שיהיו לילדים מסגרות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם המדינה מבקשת לעשות איזה שהוא פיקוח, זה גם ילווה בעזרה ובסבסוד מסוים, כמו למשל פטור מארנונה.

מכלוף מיקי זוהר: הגיוני מאוד שנפטור את הגנים האלה מארנונה ובלבד שזה יקל על ההוצאות של ההורים.

<רביב זיפלד: אני אתן לך מקרה של גננת שקרה לי לפני - - -

<קריאה: זה בתוך הבית שלה.

מכלוף מיקי זוהר: גוף פרטי - - -

<קריאה: גוף פרטי, בתוך הבית.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם המדינה מחליטה להכיר בגוף הזה, היא גם מסבסדת אותו והיא גם קובעת לו רגולציה של מחיר.

מכלוף מיקי זוהר: נניח היא אומרת "תשמע, אתה לא יכול לגבות יותר מ-2,000 שקל לחודש".

מכלוף מיקי זוהר: נניח.

מכלוף מיקי זוהר: הגיוני שהיא גם תיטיב עם הגוף הזה במקומות אחרים, כמו למשל בנושא ארנונה, שניים – עידוד תעסוקתי.

מכלוף מיקי זוהר: אם את מעסיקה שתיים-שלוש מטפלות, נעודד אותך, ניתן לך איזה שהוא סיוע על כל זה.

מכלוף מיקי זוהר: נקודות מיסוי כאלה ואחרות.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד הרבה פעולות שאפשר עכשיו - - -

<רביב זיפלד: אני רוצה - - -

מכלוף מיקי זוהר: רגע אדוני, אני אתן לך.

מכלוף מיקי זוהר: לא שכחתי שאתה באמצע זכות דיבור.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק מנסה לעורר פה איזה שהוא דיון שבסוף אולי גם נבוא עם איזה שהן תוצאות.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן, אם אתה מצליח לייצר לאותה גננת את האפשרות גם להרוויח כסף וגם להוריד במחיר, ומי שהרוויח מזה בסוף זה ההורים, ונוצר שוויון, וכל הורה יכול להכניס את הילד שלו לאיזו מסגרת שהוא רוצה כי המחיר זהה.

מכלוף מיקי זוהר: זה יהיה נגיד בהתאם למי שמקדים ורושם את הילד שלו עם מועדים, כפי שעושים היום בגנים ציבוריים, שזה הכי שוויוני והכי הוגן שיש.

מכלוף מיקי זוהר: שם זה יכול להיות פתרון הגיוני.

<רביב זיפלד: אני יכול לתת לך שלושה מקרים שאני ליוויתי אותם לא מזמן.

<רביב זיפלד: גננת בפתח תקוה ברחוב מסוים, אומרים לה "תקשיבי, תעשי היתר של שימוש חורג".

<רביב זיפלד: סתם לסבר את האוזן, זה מגיע לעלויות של 80,000 שקל, היא התחילה בכל התהליכים עד שהיא הגיעה לנקודה של ממ"ד.

<רביב זיפלד: אמרו לה "אין לך ממ"ד", פיקוד העורף "לא פותחים לך את הגן".

<רביב זיפלד: גן לידה, קיר ליד, ילד בגיל 3 בגן הפרטי, ילד בגיל 3 בגן העיריה, אין שם ממ"ד.

<רביב זיפלד: אף אחד לא אמר שם לא לסגור.

<רביב זיפלד: הילד שם מוגן נגד טיל.

<רביב זיפלד: שם אסור לה לפתוח.

<רביב זיפלד: היא בזבזה, אמרו לה "תתחילי את התהליך ונגיע לוועדות, נתחיל עם אישורים", שמה 30,000, 50,000, 70,000, 80,000 שקל, אמרו לה "אין לך ממ"ד".

<רביב זיפלד: אבל בגן לידה, קיר מולה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני עונה לך, לא תקין.

<רביב זיפלד: לא הגיוני.

<רביב זיפלד: אבא שלי הוא ממונה בטיחות מוסמך לגני ילדים, הוא בדק, לפי ארצות הברית עיר הבירה של מדינת ישראל זה תל אביב, הוא בדק את כל הגנים ברשויות בתל אביב, כל הגנים ברמת סיכון 1.

<רביב זיפלד: ברמת סיכון 1 זה אומר שהיום סוגרים אותם.

<רביב זיפלד: היום סוגרים אותם.

<רביב זיפלד: גן פרטי, "מה יש לך רק - - -, אי אפשר".

<רביב זיפלד: אז מצד אחד אם אנחנו רוצים שהגננת הפרטית, ואנחנו מדברים על חינוך ילדים, והגברת פה המכובדת אמרה שהיא כל כך בוערת וחוקרת וחשוב לה הילדים, אז הגיע הזמן שבאמת הכנסת מהשטח, תרד מה שנקרא לשטח עצמו, ובשביל זה קמתי, ואני אישית באופן אישי עברתי למעלה מ-4,000 גנים ברגליים, יש לי GPS לפי גני ילדים ואני יכול לזהות כל גן, תשאלו אותי איפה נמצאים השירותים, אני אגיד לכם איפה הם נמצאים, ובאיזה צד.

<רביב זיפלד: עושים להם טרור מהבחינה הזאת שהורגים להם את החיים.

<רביב זיפלד: מצד אחד רוצים, היא משלמת את המיסים, משלמת, משלמת "תעשי, תעשי", ומצד שני שום דבר לא קורה.

<רביב זיפלד: אי אפשר לעשות שוויון, גננת שבדרום תל אביב עולה לה שכירות של 2,500 שקל ל-100 מטר, לעומת בית באפקה ששם 50 מטר עולה לה 4,000, איך אפשר לעשות אחידות במחיר?

<רביב זיפלד: לדבר על אחידות ולדבר על שוויון, אין מה לעשות, מדינת ישראל, תל אביב זו מדינה אחרת, דרום תל אביב, צפון תל אביב, תל אביב מרכז זה שונה, כשמדברים על אחידות, השאלה מה זאת אומרת אחידות, אחידות במה?

<רביב זיפלד: בוא נגיד הפיקוח, גם יש "עליהום" תקשורתי, שכאילו כל אחד יכול לפתוח גן ילדים, אפילו פדופיל.

<רביב זיפלד: לצערי אפילו במשכן הכנסת נשיא יכול להיות עם הטרדה מינית, והוא יושב לו פה.

<קריאה: מה זה קשור, זה אומר שזה בסדר?

<קריאה: אני לא מבינה.

<רביב זיפלד: לא, זה לא אומר שזה בסדר.

<רביב זיפלד: אבל זה לא יכול להיות שכל פעם יתקפו את הגנים הפרטיים ויגידו "זה לא חוכמה, גן פרטי, כל פדופיל יכול לפתוח".

<קריאה: נכון.

<קריאה: כל פדופיל היום יכול לפתוח.

<רביב זיפלד: אבל זה לא עוזר.

<רביב זיפלד: גם אם יהיה לה תואר שלישי בפסיכולוגיה, אם יש לה בעיה נפשית, זה לא יפתור את הבעיה.

<רביב זיפלד: אז מספיק בתקשורת לעשות "עליהום" על הגנים הפרטיים ולהוריד אותם לרצפה כי מסתבר שלעשות מעשה שהוא הטרדה מינית או אונס, זה לא קשור לתואר, זה לא קשור לתפקיד, זה קשור לשריטה הנפשית של הבנאדם, והנה ראינו במשרד הבריאות על המעונות של הקשישים, שאיציק שמולי אמר "אני עושה ביקורת פתע" אז אם עושים פיקוח פעם בשנה, שזה לא מספיק, ומודיעים למרכז "אנחנו באים" זה לא עובד.

מכלוף מיקי זוהר: המסר ברור.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא ערכתי את הדיון הזה כדי לתקוף את הגנים הפרטיים.

<רביב זיפלד: אז אני רוצה שיהיה שוויון, אבל צריך לעשות את העבודה מכל הכיוונים.

מכלוף מיקי זוהר: - - - הוא בגן פרטי ואני חושב שרוב המוחלט של הגנים הפרטיים הם גנים טובים, ועושים שרות מדהים לילדים, רק כואב לי שילדים שאין להם לא יכולים להגיע לשם.

<רביב זיפלד: נכון, אבל אפשר לעזור להם ופה אתם נכנסים לתמונה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני מקיים פה את הדיון הזה.

<קריאה: אי אפשר להכניס אותם, לא לפה ולא לפה.

<רביב זיפלד: נכון, אבל הם יכולים לעזור.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסכם את הדיון הראשון כדי לפתוח גם את הדיון השני, ולכן אני רוצה לשאול קודם כל את עו"ד קרן אלבס, האם את רוצה לדבר בדיון הזה או בדיון הבא?

<קרן איוס: בדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: ורונית, האם את רוצה לדבר בדיון הזה או בדיון הבא?

<רונית ספיבק: על מה הדיון הבא?

מכלוף מיקי זוהר: הדיון הבא הוא בנושא אי שוויון ומחסור במסגרות מפוקחות לפעוטות במגזר החרדי והמגזר הערבי.

<רונית ספיבק: לא, אני רוצה בדיון הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אז ממש בקצרה, כל אחד מהדוברים.

מכלוף מיקי זוהר: בבקשה.

<קרן איוס: קודם כל חבר הכנסת מיקי זוהר, אני מברכת על המקום הזה שאתה מסמן לגנים הפרטיים, ובכלל המסגרות הפרטיות לשבת על השולחן שלך.

<קרן איוס: אני רואה בזה ערוץ ממשיך, עקב בצד אגודל, לחוק הפיקוח שמונח על שולחננו כבר המון שנים ולא מתקדם, אני יושבת עם עפרה כבר המון שנים בוועדות האלה ואנחנו באמת מרגישים שבמקום שמוסד חינוכי יהפוך להיות כלי קיבול להתפתחות של ילדים, אנחנו נכנסים לשוק באמת אי שוויוני ותחרותי וכזה שניתן לכל יד.

<קרן איוס: אני יכולה להגיד לך שכאמא לשני קטנים, אחד בן חודשיים ואחד בן שנתיים, אני גם שוקלת בבוקר אם כדאי לי לקום ולצאת לעבודה, לשמחתי יש לי גן ילדים, אז הדברים איך שהוא מסתדרים לי.

<קרן איוס: אבל מי שיורד לשכונות ומסתכל דרומה, אתה אומר 2,500 שקל בקרית גת, עבדו עליך קצת.

<קרן איוס: כי אם תרד קצת דרומה לבאר שבע, יש לנו גנים שם שגובים 1,600 ו-1,800 שקלים, אבל אני לא יכולה להגיד לך שהילדים שם מקבלים את אותו חינוך שמקבלים הילדים במדינת תל אביב, שהורים משלמים 4,000 ו-4,500.

<קרן איוס: לא יכול להיות שוויון הזדמנויות במקום כזה.

מכלוף מיקי זוהר: צריך פיקוח על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכים.

<קרן איוס: בהנחה וחוק הפיקוח יתקדם, אנחנו נצטרך גם לעמוד מול הרשות להגבלים עסקיים שאוסרת עלינו, על ראשי הארגונים, ליצור השוואה של מחירים.

<קרן איוס: כי אם היה אפשר לעשות את הדבר הזה בחסות החוק, כעורכת דין הייתי מקדמת את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נחליט שזה הסכום המקסימלי, זה הסכום המקסימלי.

<קרן איוס: אם אנחנו נחליט, זה יטמון בחובו אחריות מדינית, באמת להשתתפות לדברים שנאמרו קודם, כי כל מוסד חינוכי בישראל - - -

מכלוף מיקי זוהר: זה לא יכול להיות לבד.

מכלוף מיקי זוהר: לבוא גם וגם.

<קריאה: זה גם צריך לבוא עם פיקוח.

מכלוף מיקי זוהר: ברור.

מכלוף מיקי זוהר: ממש מעורבות של המדינה.

מכלוף מיקי זוהר: כמו שאנחנו - - -

<קרן איוס: מעבר למחירים צריכה להינתן הדעת לתכנית הליבה, זאת אומרת ששוויון ההזדמנויות יהיה פדגוגי לגמרי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכים, וכשאנחנו דיברנו פה בתחילת הקדנציה והבטחנו לציבור עזרה ביוקר המחיה, זה יוקר המחיה פר אקסלנס.

מכלוף מיקי זוהר: כי זה פוגע חד משמעית ביוקר המחיה במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: כמעט כל הורה היום במדינת ישראל, שצריך לשלם סכומים כאלה בחודש, זה פוגע לו באיכות החיים שלו, וכשאנחנו מדברים על יוקר המחיה אפשר בהינף יד שלנו, חברי הכנסת, להוריד מכל משפחה מאות, אם לא אלפי שקלים בחודש בנטל ההוצאה שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: דמיינו לכם מה היו יכולים לעשות עם הכסף הזה, לאיפה היו יכולים להפנות אותו.

מכלוף מיקי זוהר: לכל כך הרבה דברים שבאמת מורידים מאיכות החיים שלהם, וזה יוקר המחיה פר אקסלנס.

<קרן איוס: אנחנו הפדגוגים גם שמים את הילד על השולחן, בניגוד למקום של שוויון חברתי, כי הפערים נשמרים ומה שיקרה בשורה התחתונה, זה שילד שלא יקבל שירות טוב בגיל הרך, יהווה נטל על המדינה בשלב יותר מאוחר.

<קרן איוס: אם הוא כזה שלא ישמע סיפור או שיר או שפה, בסוף יגיע למרפאה בעיסוק, מרפאה בדיבור.

מכלוף מיקי זוהר: שכנעת אותי.

<שמחה סחר: אני רוצה חצי משפט.

מכלוף מיקי זוהר: ביקשת חצי משפט.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא אגיד לך לא.

<שמחה סחר: תודה רבה.

<שמחה סחר: זה המקום השלישי או הרביעי שאנחנו שומעים את אותן טענות במשך שנים.

<שמחה סחר: אולי צריך שכמה חברי כנסת כאן מכל הכיוונים יתאגדו ביחד ויוציאו את החוק הזה סוף סוף לאור.

<שמחה סחר: כי אני בטוחה שאורלי ויפעת, וסליחה שאני קוראת להן בשמות הפרטיים, זה מרוב שאני נמצאת כאן בכנסת על אותו חוק.

<קריאה: על איזה חוק את מדברת?

<שמחה סחר: חוק פיקוח על מעונות.

<שמחה סחר: חוק פיקוח על מסגרות לגיל הרך.

<שמחה סחר: זה יקדם את המדינה בהמון בעתיד.

<שמחה סחר: כל השקעה של שקל היום חוסכת שבעה שקלים מחר.

<שמחה סחר: תזכרו את זה.

<שמחה סחר: זה הכל.

מכלוף מיקי זוהר: אני מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: רונית דוברת אחרונה ואז נעשה סיכום.

<רונית ספיבק: אני עובדת סוציאלית לחוק הנוער, רכזת חוק הנוער בבאר שבע.

<רונית ספיבק: אני רוצה לדבר על התחום של הילדים בסיכון שאין להם לא את ה-2,500 ולא את ה-1,500 שקלים, ואפילו לא את ה-400 שקלים לשלם בחודש, גם לא 100 שקלים לשלם בחודש לילד במעון, ומה שקורה שדווקא הילדים, באוכלוסייה הכי נמוכה והכי חלשה ומוחלשת, שיש הורים שהם חולי נפש או שהם מכורים, או שהם בטיפולים כאלה ואחרים שלא מסוגלים לטפל בילדים שלהם, הילדים האלה לא נכנסים למעונות כי להורים אין כסף לשלם.

<רונית ספיבק: ואלה הילדים באוכלוסייה הכי הכי נמוכה.

<רונית ספיבק: מה שכן, אפשר לפטור אותם מתשלום על ידי צו של בית משפט, זאת אומרת, צריך להכריז עליהם כילדים בסיכון וקטינים נזקקים וללכת לבית משפט ולהוציא צו, ואז אפשר לפטור אותם מתשלום, וזה לא נכון וזה לא הוגן לילדים האלה כבר מגיל אפס להכריז עליהם כעל ילדים בסיכון כשההורים רוצים להכניס אותם למעונות היום ולא יכולים לשלם.

<רונית ספיבק: אני חושבת שפה, בראש ובראשונה, לפני שאנחנו דואגים למעמד הביניים, אנחנו צריכים לדאוג למעמד החלש והנמוך, לילדים האלה שאם אנחנו מדברים על שוויון הזדמנויות, הם מתחילים הרי ממינוס, וכשהם נכנסים, אנחנו צריכים להשקיע בהם, לשלם את ההשתתפות, לדעתי על כל הילדים שהרווחה מפנה אותם למעונות יום.

<רונית ספיבק: כל הילדים שבסיכון שמחליטים על הפנייה למעונות יום, אנחנו צריכים לשלם עליהם ולפטור אותם מהתשלום ולא להוציא עליהם צו של בית משפט ולהכריז עליהם כילדים בסיכון.

<קריאה: מאיפה את?

<שמחה סחר: מבאר שבע.

<קריאה: את עובדת סוציאלית?

<שמחה סחר: כן.

<שמחה סחר: בחוק הנוער לעתים אנחנו נאלצים להוציא צווים.

<ורד כרמון: אני ממשרד הרווחה ואני מפקחת ארצית בנושא של הגיל הרך.

<ורד כרמון: אז אני מבינה שהדיון היום הוא יותר באמת דווקא כן על מעמד ביניים אבל בעיקר על הורים עובדים שיש להם הכנסות מנמוכות עד בינוניות ולא הגבוהות ביותר.

<ורד כרמון: אני יכולה להגיד שדווקא לנושא של פעוטות בסיכון על פי חוק, אלו לא צריכים את חוק הנוער, מפני שיש לנו היום במשרד הרווחה חמש דרגות השתתפות נמוכות יותר משיש להורים עובדים במסגרות המפוקחות - - -

<שמחה סחר: ועדיין את זה הם לא יכולים לשלם.

<שמחה סחר: גם את זה הם לא משלמים.

<ורד כרמון: שניה.

<ורד כרמון: לא התפרצתי לדברייך.

<ורד כרמון: דווקא אני חושבת שהנושא של פעוטות בסיכון, אולי יש בחלק מהערים מחסור במקומות השמה ואז מתעוררת הבעיה לאותם הורים ואז זה נופל על מחלקת הרווחה, לקחת תקציבי רווחה ולהיות אחראיים על אותם ילדים, שזאת סוגיה אחרת של מחסור במעונות, שעולה בכל הדיונים.

<ורד כרמון: אבל לסוגיית - - -

מכלוף מיקי זוהר: גבירתי, אם תוכלי להתייחס לרעיון שבעצם יהיה פיקוח על כל המחירים, והמדינה תהיה מעורבת ברוב מוחלט של הגופים הפרטיים - - -

<ורד כרמון: תראה, חבר הכנסת מיקי זוהר, אני מאוד שמחה שהעלית את הדיון, אבל אני בתור נציגת משרד - - -

מכלוף מיקי זוהר: את לא יכולה להביע את עמדתך.

<ורד כרמון: לא שאני לא יכולה להביע את עמדתי, נושא הזה של חוק הפיקוח, אני כבר בעצם שש-שבע שנים, באה כמעט כל שבוע - - -

<קריאה: 30 שנים.

<ורד כרמון: שניה, אני, לא אתם.

<ורד כרמון: אני שש-שבע שנים באה לדיונים על נושא של חוק הפיקוח על המסגרות כשהוא בעצם כל פעם נתקע ולא מקודם, וללא חוק הפיקוח על המסגרות המדינה לא יכולה בעצם לפקח על המסגרות, יש איזו לאקונה בעניין.

<ורד כרמון: ולסוגיית ההשתתפות, אז דווקא לפעוטות בסיכון, קיבלנו בשנה שעברה מוועדת העוני 20 מיליון שקל, בבסיס התקציב, וכל האוכלוסיות המוכרות שלא עובדות, בעצם לא אמורות לשלם, אפשר להגיע כמעט עד 100 שקל לחודש, ובמקרים הקיצוניים של פטור, אני חושבת שכל מי שעובד סוציאלי, אני לא יודעת בחוק הנוער, אבל כל מי שעובד סוציאלי שיש פה, יודע שזה נפתר.

<קריאה: גם המכסות מוגבלות, ורד, את יודעת - - -

<ורד כרמון: המכסות לא מוגבלות.

<קריאה: המקומות של המעונות.

<קריאה: אין מקום במעון.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, בדיון הבא תוכלי להמשיך.

מכלוף מיקי זוהר: סיכום הוועדה כי אני חייב לעצור.

<ורד כרמון: בעיית המחסור, אבל היא כן חייבת - - - בעיית המחסור במקומות - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני בדיון הבא אם תרצה אני אאפשר לך.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לעשות חמש דקות הפסקה.

מכלוף מיקי זוהר: מסקנות הוועדה: הוועדה חותרת להזדמנות שווה לכל ילד וילד הנזקק למסגרות חינוך, הן פרטיות והן ממשלתיות.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה תפנה לשר האוצר ושר העבודה והרווחה ותדרוש לפעול למעורבות מלאה של המדינה במחירים הנגבים מההורים ולקבוע מחיר קבוע וזהה, במסגרות פרטיות שאינן בפיקוח משרד העבודה והרווחה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת משר האוצר ושר העבודה לפעול לפיקוח וסיוע מלא על הטיפול המוענק לילדים ועל ההכשרות הניתנות למטפלות.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת לפעול ולשקול לתכנית פטור מארנונה, מה שיאפשר הוזלה של המחיר למעון.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה נעולה.

מכלוף מיקי זוהר: בעוד חמש דקות תיפתח הוועדה הבאה.