ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 437, 2017-07-17 09:30

יעל גרמן: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.

יעל גרמן: אנחנו כאן ל-3 רביזיות זעירות, ואני מעבירה את רשות הדיבור ליועצת המשפטית, שתסביר.

<נעה ברודצקי לוי: בוקר טוב, בהמשך לדיון שהיה לנו כאן

<נעה ברודצקי לוי: בשבוע שעבר, בעצם במהלך הדיון היתה בקשה של הוועדה מהנהלת בתי המשפט לבחון עוד שתי נקודות: הכנסת הנושא של הנמקה, אם בית המשפט לא שומע ברצף את הילד כמו שבעצם נקבע בהצעת החוק, ולעניין הקצאת חדר, שנקבע בהצעה שיוקצה חדר בבתי המשפט החדשים והוועדה ביקשה מהנהלת בתי המשפט שכבר עכשיו יעוגן בחקיקה הראשית הקצאת חדר, גם אם הוא לא מותאם לקטינים, אבל הקצאת חדר כבר בשלב הזה גם בבתי המשפט הקיימים.

<נעה ברודצקי לוי: הנהלת בתי המשפט הודיעה לוועדה שהם מוכנים להכניס את שני התיקונים האלה, ולכן, בעצם - - -

יעל גרמן: אנחנו מודים לחנית ולהנהלה.

<חנית אברהם בכר: שוב להגיד – זה לא רק אני, זו כל המערכת.

<נעה ברודצקי לוי: רק שצריך להצביע.

יעל גרמן: מי בעד הרביזיה?

יעל גרמן: בעד – 3

יעל גרמן: נמנעים – אין

יעל גרמן: תודה, הרביזיה התקבלה.

<נעה ברודצקי לוי: למעשה, מה שמוצע זה תיקון של סעיף 10(א( החדש, והוספת הנמקה, אם בית המשפט לא שומע ברציפות את הילד.

<נעה ברודצקי לוי: כנ"ל לגבי קטין בתיקון העקיף שאנחנו עושים בחוק סדרי דין (חקירת עדים), ובחוק סדרי הדין (חקירת עדים) – הוספה, אני אקריא את הנוסח: "בלי לגרוע מהוראות לפי חוק זכויות נפגעי עבירה התשס"א-2001, בכל בית משפט יקצה המזכיר הראשי של בית המשפט לאחר תיאום עמו מראש, חדר או מקום שישמש להמתנת קטינים נפגעי עבירה למתן עדות בפני בית המשפט ביום הדיון.

<נעה ברודצקי לוי: בכל בית משפט שנבנה לאחר..." - כדאי לקבוע תאריך מדויק – "...

<נעה ברודצקי לוי: יוקצה חדר נפרד לקטינים המותאם לצרכיהם, שישמש להמתנתם למתן עדות בפני בית המשפט".

<נעה ברודצקי לוי: לגבי התאריך – בהצעה קבענו שזה יהיה כשנכנסת ההצעה - - - אבל חבל שלא לקבוע, אנחנו יכולים להעריך פחות או יותר מתי זה וכדאי לקבוע תאריך שלא יצטרכו כל פעם לבדוק.

יעל גרמן: מתי זה ייכנס ---

<נעה ברודצקי לוי: אפשר שבועיים – שלושה שבועות.

<חנית אברהם בכר: זה לא שמחר בבוקר מוקם בית משפט חדש.

<נעה ברודצקי לוי: אז אפשר לקבוע סוף יולי?

<נעה ברודצקי לוי: פשוט 31 ליולי, שזה עוד שבועיים?

יעל גרמן: פנטסטי.

<נעה ברודצקי לוי: בסעיף 3 שתיקנו לעניין הוועדה שממנה – השר ממנה, הוועדה ממליצה לשר על מינוי חוקרי הילדים, היתה שם דילמה איזה שר ממנה, והאם הוא ממנה גם את עובדי המשרדים האחרים, ומה שביקשו מאתנו ממשרד הרווחה והמשפטים זה שכן יקבע שהוועדה - - - זאת אומרת, שר המשפטים עדיין יהיה זה שממנה את חוקרי הילדים אבל כל שר ישלח את ה - - -

יעל גרמן: רווחה?

יעל גרמן: משפטים?

<נעה ברודצקי לוי: רווחה זה בעצם ממילא מנהל שירות חקירות ילדים, במילא זה נשיא בית המשפט לנוער, או מי מטעמו, ושלושת המשרדים – משרד הבריאות, משרד החינוך והמשרד לביטחון הפנים, כל אחד ישלח את נציגו.

<נעה ברודצקי לוי: אני רק אגיד שכשמדובר במשרד הרווחה ומשרד החינוך זה בעצם עובדי המשרד שהשר הרלבנטי ממנה.

<נעה ברודצקי לוי: לגבי המשטרה זה קצין בכיר שממנה השר לביטחון הפנים.

<הודיה איפרגן: לא, הרווחה זה ב - - -

<נעה ברודצקי לוי: סליחה – בריאות וחינוך.

<נעה ברודצקי לוי: נציג המשרד שממנה השר הרלבנטי, ולגבי המשטרה זה אותו קצין בכיר שממנה השר לביטחון הפנים, מנהל השירות לחקירות ילדים או מי מטעמו, ונשיא בית המשפט לנוער או מי מטעמו.

<הודיה איפרגן: וגם - - -דייקנו עוד מילה, שבמקום "פיתוח כלי מחקר" - - - אלא - - -

יעל גרמן: אז בואו נעבור גם על זה.

יעל גרמן: מה הניסוח?

<נעה ברודצקי לוי: - - - בעצם פיתוח החקירות של חוקרי הילדים והכשרתם ולא העניין של פיתוח כלי מחקר.

<הודיה איפרגן: הנוסח הוא: "...

<הודיה איפרגן: לשם מחקר שמטרתו הכשרת חוקרי ילדים או פיתוח מקצועי לסיוע בעבודת חוקרי הילדים והכשרתם".

<לימור יקיר: - - - קצין משטרה בכיר - - -בהמלצת השר לביטחון הפנים.

<נעה ברודצקי לוי: אז אנחנו משנים את זה ל: "...

<נעה ברודצקי לוי: שממנה השר לביטחון הפנים", כי יש כאן שינוי שבמקום ששר המשפטים ימנה את הוועדה, כל משרד ישלח את הנציג שלה.

יפעת שאשא ביטון: תודה לחנית, באמת.

יפעת שאשא ביטון: כל הכבוד.

<חנית אברהם בכר: חשוב לי להגיד שבאמת זה לא אני, זה כלל המערכת שבאמת התגייסה לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אבל יצאנו קצת סקפטיים.

<חנית אברהם בכר: אנחנו נטמיע, כמובן, את החוק, ואת הנוהל, ואם אתם שומעים על בעיות.

יעל גרמן: הטלנו על שכמך ואת הבאת את זה, אז מבחינתנו הכבוד הוא לך.

<ורד וינדמן: אני רק אגיד שאנחנו מוכנים – אמרתי את זה לחנית, ואומר שוב – להיות חלק מהתהליך של ההטמעה מול המזכירים, מול הבינוי, ולהביא את הפרספקטיבה של הילדים והצרכים שלהם, כדי שהנוהל הזה יהיה מוטמע גם בלבבות ואחר כך גם במבנים.

יעל גרמן: פנטסטי, וברכות אדירות לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שיזמה, הובילה, דחפה והצליחה.

יעל גרמן: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.