ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 572, 2017-07-11 10:31

אלי אלאלוף: בוקר טוב, חברים וחברות.

אלי אלאלוף: היום 11 ביולי 2017, י"ז בתמוז תשע"ז.

אלי אלאלוף: השעה 10:36 דקות.

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: על סדר היום תקנות לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה בצהרונים, התשע"ז – 2017.

אלי אלאלוף: אמנם כל הזכויות מגיעות לרחל, אבל אני אגנוב בזכות הסמכות כיושב-ראש לפתוח בכמה מילים.

אלי אלאלוף: לדעתי, זה אחד המהלכים המרכזיים בגידול ילדינו בצורה נכונה.

אלי אלאלוף: הלוואי שהיינו מצליחים לקבוע שחוק החינוך מתחיל מגיל לידה עד אין-סוף.

אלי אלאלוף: לצערנו, עוד לא הצלחנו לעשות את זה למרות כל המאמצים הפוליטיים והטכניים למרות שמבחינת המהות זה באמת צורה נכונה לגדל ילדים שלא נאבד את תקופת הגיל הרך.

אלי אלאלוף: במקומות מסוימים זה עד גיל 9, אבל בהצעת החוק שלנו בנושא המועצה לגיל הרך זה עד גיל 6.

אלי אלאלוף: אסור שיהיה יום לא מנוצל לטובת התפתחות הילד.

אלי אלאלוף: התפתחותו כוללת את המסגרות החינוכיות הלא מוכרות או הלא רשמיות, בוודאי בנושא הזנה של ילדים.

אלי אלאלוף: אני יודע שלמשרד החינוך יש מפעל הזנה שמתחיל עכשיו מגיל 6.

אלי אלאלוף: יש, חיים?

אלי אלאלוף: תעדכן אותי.

<חיים הלפרין: למה גיל 6?

<חיים הלפרין: גם גני ילדים.

אלי אלאלוף: גם גן ילדים, נכון.

אלי אלאלוף: יופי.

אלי אלאלוף: לכן החוק הזה מאוד חשוב כדי שב-1 בספטמבר – וזה מועד שלא משתנה – תמיד 1 בספטמבר – סליחה על האמירה הפשטנית – זה גם ב-1 בספטמבר.

אלי אלאלוף: זה לא רק תחילת הלימודים, אלא יום שצריך להיות מוכנים לתת שירות אופטימלי כמו בסוף החודש או כמו בכל יום אחר של השנה.

אלי אלאלוף: פה דרושה היערכות.

אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מכל הגורמים, ובמיוחד פה הנטל הגדול הוא על משרד הבריאות – יש לכם תפקיד מאוד מרכזי לעמוד בלוח הזמנים הנדרש לזה, ואחר כך למשרד הרווחה עם הפיקוח והאישורים שהוא נותן לסמל מעון זה או אחר.

אלי אלאלוף: מי שמפעיל את זה נכנס עכשיו.

אלי אלאלוף: כל עוד לא היה פה פיני קבלו לא אמרתי, אבל עכשיו הוא הגיע אז אני אומר כי הרשויות המקומיות הן בעצם הגורם המרכזי בהפעלה.

אלי אלאלוף: אם תרצו שנלך לשרשרת המזון פה זה ודאי גם כולל הספקים ומכיני המזון למיניהם.

אלי אלאלוף: אז יש לנו הרבה עבודה, ואחרי שעשינו אתמול שיעורי בית אני בעיקר נלחץ מ-1 בספטמבר.

אלי אלאלוף: לעמוד בלוח הזמנים כדי שב-1 בספטמבר זה יפעל.

אלי אלאלוף: בבקשה, רחל, את רוצה להוסיף משהו?

רחל עזריה: אני מאוד שמחה שהצלחנו לעשות את זה.

רחל עזריה: זה מהלך שהורים מתחילים להבין כמה הוא חשוב.

רחל עזריה: אתה יודע, אלי, אתה שליח ציבור במהותך.

רחל עזריה: לפוליטיקאי תמיד עדיף לפתור בעיות שכבר כולם מבינים שהן בעיה.

רחל עזריה: לשליח ציבור עדיף לפתור דברים עוד לפני שהם בעיה אמיתית.

רחל עזריה: אנחנו עבדנו פה קשה מאוד לפתור בעיה שהרבה מהציבור עוד לא מבין עד כמה זה בעיה.

רחל עזריה: אבל כיוון שאכפת לנו מהציבור אנחנו מבינים את הבעיה הגדולה שמחכה לנו כשיום יבוא אם הילדים שלנו לא יאכלו אוכל בריא – מה מחכה לכל ילד בפני עצמו, מה מחכה למשפחה, מה מחכה למערכת הבריאות, מה מחכה לנו כמדינה.

רחל עזריה: לכן זה מהלך מאוד חשוב.

רחל עזריה: אני רוצה להודות לכולם.

רחל עזריה: זה היה מאמץ מאוד גדול, ואני יודעת שהייתה פה הירתמות גם של משרד הבריאות – שזה לא מובן מאליו – וגם של מרכז השלטון המקומי שלא הגיעו - -

<קריאה: הם פה.

רחל עזריה: אה, אתם פה.

<חיים הלפרין: רות פה.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: עכשיו אני גם מזהה.

רחל עזריה: נרתמתם למהלך למרות שלא הייתם חייבים, אבל זה חשוב ומשמעותי; משרד המשפטים שכשהחוק עבר גיליתם שיש בעיה, ועדיין התאמצתם כדי שזה יקרה; ומשרד האוצר.

רחל עזריה: אפילו משרד החינוך ידע להיות שם ברגע האמת - -

<חיים הלפרין: לא הבנתי מה זה "אפילו".

רחל עזריה: כי זה לא חל על הילדים שתחת אחריותך, ועדיין ידעת ללוות.

רחל עזריה: הייתה פה עבודה משותפת של הרבה אנשים, ויום אחד יהיו הרבה ילדים שלא יידעו שהם צריכים להודות לנו, אבל המצב הרפואי והבריאותי של הרבה מאזרחי מדינת ישראל יהיה הודות לעניין הזה.

רחל עזריה: אז תודה לכל השותפים, תודה לך, כבוד היושב-ראש.

אלי אלאלוף: יש הערות כלליות או אפשר לעבור לקריאת התקנות?

אלי אלאלוף: חברת הכנסת נורית קורן, שלום.

<ורד קירו זילברמן: נמצא פה נציג משרד האוצר.

<ורד קירו זילברמן: אני רוצה שתתייחס למען הפרוטוקול לחובת ההיוועצות.

<אורן גבע: אני מאגף תקציבים במשרד האוצר.

<אורן גבע: התקנות הועברו אלינו, ואנחנו תומכים בקידומן.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני גם יכול לצטט את שר האוצר.

<ורד קירו זילברמן: אני אקריא את נוסח התקנות.

<ורד קירו זילברמן: כשנגיע לתוספות אני אבקש התייחסות.

<ורד קירו זילברמן: אנחנו לא נקריא את כל האותיות הקטנות בתוספות, אבל אני אבקש ממרינה שתתייחס לכל תוספת ותסבירי מה המשמעות או אגף התזונה יסביר.

<ורד קירו זילברמן: אני רק אגיד שהנוסח שמונח לפניכם הוא נוסח אחרי דין ודברים ארוך בין הייעוץ המשפטי של הוועדה לבין אגפיו השונים של משרד הבריאות, משרד המשפטים.

<ורד קירו זילברמן: אנחנו גם הזמנו את כל הגורמים להגיש הערות, ולא קיבלנו הערות.

<ורד קירו זילברמן: אז מה שאני מקריאה הוא נוסח שאפשר לומר שמוסכם על רוב הנוכחים.

אלי אלאלוף: יש לנו אורחת מכובדת – חברת הכנסת יעל פארן.

<ורד קירו זילברמן: תקנות לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה בצהרונים, התשע"ז - 2017

<ורד קירו זילברמן: אני מתעלמת מהסיומת.

<ורד קירו זילברמן: פשוט היינו צריכים למחוק אותה.

<חיים הלפרין: ברשותכם, אני מציע להוסיף מניסיון שכדאי שזה יהיה בהמלצת רופא, ולאו דווקא אמירה של הורה.

<חיים הלפרין: היא לא מספיקה.

<ורד קירו זילברמן: תן לנו לסיים, בסדר?

אלי אלאלוף: באיזה סעיף אתה מסתכל?

<חיים הלפרין: 5(א) – "מסר הורה של ילד למפעיל".

<חיים הלפרין: אני חושב שחייבים גיבוי של רופא.

<ורד קירו זילברמן: משרד הבריאות לא רוצה, אבל נתייחס לזה.

<חיים הלפרין: לא הבנתי.

אלי אלאלוף: נחזור לזה.

<מרינה אוסטפלד: בוקר טוב לכולם.

<מרינה אוסטפלד: אני מהלשכה המשפטית של משרד הבריאות, שירות המזון הארצית.

<מרינה אוסטפלד: ההצעה הזאת מתייחסת לחובה מכוח סעיף 2 לחוק המזון אשר לפיו ספק המזון המורשה צריך להציג מסמכים מסוימים, וביניהם ההצעה.

<מרינה אוסטפלד: אנחנו מצאנו לנכון לפרט באופן ברור בתקנות האלה מה יהיה נוסח ההצהרה אם זה ליחיד שזה מפעיל יחיד.

<מרינה אוסטפלד: יכול להיות שזה תאגיד אז גם האופציה הזאת קיימת.

<מרינה אוסטפלד: נוסח ההצהרה נבדק על-ידי - - - ואושר.

<מרינה אוסטפלד: מכוח הנוסח הספק צריך לעמוד בדרישת הוראות חקיקת המזון, לרבות חוק המזון.

<מרינה אוסטפלד: כמובן, התקנות האלה והחוק המסמיך, חוק הפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה בצהרונים.

<מרינה אוסטפלד: ברשותכם הערה קטנה אחת.

<מרינה אוסטפלד: מכיוון שהתאמתי את נוסח ההצהרה לנוסח התקנות האחרון וכתוב: "בעל רישיון תקף", אז אם אפשר לשנות את " בעל רישיון הובלה בעל רישיון הייצור" ל"בעל רישיון תקף מכיוון שבנוסח התקנה מס' 2 מופיע "בעל רישיון תקף".

<ורד קירו זילברמן: בסדר גמור.

<ורד קירו זילברמן: תוספת שנייה לגבי מזונות המותרים והאסורים?

<מרינה אוסטפלד: בתוספת השנייה באופן אישי נעזרתי מאוד בגורמים המקצועיים הרלוונטיים למשרדנו שסייעו לי מאוד בהכנת נוסח התקנות הללו.

<מרינה אוסטפלד: התוספת השנייה כוללת את המזונות האסורים והמותרים שיכול אותו ספק מורשה להשתמש בהם לצורך הכנת הארוחות שאמורות להיות מסופקות בצהרונים.

<מרינה אוסטפלד: ההתייחסות כאן היא לשתייה, למאפה, למזונות כשרים במלח, לתיבול.

<מרינה אוסטפלד: לכל אחד מהפריטים האלה ניתנה הוראה והכוונה מאוד ברורה על-ידי המחלקה לתזונה.

<ורד קירו זילברמן: את יכולה לפרט גם את יתר התוספות?

<מרינה אוסטפלד: כמובן.

<מרינה אוסטפלד: התוספות השלישית והרביעית מפרטות את תפריט ארוחות הצהריים בגילאים השונים.

<מרינה אוסטפלד: התוספת השלישית בגילאים 5-3 שזה גיל הגן כמו שמוגדר בתקנות; היא מתייחסת למנת החלבון שכוללת את המנה הבשרית ואת המנה הצמחונית כאופציה כדי לאפשר לילדים גם גיוון מקסימלי וגם לחשוף אותם לטעמים חדשים – מה שהייתה אחת התכליות של התקנות והחוק האלה.

<מרינה אוסטפלד: התוספת הרביעית מתייחסת לגילאי בית-הספר ומפרטת בדיוק את המרכיבים של תפריט ארוחת הצהריים.

<מרינה אוסטפלד: התוספת החמישית חשובה מאוד כי היא מפרטת את ארוחת מנחה.

<מרינה אוסטפלד: קיימים צהרונים שעובדים עד שעות מאוחרות יותר ביום, וכדי לאפשר לילדים לקבל ארוחה נוספת מעבר לארוחת הצהריים שניתנת בשעות הצהריים המוקדמות יותר, גם פה ניתנה חשיבות רבה להרכבי הארוחה הזאת.

<מרינה אוסטפלד: היא בריאה יותר, כוללת ממרחים בריאים: טחינה, חומוס, ירקות.

<מרינה אוסטפלד: התוספת השביעית מתייחסת בצורה ברורה ומפורטת מאוד לפירות העונה וגודל בהתייחסות לערך התזונתי של הפירות.

<מרינה אוסטפלד: גם התוספת השישית כי היא מתייחסת למדדים הנדרשים למנה עשירה בחלבון – הכול לפי חוות הדעת שקיבלנו ממחלקת התזונה שמן הסתם מבוססת על דרישות בין-לאומיות וגם של ארגון הבריאות העולמית.

<מרינה אוסטפלד: אם יש לגורמים המקצועיים להוסיף משהו אני אשמח.

<חוה אלטמן: יש רק התיקונים הקלים?

<חוה אלטמן: אני אתן לך את זה אחר כך, בסדר?

אלי אלאלוף: מי הגברת?

<חוה אלטמן: אני מהמחלקה לתזונה של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: יש עוד לקרוא?

<ורד קירו זילברמן: לא.

אלי אלאלוף: אז בואו נתייחס.

אלי אלאלוף: ההערה היחידה הייתה של חיים לסעיף 5.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להסביר לנו?

<חיים הלפרין: הניסיון שלנו הוא שכשהורים פונים ואומרים שיש בעיה כזאת או אחרת זה לא מספיק.

<חיים הלפרין: זה שהורה פונה זה לא מספיק.

<חיים הלפרין: זה צריך להיות מגובה במסמך של אלרגולוג שיגדיר גם את רמת הסיכון ולא רק את הצורך כי לפעמים לילד אין חשק אז ההורים הופכים את זה למשהו רפואי.

רחל עזריה: אני חושבת שאפילו רק רופא משפחה.

<חיים הלפרין: רופאי משפחה לא לוקחים סיכון בדברים האלה.

<חיים הלפרין: מה שהם עושים בדרך כלל הם פשוט כותבים: "האמא אמרה לי ש", וחותמים.

<חיים הלפרין: הנגזרת היא שמחייבים עכשיו מישהו להכין מנה ייעודית.

<חיים הלפרין: הוא צריך לדעת מה הוא צריך להכין אני לא מדבר על זה שיש מנות ייעודיות שאי אפשר להכין אותן.

<חיים הלפרין: זה בגבולות המשחק שאנחנו יודעים שלא לכל דבר יש פתרון.

<חיים הלפרין: אבל אם אין מסמך שמאפשר למישהו לקחת אליו אחריות זה לא יעבוד.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<מרינה אוסטפלד: ברצוני לענות למר הלפרין.

<מרינה אוסטפלד: שימו לב, בבקשה, להגדרה של מזון ייעודי שזה מזון שמותאם לצרכים בריאותיים ותזונתיים.

<מרינה אוסטפלד: באופן מיוחד לא תחמנו את העניין הזה רק לעניין בריאותי.

<מרינה אוסטפלד: ממה שאני יודעת ולמדתי במהלך הכנת התקנות האלה ההפניה יכולה להיות גם על-ידי התזונאית ולא רק הוראה רפואית.

<מרינה אוסטפלד: אני חוששת שאם נעביר - -

אלי אלאלוף: אבל ההתייחסות של חיים היא לכך שהורה אומר שהילד שלו אלרגי ל-.

אלי אלאלוף: זה מספיק?

אלי אלאלוף: אני הייתי מסתפק, אם לומר את האמת.

אלי אלאלוף: אם הורה אומר שהילד שלו לא צריך לבלוע את זה, זה בשבילי הכי חשוב גם אם זה משחק שהוא לא אוהב את זה.

אלי אלאלוף: האחריות הגדולה היא על ההורה.

אלי אלאלוף: אחר כך אם יש לזה השלכה, והרופא צריך לתת המלצה זה משהו אחר.

רחל עזריה: הבעיה היא שזה מייקר מאוד עלויות.

רחל עזריה: אם הורים אומרים שבטח המנה בלי גלוטן היא מנה יותר נחמדה כי מכינים למספר מצומצם יותר של ילדים אז בואו ננסה – אני מכירה את החשיבה הזאת.

רחל עזריה: אני לא בטוחה שבתקנות אנחנו צריכים לומר שברגע שהורה אומר אז המערכת חייבת לתת את המענה.

רחל עזריה: ילדים שרגישים לגלוטן – בוודאי שצריך לתת לזה מענה וגם ילדים שרגישים לבוטנים.

רחל עזריה: כל הרגישויות והאלרגיות בוודאי ובוודאי.

רחל עזריה: אבל אני לא בטוחה, כלומר אני נוטה להסכים עם חיים שיביאו אישור רפואי.

רחל עזריה: משרד האוצר יש לכם עמדה?

<אורן גבע: אנחנו חושבים שהתקנות בנוסחן הנוכחי - -

רחל עזריה: לא שמעת את הדיון שלנו?

רחל עזריה: לא.

<אורן גבע: על המזון הייעודי.

אלי אלאלוף: האם אמא יכולה להגיד שהבן שלה לא יכול לאכול משהו כי הוא אלרגי למשהו?

רחל עזריה: ואז מכינים מנה ייעודית או שצריך להביא אישור מרופא?

<אורן גבע: קשה לי לתת תגובה על זה.

<חיים הלפרין: היית צריך להתייחס למה שחברת הכנסת עזריה אמרה שהמנה יותר יקרה.

רחל עזריה: מה אתה אומר?

<אלי גורדון: אני אלי גורדון, מנהל שירות המזון במשרד הבריאות.

<אלי גורדון: חיים, מניסיונך, עד כמה התופעה הזאת שכיחה?

<אלי גורדון: אתם מתמודדים עם זה יום-יום כמה שנים טובות?

<חיים הלפרין: אנחנו מספקים היום, לצערנו, כ-2,000 מנות ביום לילדים - -

<אלי גורדון: מתוכם כמה false לכאורה?

רחל עזריה: אין אצלו.

<חיים הלפרין: חסמנו את זה באמצעות - -

רחל עזריה: וכשחסמתם לכמה זה ירד?

<חיים הלפרין: ירד דרמטית ב-30%.

<חיים הלפרין: בזמנו גילינו שלמשל במגזר הבדואי התאהבו בעונה הזאת, ופתאום כל הילדים היו אלרגנים.

אלי אלאלוף: תארו לכם שהורה מודיע, ולמרות זאת נותנים לילד מנה רגילה.

אלי אלאלוף: אוי ואבוי למי שיחטוף.

רחל עזריה: אז אפשר לומר שבשבועיים הראשונים - -

אלי אלאלוף: או אחרי שבוע זה חייב להיות בגיבוי של הודעת רופא.

רחל עזריה: כן, משהו כזה.

אלי אלאלוף: אבל לא הייתי לוקח סיכון.

אלי אלאלוף: הורה מודיע שהבן שלו רגיש - -

<קריאה: - - -

רחל עזריה: אמרנו שהורה יגיד, אבל אחרי שבוע או שבועיים הוא צריך להביא אישור.

<פנינה אורן שנידור: זה אולי יכול להיות במכרז של הספק.

אלי אלאלוף: סליחה, לא שמעו אותך ולא את שמך.

<פנינה אורן שנידור: אני משירות המזון במשרד הבריאות.

<פנינה אורן שנידור: לדעתי, אפשר להגביל או להציע את ההצעה דרך המכרזים שהספק יודיע למפעיל שהוא יספק לפי הורה, אבל הוא מבקש שאם עובר חודש- -

רחל עזריה: זה יותר מדי מסובך.

רחל עזריה: זה לא יקרה.

אלי אלאלוף: לדעתי, הצהרת הורה ותוך שבועיים גיבוי של הודעת רופא צריך לכבד.

<חוה אלטמן: אני מציעה גם דיאטנית.

<חוה אלטמן: הרבה פעמים הדיאטנית היא זאת שמנחה.

אלי אלאלוף: לא.

<חוה אלטמן: אבל זה גוף רפואי בכל מקרה.

אלי אלאלוף: דיאטנית יודעת את ההתנהגות של הילד?

אלי אלאלוף: היא תפתח תיק על המצב הרפואי של הילד?

אלי אלאלוף: תשאירו את זה ברמת רופא משפחה.

אלי אלאלוף: יש לנו מספיק רופאי משפחה, זה בטוח.

רחל עזריה: כן, בסדר.

אלי אלאלוף: זה הכי טוב.

אלי אלאלוף: נעשה הודעה ראשונה על-ידי הורה, וגיבוי תוך שבועיים של רופא.

אלי אלאלוף: יש הערות?

אלי אלאלוף: אתם רוצים לראות מה זה הצבעה פה-אחד?

<אלי גורדון: אדוני היושב-ראש, הייתה הערה נוספת של חיים שבחלק מהמקרים – כולנו צריכים להבין שלא לכל סוג אלרגיה – יש פתרון.

<אלי גורדון: הניסיון של הספק לספק מזון הוא כמה שיותר קרוב לצרכים של אותו ילד.

<אלי גורדון: מניסיון של שיתופי פעולה של חיים ושלנו אנחנו יודעים שיש סוגיה כזאת, ובחלק מהמקרים - -

אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד לי עכשיו שיש פיקוח של משרד הבריאות?

<אלי גורדון: זה לא קשור לפיקוח.

<חיים הלפרין: יש תיאום מלא.

<אלי גורדון: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה פחות או יותר אותה תקופה כמו שאתה מכיר את חיים.

אלי אלאלוף: היית בפגישה עם אריק שרון ז"ל?

אלי אלאלוף: בפגישה הזאת אמרנו שאין לנו פיקוח של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: השר אז היה דני נווה, והוא אמר שאין לו פיקוח עליהם, אין לי כסף.

אלי אלאלוף: אתה זוכר את הפגישה?

אלי אלאלוף: היית שם?

<אלי גורדון: אני לא.

אלי אלאלוף: אז אמר לו אריק שרון, אוי ואבוי לך, הילד הראשון שייפגע אני תולה אותך, ואתה לא תהיה יותר שר.

אלי אלאלוף: תדעו שהאחריות נשארת.

אלי אלאלוף: גם אם אין הבנה יפה כמו היום.

אלי אלאלוף: היום אני מקנא באיחור של כמה שנים.

אלי אלאלוף: זה פשוט נפלא שהגעתם לסיכום.

אלי אלאלוף: זה לא הבנות.

אלי אלאלוף: זה סופר אחריות שלקחתם, וכך זה צריך להיות.

<אלי גורדון: במקרים מסוימים לגבי ילדים אלרגים מסוימים יש אלטרנטיבות, אבל זה לא אחד לאחד.

<אלי גורדון: לא תמיד יש.

<אלי גורדון: זה מה שחיים רצה לומר.

<אלי גורדון: זה ברור לכולם.

אלי אלאלוף: אז בוודאי צריך - - - רק לא לסכן את הילד.

<אלי גורדון: כי בסופו של דבר סוגיות הפיקוח הראשוניות של דרישות רישיון יצרן וכולי כבר ניתנו.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני.

<אבי צרפתי: אני יושב-ראש הרופאים הווטרינרים ברשויות.

<אבי צרפתי: נפגשנו במסגרת חוק המזון.

אלי אלאלוף: בתאגיד אומרים לי שיש כמעט מועצה.

<אבי צרפתי: "כמעט".

אלי אלאלוף: תמיד זה כמעט.

<אבי צרפתי: חיכינו גם בבאר-טוביה, וזה בוטל.

אלי אלאלוף: אני אבוא.

אלי אלאלוף: אני לא בורח.

<אבי צרפתי: רק לגבי הנושא של הפיקוח רציתי לציין שבמסגרת הזאת ברשויות המקומיות מרבית הווטרינרים, לפי היכולת שלהם, כמובן, מבצעים את הפיקוח כמעט באותו סגנון של ההשראה של חוק המזון בנושא של נקודות הקצה.

<אבי צרפתי: זה לא מעט.

<אבי צרפתי: בערים גדולות יכולים להיות מאות ואלפים כאלה.

<אבי צרפתי: לפי חוזר מנכ"ל של משרד החינוך מאפריל 2016, הווטרינר הוא חלק מהותי ברשות המקומית בנושא של בחירת הספק, הצגת הבדיקה ואפילו בדיקות משנה כמעט.

אלי אלאלוף: עוד מעט נשחרר אתכם מבדיקות משנה.

<אבי צרפתי: אם כי זה עשה שיפור מאוד טוב בהובלה, אבל בכל מקרה אנחנו מתרכזים בנקודות הקצה.

<חיים הלפרין: אתה מחליף את משה?

<אבי צרפתי: כן.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עוד הערה?

אלי אלאלוף: משרד המשפטים, בבקשה.

<שי סומך: שלום.

<שי סומך: הייתה הערה שיש מצבים שאי אפשר לספק מזון ייעודי כי האלרגיה היא מורכבת.

<שי סומך: אישית אני מכיר מקרה כזה.

<שי סומך: אבל לפי הנוסח, צריך לספק בכל מקרה.

<שי סומך: אז יש פער בין מה שנאמר כאן לבין הנוסח.

<שי סומך: איך אתם, למשל במשרד החינוך, מתמודדים?

<חיים הלפרין: במקרים כאלה אנחנו אומרים להורים עם כל הצער והכאב, להביא אוכל מהבית.

<שי סומך: אבל זה לא מה שכתוב.

<חיים הלפרין: לא אמרתי שזה מה שכתוב.

<חיים הלפרין: שאלת אותי מה אנחנו עושים.

<חיים הלפרין: זה מה שאנחנו עושים.

<קריאה: לא, ככל שניתן בהתאם ליכולת - - -

<שי סומך: כן.

<שי סומך: זה יכול להפחית מהחובה של המפעיל.

<ורד קירו זילברמן: זה הפחית.

רחל עזריה: אפשר לכתוב "במקרים חריגים" או שגם לזה אין משמעות?

<שי סומך: צריך להתעמק במקרים האלה של נטל בלתי סביר, שבלתי ניתן מבחינה רפואית - -

רחל עזריה: יש לנו חברים שהילדים אלרגים לגלוטן ולקטניות שזה כולל סויה ולמוצרי חלב.

<אלי גורדון: אלה הסוגיות הקשות.

<אלי גורדון: הסוגיות הקשות הן במקרים של אלרגיה לאגוזים למיניהם.

<אלי גורדון: זה אמנם בשוליים, אבל ממה שאני יודע.

<אלי גורדון: חיים, תתקן אותי.

רחל עזריה: אתם כן מגישים לארלגים לאגוזים, לא?

אלי אלאלוף: אני חושב שזה בהחלט נכון מה ששי סומך אמר לנו פה.

אלי אלאלוף: צריך למצוא את זה בנוסח ולתקן.

אלי אלאלוף: אין סיבה לספק מנה שלא ניתנת לאכילה על-ידי הילד.

אלי אלאלוף: זה גם לחייב הוצאה בלי שום תועלת.

אלי אלאלוף: צריך למצוא את הניסוח – ככל שניתן לתת מנה כזאת.

<פנינה אורן שנידור: אולי כדאי לציין את המקרים היוצאים דופן

<ורד קירו זילברמן: את לא יכולה לכסות את כל המקרים היוצאים דופן.

אלי אלאלוף: אם אומרים שלא, לא כדאי להסתבך.

אלי אלאלוף: אנחנו לא קבלנים.

אלי אלאלוף: אנחנו דואגים בעיקר לבריאות הציבור.

אלי אלאלוף: זה קשור לחוק בריאות הציבור.

<שי סומך: אולי אפשר להחריג מקרים של סוגי אלרגיות מסוימות שהמנהל - -

אלי אלאלוף: לא, אל תסבך את זה.

אלי אלאלוף: התקנות מצוינות ככה, אבל רק את ההסתייגות הזאת ש"ככל האפשר".

<ורד קירו זילברמן: ככל האפשר בהתאם להתוויה הרפואית או משהו כזה.

<ורד קירו זילברמן: להתייחס למקרה הרפואי שאם אין לו מענה.

<ורד קירו זילברמן: אנחנו ננסח את זה, אבל העיקרון מוסכם.

אלי אלאלוף: לכל אימא יש סיבה אחת בלעדית לה.

<ורד קירו זילברמן: הערה קטנה.

<ורד קירו זילברמן: קיבלנו עוד כמה הערות קטנות ממחלקת תזונה לגבי אחוזי המשקל.

<ורד קירו זילברמן: ההערות מקובלות עלינו.

<ורד קירו זילברמן: זה ממש עניינים של דקדוקי נוסח אז אני רק מציגה את זה.

אלי אלאלוף: את מציגה לכלול את זה בהערות.

<ורד קירו זילברמן: כן.

<חוה אלטמן: אני מעבירה לכם בסוף את ההערות.

<ורד קירו זילברמן: זה עניין כמו שמשקל פריט המזון לא יפחת מ-95% במקום 90% - דברים כאלה מאוד קטנים.

<חוה אלטמן: נכון.

<חוה אלטמן: בין 95% ל-105%.

<ורד קירו זילברמן: נכון.

<ורד קירו זילברמן: לנו אין התנגדות, כמובן.

<ורד קירו זילברמן: לגבי ההערות של שי ומרינה, יכול להיות שנשקול להוסיף הגדרה של רישיון.

<ורד קירו זילברמן: היות שאנחנו מדברים על רישיון תקף אז שנפנה לחוק המסמיך כדי שיהיה ברור מה כולל רישיון.

<ורד קירו זילברמן: אלה שתי ההערות היחידות שלי, אבל זה רק עניין ניסוחי.

רחל עזריה: אני רציתי לפני ההצבעה לומר תודה רבה לורד קירו היועצת המשפטית שליוותה את הצעת החוק מהרגע הראשון.

אלי אלאלוף: היא אמרה שזאת תקנה טובה, ושהחברים והחברות שלה מברכות אותה.

רחל עזריה: ממש.

<ורד קירו זילברמן: צריך לברך אתכם.

רחל עזריה: כשהתחלנו את הדבר הזה כולם בכנסת אמרו, מה את מתעסקת בצהרונים.

רחל עזריה: עכשיו כולם מתעסקים בזה.

רחל עזריה: אבל לפני שנתיים אמרו, מה את מתעסקת בזה?

רחל עזריה: מה זה הדברים האלה?

רחל עזריה: רוצה שנעשה חוקי מוצצים?

רחל עזריה: כל מיני דברים כאלה.

רחל עזריה: הרגשתי שכשדברים צריכים לעבור בוועדת שרים אף אחד לא מבין, אבל ברגע שזה מגיע לוועדות עצמן אז כולן אימהות לילדים קטנים, כולן מבינות.

רחל עזריה: אם הן לא אימהות היום הן היו לפני כמה שנים ומתקתקים.

אלי אלאלוף: אני מוכן להיות סבא.

אלי אלאלוף: רק שיבוא.

רחל עזריה: אנחנו מאחלים לך.

רחל עזריה: ואז ורד לקחה את זה ותקתקה ואמרה לי כמה פעמים, זה חוק הכי חשוב, אני אלחם על זה באש ובמים, החוק הזה יעבור, הכול יעבור בזמן.

רחל עזריה: אז תודה רבה על השותפות ועל העשייה.

אלי אלאלוף: נעבור להצבעה ברשותכם.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד התקנות – פה-אחד

אלי אלאלוף: נמנעים – אין

אלי אלאלוף: התקנות אושרו.

אלי אלאלוף: תודה לכולם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.