ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 267, 2017-06-26 10:12

יואב קיש: חברים שלום, אני פותח את הישיבה.

יואב קיש: אנחנו נעבוד לפי סדר היום.

יואב קיש: שלום ליושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, עאידה תומא סלימאן, מה מעניין אותך?

עאידה תומא סלימאן: מה מעניין אותי?

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע בדיוק, בדיוק מה שהעלה את החיוך על פניך.

יואב קיש: אנחנו נתחיל לפי סדר היום, נדון בשלוש ועדות ויש לנו גם הצעות חוק בסעיף ב לוועדת החוץ והביטחון.

שולי מועלם-רפאלי: לא סיכמנו שזה לא עולה אם אין הסכמה?

דוד ביטן: בסדר, יש הסכמה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אין הסכמה, אנחנו לא דיברנו על זה.

דוד ביטן: על מה לא דיברנו?

דוד ביטן: אני מדבר כבר שבוע על מרגי.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, אבל כתבתי לך שמרגי ביקש שנשב לפני שמאשרים את זה, הוא ביקש את זה.

יפעת שאשא ביטון: השיח הוא לא ההסכמות, זה לא הסכמה על כולם.

יואב קיש: שולי, את יכולה להגיד מה שאת רוצה, נקיים דיון מסודר ונדבר, ואם נחליט לא להחליט, זאת גם החלטה כרגע.

יואב קיש: אנחנו מעלים את זה לדיון.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל הוא ביקש.

יואב קיש: שולי, בוא נקיים דיון מסודר, אנחנו באנו לקיים דיון.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא באת לקיים דיון.

יואב קיש: אני אמרתי לו, לי הוא לא אמר שום דבר.

יואב קיש: אולי היא צודקת.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה הבעיה?

יפעת שאשא ביטון: אם את רוצה את מרגי ומרגי מוכן?

שולי מועלם-רפאלי: אל תצעקי עלי בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אני לא צועקת, אני שואלת.

שולי מועלם-רפאלי: את צועקת עלי.

יפעת שאשא ביטון: סליחה.

יואב קיש: יפעת, תביאו לי את הפטיש, יפעת ושולי.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה החלטה של הנהלת הקואליציה - - -

יואב קיש: חברת הכנסת שולי מועלם, את מפריעה כרגע.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

יואב קיש: נכון, אני מבקש שקט.

יואב קיש: ביטן, תן לי לנהל את הדיון.

יואב קיש: עם כל הכבוד, אני אנהל פה את הדיון.

דוד ביטן: תן לי.

יואב קיש: לא, אני לא נותן לך, רק רגע תמתין.

יואב קיש: חברים שלום, בוקר טוב לכולם, אני מבקש להרגיע את הטונים.

יואב קיש: שולי, באת באיזה סערה, אנחנו באנו לפה לדבר, הכול בסדר, לא צריך להיכנס לאיזה טירוף.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אני מבקשת שתחזור בך מהמילה "טירוף".

יואב קיש: סליחה, אני חוזר בי מהמילה טירוף, זאת לא הכוונה, הכוונה היתה לרוח סערה, בסדר?

יואב קיש: זה יותר טוב?

שולי מועלם-רפאלי: ברור שכן.

יואב קיש: שולי, אני אומר לך שאף אחד לא בא לעשות פה לא מחטף.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שכן.

יואב קיש: אם זאת הגישה, אני מבין למה את נסערת.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, שלחתי לך הודעה בבוקר, שמרגי ביקש - - -

יואב קיש: שולי, אני מדבר אתך.

יואב קיש: אם זו הגישה ואם את חושבת שמנסים לעשות פה מחטף, אני מבין את הסערה.

יואב קיש: התשובה היא לא, ואני מבקש מכולם פה להירגע.

דוד ביטן: אנחנו נעביר את זה ותגידי רביזיה.

דוד ביטן: נעכב את הרביזיה, אבל נעביר את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אוקי.

יואב קיש: הדיון הזה נעצר כרגע.

יואב קיש: נושא חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (תיקון – שינוי חזקת הגיל הרך) – נושא טעון, כמו שאתם רואים אצל כל חברי הקואליציה.

יואב קיש: למעשה, בתפיסתי לא צריכה להיות פה חלוקה קואליציה, אופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: אין חלוקה קואליציה, אופוזיציה.

יואב קיש: נכון, יש נושא מהותי.

יואב קיש: עלו מספר הצעות.

יואב קיש: אני מדבר על דעתי בלבד, ומן הסתם יש אנשים שחלוקים על דעתי.

יואב קיש: לדעתי בלבד, אני חושב שהמקום הכי מתאים לוועדה הזו זאת הוועדה לזכויות הילד.

יואב קיש: זאת תפיסתי, זה מה שאני מאמין.

יואב קיש: אני חושב שהוועדה הזאת דנה בדיוק במטרת החוק הזאת, לנסות ולתקן, אבל אני גם הבנתי שידידתי שולי מועלם מתנגדת לזה נחרצות.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת ידידתך?

שולי מועלם-רפאלי: הייעוץ המשפטי של הכנסת מתנגד לזה.

שולי מועלם-רפאלי: מעולם לא דנו בנושא של כשרות משפטית באפוטרופסות אלא שלא בוועדת החוקה, חוק ומשפט, אז אי אפשר להפוך את זה לאיזה סוג של "מי שאתי צריך לשים את זה אצלו ואתו".

יואב קיש: אנחנו גם נשמע את ועדת החוקה, חוק ומשפט, אבל לא יכול להיות שמדברים על חוק שבא לטפל - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה לא יכול להיות שאתה תגיד.

יואב קיש: אני אומר את דעתי.

יואב קיש: למה לא יכול להיות?

שולי מועלם-רפאלי: זאת לא דעתך.

יואב קיש: חברת הכנסת שולי מועלם, מה אמרתי?

יואב קיש: אמרתי שאני מציג את דעתי, ואני בטוח גם שיחלקו עליה.

יואב קיש: אז מה הבעיה?

יואב קיש: גם את דעתי אני לא יכול להגיד פה?

שולי מועלם-רפאלי: את דעתך אתה יכול להגיד, עם כל הכבוד הראוי.

יואב קיש: תודה רבה לך.

יואב קיש: אני אמרתי שזו דעתי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל תגדיר בבקשה, שזה מנוגד לעמדת הייעוץ המשפטי של הכנסת.

יואב קיש: לא, את זה אני לא אגדיר.

יואב קיש: עם כל הכבוד לייעוץ המשפטי של הכנסת, את יודעת מה?

יואב קיש: אם היינו עושים מה שהייעוץ המשפטי של הכנסת היה עושה, הכנסת הזו אולי היתה עושה חצי מהדברים עושה.

יואב קיש: אנחנו עושים את מה שהעם בחר בנו לעשות.

יואב קיש: אני אגיד את זה בצורה הכי ברורה, לדעתי בלבד, המקום הכי ראוי לדבר הזה זאת הוועדה לזכויות הילד.

יואב קיש: לאור ההתנגדות בקואליציה, אנחנו הולכים לכיוון של פשרות.

יואב קיש: עלו מספר הצעות.

יואב קיש: דרך אגב, היתה הצעה לוועדה משותפת לוועדת חוקה, חוק ומשפט ולוועדה לזכויות הילד, ועדת חוקה, חוק ומשפט ולוועדה לזכויות הילד בראשות חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

יואב קיש: גם לזה התנגדו, גם לכך שטלי פלוסקוב תנהל את הוועדה היתה התנגדות.

שולי מועלם-רפאלי: די, מספיק עם הדבר הזה שהוא כיושב ראש ועדה - - -

יואב קיש: מה לעשות, אני יושב ראש ועדת הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, אבל אתה לא יכול להשתמש לרעה בכוח הזה, זה לא הגיוני.

דוד ביטן: אבל הוא לא יעשה משהו ששונה מהקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא עושה, אתה סיכמת.

יואב קיש: שולי, את ביקשת את ועדת החינוך, התרבות והספורט בראשות מרגי.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא ביקשתי את ועדת החינוך.

יואב קיש: אז מי ביקש?

שולי מועלם-רפאלי: זה ביטן הביא את זה.

יואב קיש: חשבתי שאת הבאת את זה.

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: תגידי לי מי יושב הראש.

שולי מועלם-רפאלי: אני הצעתי שלושה יושבי ראש.

דוד ביטן: לפי השיטה שלך מי יושב הראש?

דוד ביטן: פעם הוא לא מסכים, פעם את לא מסכימה.

דוד ביטן: מה אני פה, מטוטלת?

שולי מועלם-רפאלי: אני הצעתי שלושה יושבי ראש.

יואב קיש: מי?

יואב קיש: שולי מועלם, ניסן סלומינסקי ומוטי יוגב?

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, אז זהו, שלא.

יואב קיש: מקלב?

יואב קיש: ומי עוד?

שולי מועלם-רפאלי: מקלב, רויטל סויד - - -

יואב קיש: אופוזיציה לא תהיה.

שולי מועלם-רפאלי: אוקי, אז מה קרה?

שולי מועלם-רפאלי: בני בגין ואורי מקלב.

יואב קיש: למה ליפעת לא הסכמת?

יואב קיש: למה לטלי פלוסקוב לא הסכמת?

שולי מועלם-רפאלי: למה ליפעת לא הסכמתי?

שולי מועלם-רפאלי: באמת אתה שואל אותי למה ליפעת לא הסכמתי?

יפעת שאשא ביטון: כן, אני שואלת.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני אגיד לך, כי אני חושבת שאת לא תוכלי להתנהל בניגוד לעמדתך האישית, עם כל הכבוד לך.

יפעת שאשא ביטון: את נכנסת ואמרת: אל תצעקי עלי, ואת לא מפסיקה לצעוק מהרגע שנכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: ברור, כי אתם חושבים שאתם פה מנהלים את העניינים.

יואב קיש: את מנהלת את הכנסת, נכון?

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני לא מנהלת את הכנסת.

יואב קיש: אה, לא...

שולי מועלם-רפאלי: אני קטונתי מלנהל את הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: ישבנו בשולחנות עגולים.

יפעת שאשא ביטון: ישבתי אתך בשולחן - - -

שולי מועלם-רפאלי: בשולחן עגול?

שולי מועלם-רפאלי: מתי ישבת בשולחן עגול?

יואב קיש: למה את צועקת עליה?

שולי מועלם-רפאלי: אתם באלימות מוחלטת - - -

יואב קיש: שולי, תראי באיזה אלימות את צועקת פה על כל אחד שמדבר.

שולי מועלם-רפאלי: ממש...

יואב קיש: ממש.

שולי מועלם-רפאלי: ממש...

יפעת שאשא ביטון: ישבנו בחדר הפרטי של חדר האוכל.

יואב קיש: יפעת, זה לא יעבוד ככה.

יואב קיש: אני מבקש, שמי מחברי הכנסת שרוצה לדבר, שיירשם.

יפעת שאשא ביטון: אני באמצע הדברים שלי.

יואב קיש: את תקבלי אחרי זה רשות דיבור.

יואב קיש: ביטן, תתחיל בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא נעשה עם מרגי, אז הוא ביקש שלפני שזה עובר אליו, נשב אתו.

שולי מועלם-רפאלי: אז למה אתם רוצים להעביר - - -

דוד ביטן: שנייה, לאט לאט, להירגע כולם.

דוד ביטן: קודם כל הבטחתי שזה יהיה בהסכמה, אבל עד היום לא הצלחתי.

דוד ביטן: כל מי שאת מציעה – הוא לא מסכים, כל מי שהוא מציע – את לא מסכימה.

דוד ביטן: אני הצעתי דברים מסוימים.

שולי מועלם-רפאלי: ההבדל בין ההצעות שלי להצעות שלו זה שהוא מציע אנשים שחתומים על הצעת החוק, ואני מציעה אנשים שלא חתומים על הצעת החוק.

יואב קיש: לא היו חתומים.

דוד ביטן: מה זה שייך חתימות?

יואב קיש: לא לראשונה שלי.

שולי מועלם-רפאלי: יפעת וטלי לא חתומות על הצעת החוק?

יואב קיש: של שנתיים, על הצעת הפשרה של שנתיים.

יואב קיש: השיטה שלך זה לתקוע, פשוט לתקוע את זה ושהזמן יעבור והפריץ ימות, זאת השיטה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: לא, הפריץ לא ימות כל כך מהר בעזרת השם.

שולי מועלם-רפאלי: כיוון שאנחנו במדינת יהודים, אין פה פריץ.

דוד ביטן: היחיד שהיתה עליו הסכמה כוללת זה פולקמן, אבל הוא לא קיבל את אישור שר האוצר לעניין הזה, ולכן במובן הזה גם שאשא-ביטון לא יכולה להיות, כי שר האוצר לא מוכן שמפלגת כולנו תיקח את זה על עצמה.

דוד ביטן: לכן הצעתי את מרגי, שלדעתי הוא אדם שיכול להוביל את העניין בצורה מאוד יפה.

דוד ביטן: בעניין הזה נתתי לכם שבוע, הוא אמר לי כן, את אמרת לי בהתחלה כן ואחר כך אמרת שאת רוצה לדבר עם מרגי.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, ודיברתי אתו, והוא ביקש שלפני שמעבירים את זה, צריך לשבת אתו, אז למה אי אפשר לכבד את הבקשה הזאת שלו?

דוד ביטן: שנייה רגע, אני לא יודע מה.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת אתה לא יודע מה?

שולי מועלם-רפאלי: אתה חושב שאני ממציאה את זה?

דוד ביטן: תפסיקי לקחת כל דבר אישית.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא אישית.

דוד ביטן: אנחנו נעביר את זה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אנחנו לא נעביר את זה, אני אצביע נגד.

דוד ביטן: אז את תצביעי נגד, ואני אגיש על זה רביזיה ואז נקיים את הישיבה שאת רוצה וכו'.

דוד ביטן: בגדול צריך לסיים את זה, אני לא יכול להשאיר את זה באוויר, כי אי אפשר להגיע לשום שם.

דוד ביטן: היחיד אמרתי פה, אבל הם לא רוצים, מה לעשות?

שולי מועלם-רפאלי: אני הסכמתי למרגי, דיברתי אתו והוא ביקש שלפני שמעבירים את זה, שזה יבוא אליו.

שולי מועלם-רפאלי: דיברתי אתו, גם אתמול דיברתי אתו, גם היום דיברתי אתו, אבל ההתעקשות הזאת.

יואב קיש: אז נלך בשיטה של ביטן, מקובלת עלי השיטה של ביטן.

יואב קיש: אי אפשר לגרור את זה כל הזמן.

דוד ביטן: אני שם רביזיה.

יואב קיש: בדיוק, עד שלא תהיה שיחה עם מרגי.

שולי מועלם-רפאלי: ביטן, אתה התחייבת.

יואב קיש: שולי, אני יודע שאולי את לא מאמינה, כי אולי זאת ההתנהלות שלך, אבל כשאני אומר משהו, זה מה שיהיה.

שולי מועלם-רפאלי: לא נכון, אתה לא מתנהג לפי מה שאתה אומר.

שולי מועלם-רפאלי: אתה התחייבת על 1,000 דברים ולא עמדת בהם.

יואב קיש: בטח, דבר אחד תגידי.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת דבר אחד תגידי?

יואב קיש: דבר אחד.

שולי מועלם-רפאלי: ברור שלא עמדת, סליחה?

שולי מועלם-רפאלי: בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אבל יש לי ועדה שאני חייבת לרוץ לנהל אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת שדיון כל כך חשוב על נושא שהוא כל כך מהותי, דנים בו בצורה כזו ורוצים - -

שולי מועלם-רפאלי: - - לגמור.

עאידה תומא סלימאן: - - לגמור עם זה וזהו.

יואב קיש: אף אחד לא רוצה לגמור עם זה.

יפעת שאשא ביטון: להפך.

עאידה תומא סלימאן: - - לרשום לעצמנו שהחלטנו לעצמנו החלטה וזהו.

דוד ביטן: תהיה ועדה, מה זאת אומרת?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנושא הזה מחייב איזושהי הסכמה בסיסית.

עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת בהתחלת דבריך, ותיקנה אותך חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, החלוקה דווקא בנושא הזה היא לא קואליציה מול אופוזיציה, דבר שקורה בדרך כלל בהרבה מהחוקים; אלא רואים שחילוקי הדעות עוברים את כל הסיעות.

דוד ביטן: זה לא קואליציה, אופוזיציה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה צריך כמה שיותר להגיע להסכמות, לפני שמנסים לקדם את החוק הזה.

דוד ביטן: זאת רק ועדה, לא מדברים על התוכן.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: היה צריך לחשוב מההתחלה, אם מדברים על שוויון מגדרי, ואם מדברים על הורות שוויונות, שראוי להעביר את זה לוועדה לקידום מעמד האישה – כן, לוועדה לקידום מעמד האישה.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא רק קשור לנשים, זה קשור לילדים פה, הילדים פה על כף המאזניים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה קשור לילדים.

דוד ביטן: גם ילדים, גם נשים, כולם ביחד.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל הוועדה לשוויון מגדרי גם מטפלת בעניין של גברים.

עאידה תומא סלימאן: היה אפשר לעשות ועדה משותפת גם של זכויות הילד וגם של הוועדה לקידום מעמד האישה.

דוד ביטן: אני רציתי שלוש ועדות משותפות, אבל היועצת המשפטית אמרה שהתקנון לא מאפשר את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אז אתה מוציא ועדה מלדון בנושא מהותי?

שולי מועלם-רפאלי: מה עובר עלינו?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלפחות ועדת החוקה, חוק ומשפט בצירוף ועדה אשר תקום – כאשר דנים בוועדה חדשה, צריך לשקול - - -

יואב קיש: את על כל דבר תצביעי נגד, שולי.

יואב קיש: את רוצה לתקוע את זה, זה לא מעניין אותך, רק זה מה שמעניין אותך.

יואב קיש: מההתחלה זאת היתה האסטרטגיה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: אתם מבקשים ממנו לנהל את הדבר הזה, אז תכבדו את הבקשה שלו ונשב אתו לפני שמצביעים על זה.

שולי מועלם-רפאלי: ההפך, מי שמנסה לעשות פה מחטפים זה אתה פעם אחרי פעם.

יואב קיש: אין שום קשר למחטף.

עאידה תומא סלימאן: כל ועדה אשר תקום לא יכולה לכלול אנשים שחתמו על הצעת החוק.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שאנשים שחתמו - - -

דוד ביטן: פעם ראשונה שאנשים שחותמים על הצעת חוק לא יכולים להיות בוועדה.

דוד ביטן: תודה, תודה על הגישה המרעננת בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא לנהל את הוועדה.

יואב קיש: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אדוני יושב הראש.

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לומר את הדברים בעיקר כי חשוב לי שגם יירשמו בפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של חזקת הגיל הרך מתגלגל כבר די הרבה זמן.

יפעת שאשא ביטון: בניגוד למה שמנסים להשמיע כאן, אנחנו קיימנו אין סוף מפגשים ושיחות בנושא, כולל בנוכחות שתי שרות שאני מאוד מאוד מעריכה, גם השרה שקד וגם השרה גמליאל, עם חברות כנסת נוספות, ובסופו של דבר אנחנו הגענו לפשרה של שנתיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הגשנו הצעה חדשה, גם חבר הכנסת יואב קיש וגם אני, הצעה חדשה שמבטלת את ההצעה הראשונה שלנו.

יפעת שאשא ביטון: לא אמרנו שנבוא עם הצעה של אפס ונדבר בוועדה, כדי שיהיה אמון.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שקר.

שולי מועלם-רפאלי: זה שקר, זה מה שרציתם לעשות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שקר.

שולי מועלם-רפאלי: - - - אתם ביטלתם את זה.

יפעת שאשא ביטון: אל תצעקי.

יפעת שאשא ביטון: אל תצעקי.

שולי מועלם-רפאלי: אל תדברי אלי ככה, אני לא בת שלך ואני לא תלמידה שלך.

יואב קיש: שולי, זכות הדיבור - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא תביאי לפה שקרים ותחשבי שאפשר להעביר אותם.

שולי מועלם-רפאלי: חצי אמת זה יותר גרוע משקר.

יואב קיש: שולי, אני אתן לך גם לדבר אחר כך, אבל אני מבקש לכבד את זכות הדיבור של חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.

יפעת שאשא ביטון: אם יש חצי אמת להצעת חוק שמוגשת עם פשרה של שנתיים, אז אני לא יודעת איפה החצי השני שלה.

שולי מועלם-רפאלי: לא על זה אמרתי שקר וגם לא אמרתי - - -

יואב קיש: שולי, הרגע אמרת שלא הפרעת, תני לה לדבר, זכות הדיבור שלה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, לא הפרעתי לה באמת.

יפעת שאשא ביטון: הגשנו הצעת חוק עם פשרה של שנתיים, כשאנחנו – לפחות אני מתכוונת לעמוד בה, כדי שלא תגידו: היא לא מייצגת את כולם.

יפעת שאשא ביטון: אני מייצגת רק את עצמי, ואני אמרתי פעם אחר פעם - -

דוד ביטן: לא רק זה, שינויים בוועדה יהיו בהסכמה.

יפעת שאשא ביטון: - - נכון, אני אמרתי בצורה מאוד מפורשת וחטפתי על זה, שאני מוכנה ללכת לפשרה, כי אנחנו מדברים על שינוי חברתי דרמטי, ואם צריך להתפשר כדי להוציא את העגלה הזו מהבוץ, אז אני אתפשר.

יפעת שאשא ביטון: ואני חזרתי על זה פעם אחר פעם, ואני גם אמרתי שבמסגרת הוועדה לא יהיה שום דבר שיתקדם הלאה, בלי שתהיה הסכמה רבתי.

יפעת שאשא ביטון: אבל יש פה כמה חברים שהחליטו להינעל בחוסר האמון שלהם – וזה בסדר גמור, אני לא באה לחנך אף אחד ולא לתקן אף אחד, אבל אני מצפה שבדיונים כאלה של הכנסת, כשאנחנו מדברים על נושא שהוא כל כך חשוב ודרמטי, אנחנו לפחות נקשיב אחד לשני.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה להסביר מה זה הסכמות.

יפעת שאשא ביטון: הסכמות זה כשמדברים בינינו ושני הצדדים מסכימים, זה לא שמציעים ורק כשצד אחד מרוצה וטוב לו, אז יש הסכמות, ואני מקווה שגם בזה אנחנו נעמוד.

דוד ביטן: לא, אין בעיה, היא גם לא התנגדה למרגי.

יפעת שאשא ביטון: אז אני גם לא מבינה על מה הצעקות.

יפעת שאשא ביטון: אם כולם מסכימים למרגי, ואני שמעתי את זה רק אתמול בערב ואמרתי: חברים, אם רוצים את מרגי, אין לי שום בעיה, כל פשרה מקובלת, אבל עכשיו באים בבוקר וצועקים גם על זה, אז אני באמת כבר די איבדתי.

יפעת שאשא ביטון: ..

דוד ביטן: לא רק זה, גם בוועדה לא יהיו שינויים להצעת חוק המקורי ללא הסכמה בוועדה, אז אין בעיה בכלל, אני לא מבין מה הבעיה, אני לא מבין על מה המריבה פה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להתחיל מההתחלה.

שולי מועלם-רפאלי: קיימנו אין ספור פגישות, ובזה אני מסכימה אתך.

שולי מועלם-רפאלי: מעולם בפגישות האלה, מעולם לא הסכמתם להתפשר על שנתיים, פשרת השנתיים נכפתה עליכם על ידי הנהלת הקואליציה.

שולי מועלם-רפאלי: כל אלה שרצו אפס, פשרת השנתיים נכפתה עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אל תדברי בשמי.

יפעת שאשא ביטון: אני להפך, עוד ניסיתי לשכנע את החברים.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את עמדתי.

שולי מועלם-רפאלי: פשרת השנתיים נכפתה על מי שרצה אפס על ידי יושב ראש הקואליציה, ולכן כשפשרת השנתיים הושגה, הכותרת שיצאה מתומכי ביטול חזקת הגיל הרך היא – ואותה שלחתי ליושב ראש הקואליציה, פרסום ראשון בערוץ 10 – מסתמנת הסכמה בקואליציה, חזקת הגיל הרך תבוטל.

דוד ביטן: אבל זה לא היה, אז מה הבעיה?

יפעת שאשא ביטון: באמת, אז התקשורת מנהלת אותך?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה, הגשנו הצעת חוק ברורה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: פשרת הגיל הרך של שנתיים נכפתה על ידי יושב ראש הקואליציה על מי שרצה אפס.

שולי מועלם-רפאלי: לאורך כל הדרך הדיבור היה שאנחנו נקים ועדה שהיא מוסכמת.

שולי מועלם-רפאלי: בשום שלב, אבל בשום שלב, לא דובר על זה שוועדת החוקה, חוק ומשפט לא תהיה בלופ, כי ברור היה לחלוטין שזה המקום הטבעי.

שולי מועלם-רפאלי: בשום שלב גם לא הבנתי שעכשיו אנחנו נעביר את זה, למרות חוסר ההסכמה, ואז תגישי רביזיה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, חברים אני דיברתי עם מרגי, כי זה מה שסיכמתי עם יושב ראש הקואליציה, ומרגי ביקש בעצמו: אל תעבירו את זה, אלא קודם כל תשב ביחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא אומרת לך: אם זה לא יהיה היום, זה לא יהיה, זה כן יהיה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת את הדבר הפשוט הבא: אתם רוצים את מרגי.

יואב קיש: לא, לא רוצים את מרגי, אני רוצה את יפעת ואני רציתי את טלי ואתם רציתם את מרגי.

יואב קיש: אני אמרתי שאני מסכים למרגי, אני אמרתי שאני מסכים.

שולי מועלם-רפאלי: מרגי הוא הצעה של יושב ראש הקואליציה, שכולנו הסכמנו לה.

יפעת שאשא ביטון: אז מה הבעיה?

יפעת שאשא ביטון: כולם מסכימים למרגי, אבל לא רוצים - - -

יואב קיש: את לא מאמינה שאם אומרים רביזיה, אני אחכה עם זה עד שנראה מה מרגי אומר?

יואב קיש: את לא מאמינה לי?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

יואב קיש: אז יש לך בעיה, אז יש לך בעיה, את יודעת מה?

יואב קיש: אז דווקא זה מה שיהיה.

יואב קיש: אז יש לך בעיה.

יואב קיש: אם את לא מאמינה, אז יש לך בעיה.

יפעת שאשא ביטון: אבל חוסר האמון הזה הוא בלתי נסבל.

יפעת שאשא ביטון: בלתי נסבל.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהשינוי בחזקת הגיל הרך הוא אירוע דרמטי.

יואב קיש: כולם פה שותפים לזה.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא יכול להיות באופן הזה שבו אנשים משתמשים בכוח שניתן להם מהתפקידים שלהם בכנסת כדי להוביל אותו.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה דיון עמוק, שהוא חוצה קואליציה, אופוזיציה, הוא חוצה גברים, נשים, הוא חוצה עמדות והוא חוצה מגזרים.

שולי מועלם-רפאלי: לכן כל הניסיון להוציא מהדיון הזה – אני מתנגדת לחלוטין להוצאה של ועדת החוקה, חוק ומשפט מהדיון בנושא הזה, זה המקום הטבעי.

שולי מועלם-רפאלי: אני הסכמתי להצעה שדיברה על הקמת ועדה משותפת של חוקה, חוק ומשפט וזכויות הילד, זה היה נראה לי הדבר הכי נכון וטבעי, אבל אני בטח ובטח לא מסכימה עכשיו לאמירה שזה יהיה בלי ועדת החוקה, חוק ומשפט.

שולי מועלם-רפאלי: זה דבר אחד שאני מתנגדת לו.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שני, אני כן מבקשת ממך לא להצביע, אלא לקיים את הישיבה עם מרגי ולהבין ממנו למה הוא מבקש שלא נצביע לפני שמדברים אתו.

יואב קיש: אני לא איענה לבקשה זו, בגלל שאת טוענת שיש לך חוסר אמון בהתנהלות שלי, אז את תראי בהתנהלות הזו, שזה אולי יבנה לך את האמון.

שולי מועלם-רפאלי: תעשה מה שאתה רוצה בסוף.

שולי מועלם-רפאלי: בשמו של מרגי אני מבקשת את הבקשה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: הבקשה שאני מבקשת היא לא להצביע על זה עכשיו, אלא אחרי ישיבה עם מרגי.

שולי מועלם-רפאלי: אני רק מזכירה, שכיוון שאתה יושב ראש ועדה, כונסנו גם למחר בוועדת הכנסת ואפשר לקיים את הישיבה עם מרגי היום ולהצביע מחר.

יפעת שאשא ביטון: הם כל הזמן נמצאים בחוסר אמון כלפינו.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, לי לא נוח בעמדה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: עם כל הכבוד, יש גבול.

דוד ביטן: רבותי, כבר חודש שלם אני מנסה להגיע להסכמות בעניין הזה.

דוד ביטן: כל הצעה שאני מציע, או היא מתנגדת או הוא מתנגד, זה המצב.

דוד ביטן: הצעתי את רויטל סויד, לא חיפשתי פה קואליציה, אופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, כי זאת לא קואליציה, אופוזיציה.

דוד ביטן: בסופו של דבר, ההצעה היחידה שלי שהתקבלה על ידי כל הצדדים היא פולקמן, אבל שר האוצר לא הסכים שמפלגת כולנו תיכנס, מה אני יכול לעשות...

מרב מיכאלי: זה צריך ללכת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, יש פה נושא שהוא ה-bread and butter של ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד ביטן: לכן אני הצעתי את מרגי, ובעניין הזה גם קיש הסכים וגם חברת הכנסת מועלם הסכימה.

דוד ביטן: על מנת שמרגי יהיה יושב ראש, אני חייב לשתף את ועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לקידום מעמד הילד היא דבר מאוד חשוב פה, אני לא יכול להתעלם מזה.

דוד ביטן: מההתחלה דיברנו על כך שהוועדה לקידום מעמד הילד תהיה בוועדה המשותפת.

דוד ביטן: אין חובה להכניס לפה את ועדת החוקה, חוק ומשפט.

דוד ביטן: אם נחליט על ועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לקידום זכויות הילד, זה בסדר גמור, אני לא צריך לעשות מכל דבר עניין.

דוד ביטן: עושים רעש וצלצולים משום דבר.

דוד ביטן: גם היא מסכימה למרגי, אז אני לא מבין מה הסיפור.

דוד ביטן: אמרתי שנחליט היום, נעשה רביזיה ולא נקבל החלטה עד שלא נשב על זה עוד פעם, זה הכול, סתם לריב?

דוד ביטן: לכן אני כן מבקש ממך שאתה תצביע על זה, זה הכול.

דוד ביטן: אם מרגי יהיה, היא לא יכולה להיות.

שולי מועלם-רפאלי: לא, למה?

שולי מועלם-רפאלי: אין בעיה, שיפעת תהיה בוועדה, יפעת לא חברה בוועדת החינוך, התרבות והספורט?

דוד ביטן: אי אפשר, רציתי שלוש ועדות, זה לא בתקנון, מה אתם רוצים ממני?

דוד ביטן: אני חשבתי שאין בעיה שלוש ועדות.

יואב קיש: לא נתחיל לבנות ועדה מיוחדת, זה לא ייגמר.

יואב קיש: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני חושב שמעטים הם הנושאים שבהם מחלוקת בעניין שהוא איננו פוליטי היא כל כך חריפה, ואפילו הייתי אומר עמוקה.

דוד ביטן: אבל הצעתי את רויטל סויד ולא הלך, מה אני אעשה?

דוד ביטן: זה מוכיח שאנחנו בסדר, לא מחפשים פה קואליציה, אופוזיציה.

דב חנין: לכן מחלוקת כזאת יכולה להוביל אותנו לשני מצבים: או לדיון שיהיה מאוד מאוד קשה רגשית ומאוד נוקשה מכל הצדדים, או לאיזשהו תהליך שבו כל הצדדים מנסים להגיע לאיזושהי הבנה והידברות.

דב חנין: ולכן כיוון שאני חושב שהדרך הראשונה לא תוביל אותנו למקום טוב, אני מציע כן לקבל את הצעתה של חברת הכנסת שולי מועלם, לא לקבל היום החלטה, לתת שבוע.

שולי מועלם-רפאלי: לא שבוע, היום לשבת.

דב חנין: היום מצוין, מחר גם מצוין, אני חושב שצריך לתת לזה שבוע.

דב חנין: אני רוצה להעיר לידידי חבר הכנסת ביטן בנושא של ועדה שמורכבת משלוש ועדות, גם זה דבר אפשרי.

דוד ביטן: לא, אי אפשר בתקנון, ניסיתי.

דוד ביטן: אי אפשר בתקנון, ניסיתי גם את זה.

דוד ביטן: חבר'ה, פעם ראשונה שאני לא עושה פוליטיקה ואתם גם מתנגדים.

דב חנין: כן אפשרי ליצור ועדה מיוחדת.

יואב קיש: אבל מיוחדת לא נעשה.

דב חנין: למה לא?

יואב קיש: אני אסביר לך כשאני אסכם את הדיון.

רוברט אילטוב: פעם ראשונה שאתה אומר משהו שהוא לא - - -

דב חנין: אדוני היושב ראש, יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת מיוחדת – אתה לא רוצה מיוחדת, מטעמים שאתה תפרט אותם בהמשך.

דב חנין: יש אפשרות נוספת, כבר עשינו את זה בעבר, אפשר גם לתקן את התקנון.

דב חנין: אם אנחנו חושבים שמנגנון של ועדה - - -

יואב קיש: אולי נציע הצעת חוק חדשה ואז נתקן את התקנון ואז הפריץ ימות?

יואב קיש: יאללה, הבנתי.

יואב קיש: תודה דב.

יואב קיש: עליזה בבקשה.

עליזה לביא: חברים, אי אפשר לנתק את הדיון כאן מכל התהליך שהיה כאן מהרגע הראשון שדנו בכנסת העשרים בנושא המאוד מאוד רגיש, נפיץ ומורכב.

עליזה לביא: אדוני היושב ראש, הוויכוח לא התחיל בכנסת העשרים, הדיון הזה נגרר כבר הרבה מאוד שנים.

עליזה לביא: זה דיון, אחד האלימים ואחד הברוטליים ואחד הקשים שחווינו כחברות וכחברי כנסת, ואי אפשר לנתק את ההמשך של הדיון בחוק מכל האווירה כלפיו.

עליזה לביא: מהצד השני, זה אחד החוקים היותר משמעותיים מבחינת אחריות ציבורית לגבי ילדים.

עליזה לביא: ילדים, שההורים שלהם לא מצליחים לדבר ביניהם ולהחליט ביחד.

עליזה לביא: הרי מטבע הדברים, מתי פונים פה בחוק הזה?

עליזה לביא: לא כשהורים מסתדרים ביניהם, מתי פונים?

עליזה לביא: כשמבקשים את הסיוע של המדינה, על מה?

עליזה לביא: לא על מעבר או על עוד איזו הקלה במס.

עליזה לביא: מדברים פה על הדור הבא של הילדים, ילדים שההורים שלהם לא יכולים להחליט לגביהם, וכאן הסיוע של המדינה הוא קריטי והוא הכרחי, זה לא עניין של אופוזיציה ושל קואליציה.

עליזה לביא: יש משבר אמון בתוך הקואליציה, ואתם רואים את זה מול עיניכם.

עליזה לביא: אז אדוני היושב ראש, לפנים משורת הדין, צריך לראות איך בונים את זה נכון.

עליזה לביא: אפשר למצוא פתרונות.

עליזה לביא: אין אמון בתוך הקואליציה.

עליזה לביא: בוא נקים ועדה אד הוק.

יואב קיש: לא תהיה ועדה חדשה.

עליזה לביא: למה?

דוד ביטן: הוויכוח זה מי היושב ראש, את לא מבינה?

דוד ביטן: זה לא משנה איזה סוג ועדה, היושב ראש זה מה שקובע.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על מרגי.

יואב קיש: חברים, אנחנו מסכמים את הדיון.

דוד ביטן: אז מה הבעיה פה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

שולי מועלם-רפאלי: הבעיה היא שהוא ביקש שלא נצביע לפני - - -

דוד ביטן: הוא עושה רביזיה.

יואב קיש: אני רוצה לענות כמה דברים.

יואב קיש: אני מבקש שקט רגע.

עליזה לביא: אפשר לא להצביע?

יואב קיש: לא, אני אסביר לך עכשיו למה.

יואב קיש: ראשית, לא תהיה ועדה מיוחדת, כי יש התנגדות באופן כללי לוועדות מיוחדות פה בכנסת.

יואב קיש: שנית, לגבי ההחלטה היום, הגענו להחלטה על יושב ראש מוסכם, לפחות זה נעשה לא מצדי, אלא הבנתי את זה מביטן – אולי עכשיו זה לא מוסכם, אני לא יודע, אבל זה הוסכם, היושב ראש מוסכם.

שולי מועלם-רפאלי: לא, זאת הצעה של ניסן.

יואב קיש: לפי שולי, הוא ביקש משהו.

יואב קיש: אני מכבד את זה, ואנחנו נלך במתווה של ביטן, שהוא יגיש רביזיה, והרביזיה לא תידון עד הפגישה הזו.

יואב קיש: שולי מתעקשת על הדרך שלה ומראה לי שיש לה חוסר אמון בי, אני לא אתן לזה להיות.

שולי מועלם-רפאלי: אתה יודע שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה בהרבה דברים אחרים.

יואב קיש: שולי, אם יש לך כזה חוסר אמון, זה יוכיח לך, זה יבנה לך את האמון.

יואב קיש: אני לא מוכן לקבל אמירה כזה פה בוועדה, שאת לא מאמינה לי שאני לא אדון ברביזיה כשאני אומר לך את זה.

יואב קיש: זה לא מקובל עלי.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא ממקום של אי-אמון, זה ממקום של איך מתנהלים.

יואב קיש: אז לא מקובל עלי.

יואב קיש: אמרת פה דברים קשים, זה לא מקובל עלי, ואת תראי שבדיוק מילה במילה הסיכום הזה יישמר.

שולי מועלם-רפאלי: יואב, אתה ואני עובדים בשיתוף פעולה בהרבה נושאים אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות שהדבר הזה לא יבוא לידי ביטוי, לא יכול להיות.

מרב מיכאלי: תודה אדוני היושב ראש.

מרב מיכאלי: אם אתה מדבר על אי-אמון, לא להעביר את הדיון בהצעת החוק של חזקת הגיל הרך לוועדת החוקה, חוק ומשפט זה אי-אמון, כי זה המקום – זה לא רק המקום הטבעי, אלא זה המקום הראוי, זה המקום שבו הדיונים האלה צריכים להתנהל, שם יש המומחיות המקצועית הגדולה ביותר.

יואב קיש: בסדר, אבל אי אפשר.

מרב מיכאלי: למה אי אפשר?

מרב מיכאלי: אין שום מניעה.

יואב קיש: כי אי אפשר שלוש ועדות.

מרב מיכאלי: לא צריך שלוש ועדות, צריך ועדה אחת, שזה יהיה פשוט בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מרב מיכאלי: ועדת החוקה, חוק ומשפט זה המקום שבו נידונים – ועדת החוקה, חוק ומשפט לא צריכה להיות בפנים, אדוני יושב ראש הקואליציה, ועדת החוקה, חוק ומשפט צריכה להיות הדבר הזה שבו הדבר הזה יידון, כי זאת הוועדה המקצועית שעוסקת בכל הנושאים האלה, גם מבחינה פורמלית וגם מבחינה עניינית.

מרב מיכאלי: זאת הוועדה שבה זה צריך להיות נידון.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה איזה חוסר אמון יש לכם בתוך הקואליציה ברמות כאלה, שאתם לא יכולים להעביר לוועדת החוקה, חוק ומשפט את הדבר שהוא בתחום האחריות שלה.

יואב קיש: אני רוצה להגיד לך לגבי ועדת החוקה, חוק ומשפט – הוועדה הזו הקימה הרבה מאוד ועדות, ולא כל מה שהייעוץ המשפטי חושב שזה המקום הכי נכון, ומי כמוך יודע את זה, אז אנחנו פועלים לפי שיקולים קואליציוניים ואופוזיציוניים.

עליזה לביא: די, זה לא הנושא לשיקולים קואליציוניים, דוד.

יואב קיש: ואנחנו לא נלך לוועדת החוקה, חוק ומשפט רק בגלל שהייעוץ המשפטי אומר את זה.

מרב מיכאלי: אבל זה לא בגלל הייעוץ המשפטי, זה בגלל שזה הדבר הנכון לעשות.

מרב מיכאלי: זה הדבר הנכון לעשותו.

יפעת שאשא ביטון: אני אנצל את זה רגע חברת הכנסת עליזה לביא וגם חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, כי אני לא רוצה שתהיה אווירה כזאת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על אי-אמון, אי-אמון, בסופו של דבר, מי שלקח את הצעד והגיש הצעה חדשה לשנתיים כדי שהנה תראו, אנחנו שם – אנחנו לא באנו וביקשו ממך לשנות את ההצעה מארבע לשנתיים.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת?

שולי מועלם-רפאלי: יפעת, עד ראש הממשלה זה הגיע שאני אוותר.

יואב קיש: שולי, אבל מה זה קשור לפה?

שולי מועלם-רפאלי: אז לא, אי אפשר להגיד: לא הפעלנו עלי לחץ.

יפעת שאשא ביטון: שולי, אני מדברת עלי.

יואב קיש: אני מבקש להפסיק, אתן לא בזכות דיבור.

יפעת שאשא ביטון: ואני כן רוצה שתנתקי אותי מהאחרים.

יפעת שאשא ביטון: אני מצפה לאותה מידת אמון, אני נתתי בך אמון.

יואב קיש: שולי ויפעת, אני אוציא את שתיכן.

שולי מועלם-רפאלי: הופעל לחץ מאוד גדול עלי.

יואב קיש: שולי, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

יואב קיש: יפעת, מספיק, די.

מרב מיכאלי: רק לסיים את דבריי, אדוני, זאת לא שאלה של הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: את סיימת את דבריך, כבר עברנו הלאה מזמן.

מרב מיכאלי: לא עברנו הלאה, פשוט התפרצו לדברי, אתה היית עסוק במשהו אחר אז חטפו את רשות הדיבור שלי.

מרב מיכאלי: זאת לא שאלה של הייעוץ המשפטי, זאת שאלה של תקנון הכנסת ושל המהות המקצועית של העניין.

יואב קיש: אני רוצה להמשיך.

רועי פולקמן: אם לא סוגרים את זה היום אלא מגישים רביזיה, ואם מגישים רביזיה עד ששולי מדברת עם מרגי, ואנחנו מתחייבים בפניך - - -

שולי מועלם-רפאלי: שולי דיברה עם מרגי, מרגי ביקש - - -

יואב קיש: אני דיברתי עם מרגי בטלפון והוא לא אמר לי את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא מאמין לי?

יואב קיש: מאמין לך, את לא מאמינה לי?

יואב קיש: את לא מאמינה לי שאני אשמור את הרביזיה?

יואב קיש: אני לא מאמין.

יואב קיש: לא, זה מה שיהיה.

יואב קיש: הגיע הזמן שתאמיני גם לי, שולי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאמינה לך בהרבה דברים אחרים.

רועי פולקמן: מרגי פה?

רועי פולקמן: אפשר לקרוא לו?

יואב קיש: ניסיתי להתקשר אליו, הוא לא עונה לי.

יואב קיש: ארבל, בבקשה.

<ארבל אסטרחן: קודם כל, אני חייבת לומר שאני מצטערת שהייעוץ המשפטי מעכב פה את הכנסת.

יואב קיש: לא, הוא לא מעכב.

יואב קיש: מקשיבים לו, אבל זאת לא פעם ראשונה שאנחנו לא עושים מה שהייעוץ המשפטי ממליץ.

<ארבל אסטרחן: תפקידנו לומר מה אומר התקנון ומה אומרים התקדימים.

דוד ביטן: אין בעיה, אין בעיה.

יואב קיש: בדיוק, הכול בסדר.

<ארבל אסטרחן: אי אפשר שלוש ועדות, מה לעשות שהתקנון אומר את זה במפורש.

דוד ביטן: ניסיתי, אבל אי אפשר, מה אני אעשה?

<ארבל אסטרחן: תקנון הכנסת והתקדימים בכנסת, תפקידנו להציג אותם בפניכם, ואתם תחליטו מה שתחליטו.

<ארבל אסטרחן: הדיון הוא לא לגופו של ענין, וזה בסדר, שיקולים פוליטיים הם לגיטימיים, אבל חייבים לומר שהנושא של המעמד האישי, של חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות הוא נושא מובהק של ועדת החוקה, הוא נידון בכנסת הזו באריכות ובכנסות קודמות.

דוד ביטן: זה לא רק כשרות משפטית - - -

שולי מועלם-רפאלי: אז אדרבה ואדרבה.

דוד ביטן: ועדת החוקה, חוק ומשפט – זה לא חובה שיהיה.

דוד ביטן: אפשר לחשוב, אני בכלל נגד זה, כל חברי הכנסת נמצאים בכל הוועדות.

דוד ביטן: מה זה משנה ועדת החוקה או ועדה אחרת?

דוד ביטן: אותם אנשים נמצאים פה, פה ופה.

דוד ביטן: מה עושים בזה פרופסורה?

מרב מיכאלי: ברור, יש דרג מקצועי ויש ידע של הוועדה, וזה המקום לנהל את זה.

דוד ביטן: מוועדת חוקה יישב בוועדה המשותפת, מה קרה?

דוד ביטן: אני יושב בוועדה הזאת, נהייתי מומחה וכשאני לא יושב בוועדה נהייתי לא מומחה?

יואב קיש: ביטן, הרי לקח לנו הרבה זמן להגיע להסכמות, וגם בסוף כשהעברנו את השינוי, ניסינו לעשות עבודה משותפת עם פולקמן – לא אני ואת ישירות – שגם לא הצליחה, כל אחד עם הטענות שלו, אבל ניסינו.

יואב קיש: הצעתי את זה, וביטן אני חושב שזה היה מקובל גם עליכם – שאנחנו לא נשנה את הנוסח, אלא אם יש הסכמות.

דוד ביטן: עבדתי קשה מאוד להגיע למה שהוסכם.

יואב קיש: זאת היתה ההצעה שאני אמרתי כדי שכולנו נרגיש רגועים.

יואב קיש: גם אני לא רוצה למצוא את עצמי במקום שיש נוסח, כי הרי הנוסח היום הוא הנוסח המינימליסטי.

שולי מועלם-רפאלי: ואתה ואני יודעים שהנוסח המינימליסטי הזה לא מספיק, לא טוב, אז מה אנחנו עושים?

יואב קיש: זה בדיוק העניין.

יואב קיש: אם לא נצליח לבנות בוועדה הזו משהו שביחד יעשה יותר טוב לשנינו – זה לא רק שנינו, זה כל הוועדה, אבל אני מדבר אתך אז אני מתייחס אליך, ברור שהכוונה לילדים, לעניין, לכל הוועדה, לכנסת, אבל אני מדבר אתך.

יואב קיש: הרי שנינו מסכימים שהנוסח כמו שהוא לא מיטבי, ושנינו מסכימים שצריך לעשות תיקונים.

עליזה לביא: מעניין למה הוא לא מטבי ואיך הגענו לפשרה על אחד הנושאים הכי מדממים.

יואב קיש: פשרה, פשרה, זאת המשמעות של פשרה.

יואב קיש: לכן אמרנו שלא ניגע בנוסח - - -

דוד ביטן: לא לא, פשרה להניע תהליכים.

יפעת שאשא ביטון: בשביל זה יש דיון בוועדה.

עליזה לביא: לכן זה קריטי איזה ועדה.

עליזה לביא: לכן זה קריטי איזה ועדה, הכול פה על כרעי תרנגולת.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא.

עליזה לביא: כן, כן, כל התהליך.

יפעת שאשא ביטון: ממש לא, הוועדה לזכויות הילד היא לא כרעי תרנגולת.

יפעת שאשא ביטון: באמת, קצת תכבדו.

עליזה לביא: אבל צריכה להיות ועדת החוקה.

עליזה לביא: אומר הייעוץ המשפטי שזה חייב להיות ועדת החוקה.

יואב קיש: אז אמר הייעוץ המשפטי, עם כל הכבוד עליזה.

עליזה לביא: חייבים ועדת חוקה, חוק ומשפט.

עליזה לביא: כשרוצים אפשר שלוש ועדות.

יואב קיש: אז אני יוצא מהנחה שזה מה שיהיה.

יואב קיש: אני גם אומר לך, אני מאמין לזה.

יואב קיש: אם את אומרת לי שאת לא מאמינה לי, בעיניי זה רע מאוד.

יואב קיש: אנחנו נקיים את ההצבעה הזו, אנחנו נעביר את זה ונחכה עם רביזיה לשיחה עם מרגי, ואם בשיחה עם מרגי לא תהיה הסכמה, הרביזיה תפתח פה את הכול מחדש, זה מה שיהיה.

דוד ביטן: הוא לא עונה לפלאפונים.

יואב קיש: שולי, את מצביעה נגדנו?

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

דוד ביטן: אם את מצביעה נגד, אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.

דוד ביטן: אין בעיה, יש לך רבע שעה, תחליטי.

דוד ביטן: רבע שעה – אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.

יואב קיש: הוועדה לזכויות הילד.

שולי מועלם-רפאלי: אז בוא ברבע שעה הזאת נדבר עם מרגי, שזה מה שהצעתי.

דוד ביטן: אין בעיה, עוד רבע שעה.

יואב קיש: לא, עוד 10 דקות אני מקיים הצבעה.

דוד ביטן: אין מצב כזה, אני עובד חודש, אתם לא רוצים?

דוד ביטן: אני מעביר את זה לוועדה לגיל הרך.

יואב קיש: הוועדה לזכויות הילד.

מרב מיכאלי: לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יפעת שאשא ביטון: שולי, אני חושבת שחוסר האמון פה הוא לא לעניין, הוא אומר לך: אני לא מצביע, תעשו רביזיה.

יפעת שאשא ביטון: אז תעשו רביזיה, אבל מה הבעיה לעשות רביזיה ולא לקיים דיון עד שלא מדברים עם מרגי?

שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נשב עם מרגי.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל נעשה את השלב הזה, תהיה רביזיה ואחר כך תטפלו בזה.

דוד ביטן: אני עושה פה מחטף בגלל ועדת החוקה פתאום?

דוד ביטן: אני חיפשתי יושב ראש מוסכם, לא ועדת החוקה, אתם רוצים ככה?

דוד ביטן: אני מעביר את זה רק אליה, זהו, נגמר, אין בעיה.

דוד ביטן: שלא תסכים אתי, אני לא מוכן לזה.

דוד ביטן: סיכמנו על מרגי.

יפעת שאשא ביטון: שולי, בואו נצביע ונעשה רביזיה, אני לא מבינה.

יואב קיש: נא לשבת, אנחנו נצביע.

יואב קיש: חברים, אני רוצה להיערך להצבעה.

יואב קיש: דוד, שולי, סדרנים – נא להושיב את חברי הכנסת, אנחנו הולכים להצביע, תושיבו את חברי הכנסת בבקשה.

יואב קיש: שולי, אני רואה שאת עושה מה שאת רוצה, אבל לא בוועדה הזו, לא בוועדה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: יואב, אתה יודע שאני לא עושה מה שאני רוצה.

יואב קיש: חברים, אנחנו מעלים להצבעה את ההצבעה של ועדה משותפת לזכויות הילד ולחינוך, שתדון בהצעת חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות (שינוי חזקת הגיל הרך), בראשות ועדת החינוך של יעקב מרגי.

יואב קיש: אני מקריא את השמות – הוועדה תכלול שישה חברים מכל ועדה: ועדת חינוך – יעקב מרגי יושב ראש, מכלוף מיקי זוהר, חנין זועבי, חיים ילין, עודד פורר, איציק שמולי.

יואב קיש: חברי הכנסת מזכויות הילד – יפעת שאשא ביטון, יואב קיש, אורי מקלב, מוטי יוגב, קארין אלהרר ואיילת נחמיאס ורבין.

<רונית חייקין-יעקבי: אין אף אחד ממרצ.

יואב קיש: אין מרצ בשתי הוועדות.

מרב מיכאלי: סליחה רגע, אתה לא מחליט לי את מי אתה משבץ.

יואב קיש: אין לך אנשים אחרים בוועדות.

מרב מיכאלי: אז אני לא מסכימה לזה, אני מצטערת.

יואב קיש: אז ברביזיה אני אהיה מוכן לשקול החלפה.

יואב קיש: אין לך אנשים אחרים בוועדות, מרב.

מרב מיכאלי: מוועדות מחורבנות לעשות ועדה משותפת.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, הוועדה לזכויות הילד ועדה מחורבנת?

יפעת שאשא ביטון: תגידי, את שומעת את עצמך?

יואב קיש: וגם ועדת חינוך היא ועדה מחורבנת?

יואב קיש: זה שלך אין אנשים.

מרב מיכאלי: הן ועדות נהדרות - - -

יואב קיש: יש לך בסך הכול את מנו, את רוצה להחליף את מנו עם איציק שמולי?

מרב מיכאלי: אני רוצה שזה ילך לוועדת החוקה, כמו שזה צריך ללכת.

יואב קיש: אז זה לא ילך.

מרב מיכאלי: זה חייב ללכת לוועדת החוקה.

עליזה לביא: למה ההתעקשות שזה לא ילך לוועדת החוקה?

יואב קיש: חברים, אני מעלה להצבעה, מי בעד ההצעה שהעלה היושב ראש?

יואב קיש: בעד – 7

יואב קיש: נמנעים – אין הצעת יושב ראש הוועדה נתקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מי החברים?

אורלי לוי אבקסיס: אתם בוחרים לפי חברים או לפי איך שנוח - - -

יואב קיש: מי נגד?

יואב קיש: שבע מול שש, ההצעה התקבלה.

מרב מיכאלי: רביזיה, רביזיה.

מרב מיכאלי: אני עושה רביזיה.

יואב קיש: אפשר שניים רביזיה?

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת?

מרב מיכאלי: אני ביקשתי ראשונה רביזיה לפני ביטן.

<קריאה: - - -

מרב מיכאלי: איך הוא יכול לבקש בתחילת הישיבה?

מרב מיכאלי: הוא יכול לבקש בתחילת הישיבה רביזיה על משהו שעוד לא הצביעו עליו?

מרב מיכאלי: הוא לא ביקש, אני ביקשתי קודם.

יואב קיש: אנחנו נודיע על הרביזיה בהמשך היום, אחרי שנדבר עם מרגי.

יואב קיש: אורלי, את לא נבחרת, איפה את?

אורלי לוי אבקסיס: אני בוועדה לזכויות הילד.

יואב קיש: את לא בוועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני לא?

אורלי לוי אבקסיס: ממתי הוציאו אותי?

יואב קיש: לא יודע, זאת הרשימה.

אורלי לוי אבקסיס: אז יש לכם טעות, תסדרו אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אז תסדרו את זה.

יואב קיש: אני לא אחראי לא עליך ולא על ישראל ביתנו, זה נעשה ממזמן, בינואר לפני חצי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה לא ידעת מזה?

יואב קיש: אני לא זוכר מה שהיה בינואר, מה לעשות.

יואב קיש: אני צריך לזכור כל חבר כנסת מתי עבר ומי?

יואב קיש: בסעיף 2 – אנחנו נקיים פגישה נפרדת ונדון בזה אחר כך.

יואב קיש: הצעת חבר הכנסת אברהם דיכטר

יואב קיש: חברים, אנחנו עוברים לדון בחוק הלאום.

יואב קיש: ביטן, אתה רוצה לדון בחוק הלאום?

יואב קיש: בוא נדבר, לא נצביע.

דוד ביטן: לא.

יואב קיש: טוב, הוא רוצה להסיר.

יואב קיש: אני אגיד מילה, אנחנו לא נדון בסעיף 3 של הצעת חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום.

יואב קיש: אני רוצה רק להגיד מילה לגבי זה, זה לא בדיוק לבחירת ועדה, הנושא הזה הועבר במליאה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ולמעשה בוועדת הכנסת הגשתי בקשה לדון בזה מחדש.

יואב קיש: אנחנו צריכים לקבוע ועדה בעקבות בקשת ועדת הכנסת בעניין.

יואב קיש: כרגע אנחנו עוד לא דנים בזה, אבל זה הנושא.

יואב קיש: עכשיו אנחנו נדון בסעיף ב – הצעת חוק בעניין הגדלת מספר החברים בוועדת החוץ והביטחון ובעניין יושב ראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון – הכנה לקריאה ראשונה מטעם ועדת הכנסת.

יואב קיש: בוא נתחיל בהקראת החוק, בבקשה תקריאי את החוק.

<ארבל אסטרחן: אני אקריא ואסביר אותו בקצרה.

<ארבל אסטרחן: זאת לא הצעה שלי, אבל אני אסביר את מה שנתבקשתי להכין.

<ארבל אסטרחן: יש כאן שני עניינים, שהקשר ביניהם זה שמדובר בהוראות שעה לכנסת העשרים ומדובר בהרכב הוועדה, אבל זה לא מתחייב שזה יהיה חוק אחד, אפשר גם בשני חוקים נפרדים.

<ארבל אסטרחן: העניין הראשון הוא מספר חברי ועדת החוץ והביטחון.

<ארבל אסטרחן: בהתאם לחוק הכנסת יש הגבלה של מספר החברים בוועדות, למעט ועדת הכנסת שהיא לא מוגבלת.

<ארבל אסטרחן: ההגבלה היא שבכל הוועדות זה 15 חברים, למעט ועדת החוץ והביטחון, החוקה והכספים שם המספר המקסימלי עומד על 17, וההצעה היא שבכנסתה עשרים במקום 17 – המספר המקסימלי יהיה 21, זה סעיף אחד.

<ארבל אסטרחן: אני מציינת שבעבר היו כבר חוקים כאלה שהגדילו את מספר החברים בכנסת מסוימת.

<ארבל אסטרחן: זה לא דבר שהיה הרבה פעמים, אבל כבר היו מקרים כאלה בכנסות קודמות.

<ארבל אסטרחן: הסעיף השני מדבר על הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון.

<ארבל אסטרחן: היום חוק יסודות התקציב אומר שתקציב הביטחון יידון בוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון.

<ארבל אסטרחן: בהתאם לתקנון הכנסת, כאשר מקימים ועדה משותפת מכוח חוק, יושב ראש הוועדה יהיה מבין חברי הוועדה ששמם נזכר ראשון בחיקוק, ולכן יושב הראש צריך להיות מוועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: בכנסת הזו רצו כבר – האמת שגם בכנסת הקודמת – שיושב הראש יהיה מוועדת החוץ והביטחון, ולכן בתחילת הכנסת הזו, ב-2015 תוקן החוק כהוראת שעה לשנתיים, ונקבע בו שהיושב ראש יכול להיות מבין כל החברים, או חוץ וביטחון או כספים, בלא שתהיה עדיפות לוועדת הכספים.

<ארבל אסטרחן: זה עבר כחוק ביולי 2015, והתקופה שנקבעה בו הולכת להסתיים ב-14 ביולי הקרוב.

<ארבל אסטרחן: לכן הוצע להאריך את ההוראה הזאת עד סוף הכנסת העשרים, כך שאפשר יהיה לבחור את יושב הראש, ויושב הראש יוכל לכהן - - -

דוד ביטן: וזה בניגוד לחוק ההוא.

יואב קיש: לא, התקנון אומר שהוועדה הראשונה זה היושב ראש שלה.

<ארבל אסטרחן: אלא אם נקבע אחרת בחוק.

דוד ביטן: זה מה שקבענו אז.

יואב קיש: כי נגמר התוקף.

יואב קיש: זה לא היה לכל הכנסת.

דוד ביטן: הבנתי, בזמנו הגענו להסכמה - - -

יואב קיש: כי ההסכמה הזו היתה לשנתיים וזה מסתיים.

דוד ביטן: לא, אחרי שנתיים חוזר המצב שהיה קודם, יושב ראש הוועדה יהיה מוועדת הכספים.

דוד ביטן: למה היום אני צריך לתקן את זה בחוק הזה?

יואב קיש: כי אתה רוצה להשאיר את זה שדיכטר יישאר יושב ראש הוועדה.

<ארבל אסטרחן: זאת גם הבחירה וגם - - -

דוד ביטן: בסדר, אבל קודם כל זאת היתה ההסכמה.

יואב קיש: גפני הסכים שכל עוד דיכטר יושב ראש הוועדה, אין לו בעיה שזה יישאר ככה.

יואב קיש: גפני אומר: יש לי בעיה, מה יקרה אם יחליפו את דיכטר?

יואב קיש: בגלל זה אני לא רוצה להתעסק עם זה.

דוד ביטן: אם הוא מסכים, אין לי בעיה.

יואב קיש: הוא מסכים, כל עוד זה דיכטר.

דוד ביטן: נגיד את זה בוועדה, להתחייב שאם דיכטר יתחלף – אבל יש לי עוד תיקון אחד, אנחנו רוצים שהארבעה הנוספים האלה יהיו ללא ממלא מקום.

<ארבל אסטרחן: החוק בכלל לא מדבר על ממלאי מקום, אל תבחרו להם ממלא מקום.

<ארבל אסטרחן: נגיד את זה כאן, ממלאי מקום הם לא בחוק.

רועי פולקמן: ביטן, אבל אנחנו צריכים ממלא מקום אחד, אלא אם אתה נותן לנו עוד ממלא מקום.

דוד ביטן: אין בעיה, אין בעיה, זה בסדר.

יואב קיש: גפני, הנקודה שעלתה לגבי תפקיד יושב ראש הוועדה המשותפת שאנחנו מאריכים לכנסת העשרים את התפקיד הזה ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון, בניגוד למה שכתוב בחוק, בהסכמתך.

יואב קיש: אתה אמרת שזה בכפוף לזה שדיכטר יהיה יושב הראש.

יואב קיש: אי אפשר לכתוב בחוק שזה יהיה דיכטר, אתה מבין.

משה גפני: כן אפשר.

יואב קיש: לא, אפשר להגיד פה שאם ישתנה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, אנחנו נחזיר את המצב לקדמותו בדיוק כמו שאנחנו מתקנים את זה עכשיו.

יואב קיש: אנחנו עושים עכשיו הוראת שעה לכנסת העשרים, זה רק לכנסת העשרים.

משה גפני: ואם יתחלף יושב ראש ועדת החוץ והביטחון?

יואב קיש: לא נוסיף את זה לחוק.

יואב קיש: אני מוכן להגיד לך פה שאנחנו נשנה את זה, אלא אם תסכים לא לשנות.

משה גפני: זה התחיל עם ליצמן, זה עבר לצחי הנגבי, וזה עכשיו היה עם דיכטר, ואני אמרתי שאני מסכים, ובתנאי שימנו מישהו – שהמישהו הזה לא מקובל עלי באמצע הכנסת העשרים, אני מבקש שזה יחזור לוועדת הכנסת.

יואב קיש: אז לא נכתוב את זה בחוק.

משה גפני: מה זה חוק?

יואב קיש: אני לא יכול בהוראת שעה.

דוד ביטן: אבל כתוב בחוק שוועדת הכנסת קובעת.

דוד ביטן: ועדת הכנסת תקבע שאתה תהיה.

משה גפני: ארבל, ההסכמה שלי היא לכנסת העשרים.

יואב קיש: נכון, כתוב שוועדת הכנסת תקבע את היושב ראש, זאת ועדת הכנסת.

משה גפני: לא, זה לכנסת העשרים ואחת.

<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים ואחת העדיפות חוזרת לוועדת הכספים.

דוד ביטן: - - - אבל אם ועדת הכנסת תבוא, תשנה את זה.

<ארבל אסטרחן: היא תבחר את מי שהיא תרצה משתי הוועדות, אין עדיפות.

יואב קיש: עד סיום כהונתה של הכנסת העשרים – זה תיקון, זאת הוראת שעה.

משה גפני: ארבל, מה קורה כשמתחלף יושב ראש ועדת החוץ והביטחון בכנסת העשרים?

<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים, ועדת הכנסת בוחרת יושב ראש מבין כל חברי הוועדה המשותפת, אין עדיפות לאף אחת מהוועדות.

<ארבל אסטרחן: בכנסת העשרים ואחת חוזרת העדיפות - -

יואב קיש: - - חוזרת העדיפות לוועדת הכספים.

דוד ביטן: אנחנו פה.

דוד ביטן: אם יהיה מצב כזה, נביא את זה - - -

משה גפני: אם יתחלף, אני מבקש את הדיון הזה מחדש.

יואב קיש: מאה אחוז, אז אני מעלה את ההצבעה על הצעת החוק.

דוד ביטן: אפשר להגיש את זה היום?

<ארבל אסטרחן: אני אשתדל מבחינתי שכן, אבל אז צריך לתת את הפטור.

<ארבל אסטרחן: צריך קוורום.

יואב קיש: צריך קוורום.

יואב קיש: מי בעד הצעת החוק?

יואב קיש: בעד – 6

יואב קיש: נמנעים – אין

יואב קיש: פה אחד, תודה רבה.

יואב קיש: ההצעה התקבלה.

<קריאה: יש קוורום.

יואב קיש: אין לי קוורום, יש שישה אבל זה לא היה בסדר היום.

דוד ביטן: אני יכול להכניס את זה.

יואב קיש: אני לא יכול להצביע על משהו שלא בסדר היום, לא העלינו את זה לסדר היום.

יואב קיש: הישיבה סגורה, תודה.