ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 560, 2017-07-03 09:30

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: היום ה-3 ליולי 2017, ט' בתמוז התשע"ז, והשעה 09:33.

אלי אלאלוף: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לדון בהצעת חוק הרשות לגיל הרך, התשע"ו-2015.

אלי אלאלוף: הצעת החוק הזו חתומה על-ידי חברי הכנסת: מנואל טרכטנברג, אלי אלאלוף, אורלי לוי, יעקב מרגי, יפעת שאשא ביטון ודוד אמסלם.

אלי אלאלוף: כמו שאתם רואים, כל ראשי הוועדות ההולמים את הצעת החוק נמצאים פה, ואני שמח לציין שהם אתנו.

אלי אלאלוף: הצעת החוק באה אחרי הרבה התלבטויות ודיונים, גם בודדים, בין חברי הכנסת לבין המשרדים השונים.

אלי אלאלוף: כמובן במיוחד עם השר כץ.

אלי אלאלוף: אנחנו החלטנו להביא אותה היום לדיון לקריאה ראשונה כפי שמאפשר לנו התקנון והדיון שהתקיים בוועדת השרים לפני שנה, ב-10.07.2016.

אלי אלאלוף: כמעט חוגגים שנה מלאה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שזה אחת ההמלצות המרכזיות של דוח העוני.

אלי אלאלוף: לא רק בגלל שזה אמור לשרת את העוני, זה גם, אלא מפני שזה הגישה שנדרשת כדי לשלב את כל המערכות שהילד אמור לקבל את השירותים שלהן כדי שההתפתחות שלו תהיה אופטימלית.

אלי אלאלוף: זה יהיה עבור כל ילדי ישראל, אבל גם, ובמיוחד, ואני אומר את זה, אוכלוסיות שעלולות להיות חינוך מיוחד.

אלי אלאלוף: אני רואה פה פנים של מומחים.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שכמה שיותר מוקדם מזהים בעיות התפתחויות, הצלחה יש ויותר סיכוי להוציא את הילדים מהקשיים שהם יכולים להיתקע בהם.

אלי אלאלוף: הנושא השני, והלא פחות חשוב, זה הנושא החינוכי.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שכמה שיותר מוקדם יקבל הילד את ההעשרה הנדרשת, את הליווי ההתפתחותי המקצועי, זה מתבטא אחר כך גם בהכנתו ובכניסתו לשירותים שהיום הם במשרד העבודה והרווחה, וגם במשרד החינוך מגיל 3 ומעלה.

אלי אלאלוף: דבר נוסף, ולא פחות חשוב, בתום הלימודים שלו הילד או הילדה גם כן יהיו במצב כלכלי טוב יותר.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שזה משפר את ההתפתחות הבריאותית ואת ההתפתחות החינוכית, ובהמשך הכלכלית.

אלי אלאלוף: זה גם מה שקבע שזה יהיה בדוח של העוני.

אלי אלאלוף: אם תסתכלו, בעמודים 43 ו-45 במסמך שם תמצאו את כל הציטטות האלה.

אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי גם לגלות סוד אחד שניסיתי לבשל אז בזמנו עם מנואל כשעמדנו בראש הוועדה שלו ולא ידעתי שתהיה ועדת אלאלוף.

אלי אלאלוף: שנינו - גם יפעת, אני מרשה להגיד בשמה - לא ידענו שנהיה בכנסת.

אלי אלאלוף: הצעתי אז מסמך בתפקידי כאיש קרן רש"י שנקרא: "של מי הילד הזה?".

אלי אלאלוף: המסמך הזה כלל את זה.

אלי אלאלוף: אמר לי מנו: תשמע, כמעט פיצצת לי את הוועדה מפני שהדרישה היתה אז להתחיל מגיל לידה ולא מגיל 3 מהסיבות הכלכליות שאתם יכולים לנחש.

אלי אלאלוף: אני רואה הצלחה אדירה שחינוך החובה היום מתחיל מגיל 3.

אלי אלאלוף: אבל בלי כל המערכת שציינתי, ואתם יודעים אותה, ודאי זה לא מספיק.

אלי אלאלוף: מחר יש דיון דחוף על ועדת סומך על נושא של טיפות חלב.

אלי אלאלוף: ממה שאני יודע וממה שהספקתי לקרוא - גלוי ולא גלוי - עוד פעם חוזרים לגישות מאוד טכניות, מאוד לא משולבות, משלבות.

אלי אלאלוף: אם זה הדוח, שיחזור הביתה.

אלי אלאלוף: לאן שילכו, נעשה הכול שלא יעבור.

אלי אלאלוף: זה באמת אחת הטעויות הגדולות של כל מי שמסתכל על כל המערכת רק בראי הצר של המשרד.

אלי אלאלוף: הילד לא שייך לאף משרד, הילד הזה שייך אך ורק להוריו.

אלי אלאלוף: לכן, המערכות צריכות לשרת אותו בצורה כוללת ואופטימלית יותר.

אלי אלאלוף: אני מקדים את הדיון של מחר בבוקר, אבל זה רק מוכיח שיש הרבה מאוד אנשים שלא מספיק למדו, לא בדוח של מנו, ולא בדוח שלי, כדי שישנו את גישתם, והם ממשיכים להסתכל על הנושא של גיל הרך במשבצת כזו או אחרת ללא שום ראייה כוללת.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אעביר את רשות הדיבור לחברים שלי.

אלי אלאלוף: אני מזכיר שיפעת צריכה לצאת בשעה 10:00.

אלי אלאלוף: מנואל, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: בוקר טוב ותודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח על חידוש הדיון על הצעת החוק על הקמת המועצה לגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: אני חייב גם לציין שאני מצר מאוד על האיחור של תשעה חודשים בחידוש הדיון.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר את הנסיבות.

מנואל טרכטנברג: זה היה יום שני שבו עמדנו באמת לעשות את מה שאני מקווה שנעשה היום וזה להצביע על אותה הצעת חוק.

מנואל טרכטנברג: אבל יום לפני משרד הכלכלה פורק והאחריות על המעונות עברה לשר הרווחה.

מנואל טרכטנברג: שר הרווחה ביקש, וזו היתה בהחלט בקשה שאפשר להבין אותה, פסק זמן כדי ללמוד את הנושא.

מנואל טרכטנברג: הרי הוא מקבל אחריות על חלק ניכר מגיל הרך, המעונות, והוא רצה באמת להעמיק בנושא.

מנואל טרכטנברג: קיימנו שיח ארוך ומעמיק עם כל הגורמים מאז, כולל עם שר הרווחה.

מנואל טרכטנברג: אני משוכנע שהיום הדברים בשלים לקבל החלטה.

מנואל טרכטנברג: לקבל החלטה זה להצביע בוועדה.

מנואל טרכטנברג: כמובן שיש שלבים נוספים לתהליך החקיקה: קריאה ראשונה, קריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: היום תהיה פה ראשונה, ואז שנייה ושלישית.

מנואל טרכטנברג: כן, ואז יהיו עוד הזדמנויות ללבן נקודות אלו או אחרות.

מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר לכם שהיום כולנו צריכים להיתלות מעל הראייה הצרה, לקבל החלטה, להתקדם בתהליך החקיקה, ולהמשיך ללבן את הסוגיות שאולי נותרו שנעלה אותן היום.

מנואל טרכטנברג: נקריא שוב את החוק בהמשך.

מנואל טרכטנברג: אבל לא לעכב יותר את התהליך כי זו תהיה בכייה, אני לא רוצה להגיד לדורות, אבל לא רחוק מזה.

מנואל טרכטנברג: בינתיים בחודשים שחלפו אני חושב שכולנו נחשפנו לעובדה שכל ההיבטים של הגיל הרך קיבלו תשומת לב ציבורית אדירה.

מנואל טרכטנברג: זה נמצא כיום בשיח.

מנואל טרכטנברג: בהזדמנות זו אני רוצה להודות.

מנואל טרכטנברג: אני לא אציין שמות כדי לא להעליב את אלה שאני לא אציין את השמות.

מנואל טרכטנברג: אבל כיום נמצאים פה שורה ארוכה של שותפים ושותפות לעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: הנושא הזה לא יורד מסדר-היום.

מנואל טרכטנברג: כל הזמן זה בתקשורת וזה בכנסת וזה בהחלטות שמתקבלות וכו'.

מנואל טרכטנברג: העובדה הזו שכל ההיבט הזה של גיל הרך נמצא בסדר-היום רק מחזקת את הצורך בהקמת המועצה לגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: כי לא ייתכן שהדיון הציבורי והחלטות הממשלה והתקציבים יהיו על-פי לחצים מקומיים נקודתיים של מי לוחץ מה ברגע זה או אחר.

מנואל טרכטנברג: צריך הסתכלות כוללת, תוכנית לטווח ארוך ותקצוב לטווח ארוך.

מנואל טרכטנברג: אי-אפשר לפעול אחרת.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים בדרך לשם.

מנואל טרכטנברג: קרו עוד כמה דברים מעניינים.

מנואל טרכטנברג: משרד החינוך קיבל אחריות על המרכזים לגיל הרך שעברו למשרד החינוך.

מנואל טרכטנברג: זה גם התפתחות חשובה, טובה, בדרך לאותה מטרה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת איתן ברושי פה.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שיש מי שלא מתעסק בפריימריז.

איתן ברושי: אני התקזזתי עם מנו.

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא בדיבייט, לא בעימות טלוויזיוני.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין גם כמה יוזמות נוספות שיש בשטח: הקמת קמפוסים אינטגרטיביים לגיל הרך וכו'.

מנואל טרכטנברג: הכול זז לכיוון, וצריך לתת את התנופה של העברת החוק.

מנואל טרכטנברג: לבסוף, אני רוצה לציין שיש את דוח ה-OECD שפורסם לפני שבועיים, אם אינני טועה, על הנושא הזה עם אמירות שמשתלבות ממש אחת לאחת עם רוח החוק ואפילו עם כמה פרטים שנוגעים לחוק הזה.

מנואל טרכטנברג: אם היינו צריכים עוד גושפנקא חיצונית, הנה זה בא.

מנואל טרכטנברג: זה נמצא, ואני מציע שכל מי שמתעניין באמת יקרא את הדוח.

מנואל טרכטנברג: הוא מאיר עיניים והוא חשוב.

אלי אלאלוף: אני, במקרה כנציג הכנסת ליד ה-OECD, הייתי בדיון לפני כחודשיים.

אלי אלאלוף: דווקא על הנושא הספציפי הזה הם ביקשו לעבוד בצמוד אתנו כדי לראות כי זה באמת יוזמה שעוד לא הצליחו ליישם במקומות אחרים.

מנואל טרכטנברג: נכון מאוד.

מנואל טרכטנברג: אני מקווה שנהיה מודל לעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה להרחיב כי יפעת גם צריכה לצאת.

מנואל טרכטנברג: אחרי הדברים האלה, אנחנו נעבור על החוק ועל נקודות שדורשות עוד התייחסות.

מנואל טרכטנברג: מבחינתי, והיושב-ראש יחליט, אנחנו לא מוכרחים לסיכום מוסכם על כולם על כל נקודה ונקודה כי זה עלול לעכב אותנו.

מנואל טרכטנברג: אנחנו נציג ונשמע את הדברים ונקבל החלטה ונצא לדרך.

מנואל טרכטנברג: אם יישארו פה ושם נקודות מינוריות לליבון עתידי, כך יהיה.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה.

אלי אלאלוף: יפעת, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני פשוט רוצה להודות לך על קיום הדיון ועל ההחלטה באמת לקדם את זה לקריאה ראשונה.

יפעת שאשא ביטון: כי אין שאלה שאם לא נצא לדרך ונתחיל להניע את הגלגלים כאן, אנחנו יכולים למצוא את עצמנו דשים ודשים עוד תקופה ארוכה.

יפעת שאשא ביטון: צריך לעשות את הצעד הזה.

יפעת שאשא ביטון: עוד לפני דוח אלאלוף אני יכולה להעיד על התפיסה של לסנכרן את כל מערכות הגיל הרך עוד מהתקופה שהיית ברש"י, ואני בקריית שמונה כסגנית.

יפעת שאשא ביטון: זה היה לפני שמונה שנים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הקמנו מתחם שהיה בו גם המרכז לגיל הרך, יחד עם התפתחות הילד.

יפעת שאשא ביטון: התעקשנו שזה יהיה באותו מקום, יחד עם מעון יום רגיל, לצד מעון יום שיקום.

יפעת שאשא ביטון: רצינו באמת לבנות מתחם שנותן את כל השירותים כשכל הרשויות מתכתבות ביניהן.

יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב, זה משהו שהוא מאוד נקודתי.

יפעת שאשא ביטון: צריך משוגעים לדבר.

אלי אלאלוף: אבל זה קיים.

יפעת שאשא ביטון: זה קיים.

יפעת שאשא ביטון: את שלנו אנחנו עשינו שם.

יפעת שאשא ביטון: אבל צריך להיות משוגעים לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שזה לא יהיה בגלל שיש שם משוגע לדבר אלא בגלל שמדינת ישראל משוגעת לדבר, בגלל שמדינת ישראל חושבת שהגיע הזמן שהמערכות יתכתבו בינן לבין עצמן.

יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו רואים גם בדיונים השונים טלאים, טלאים.

יפעת שאשא ביטון: יש התפתחות הילד, יש טיפות חלב, ויש את משרד הכלכלה שהיום זה כבר העבודה והרווחה עם כל נושא המעונות.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד גופים.

יפעת שאשא ביטון: שלא לדבר בכלל על זה שלידה עד שלוש, אדוני היושב-ראש, זה שטח הפקר לחלוטין איך שאתה לא מסתכל על זה.

יפעת שאשא ביטון: גם שם צריך לעשות סדר.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שההתייחסות לזה צריכה להיות לא רק ברמת השיח הציבורי.

יפעת שאשא ביטון: נכון שיש היום שיח ציבורי מאוד מאוד ער, אבל הגיע הזמן לתרגם את זה למעשים.

יפעת שאשא ביטון: צריך לראות מגיל לידה עד שש או אפילו עוד קצת אחרי כן, איך אנחנו באמת נותנים שירות שמתכתב בינו לבין עצמו, שיש בו רצף, שאנחנו יודעים באמת להכיר ולהוביל את הילד הזה שגדל בצורה אופטימלית.

יפעת שאשא ביטון: לכן, המועצה לגיל הרך הוא לא פריווילגיה, זאת חובה.

יפעת שאשא ביטון: זה הכרח אם אנחנו באמת רוצים לדאוג לעתיד ילדנו.

יפעת שאשא ביטון: העתיד שלהם מתחיל ברגע שהם נולדים.

יפעת שאשא ביטון: כמה שנטפל בהם וניתן להם את השירותים ואת הטיפול הנכון כשהם עוד צעירים, כך נבטיח להם עתיד טוב יותר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

אלי אלאלוף: יפעת, תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יצא לי להשתתף בדיונים ולתמוך במגמה של ריכוז האחריות על הגיל הרך בידי משרד החינוך.

איתן ברושי: למעשה, מוקמת פה מועצה דו-ראשית.

איתן ברושי: היא נולדת עם מום כשיהיו לה שתי בעלויות או שתי כפיפויות.

איתן ברושי: זאת אומרת, הגיל הרך שמוגדר פה מלידה עד הגנים, עד גיל חמש-שש, יהיה כפוף לשני משרדי ממשלה.

איתן ברושי: הממשלה מאוד מתקשה לעבוד בשיתוף פעולה בין משרדים.

איתן ברושי: פה מוגדר מי שיעמוד בראשה.

איתן ברושי: לפני כמה ימים המלצתי לפזר מועצה שנועדה לטפל באלימות בספורט כי היא לא עשתה שום דבר.

איתן ברושי: פה מדובר על מועצה שתורכב על רקע של שני משרדים ועל הצורך להגיע להבנה ותיאום, בוודאי של העומד בראשה, בין שני שרים שלעיתים גם לא מאותה מפלגה.

איתן ברושי: אני רואה בזה קושי גדול.

איתן ברושי: אני מניח ובחדר הזה אין ויכוח, למרות שיש פה גם קואליציה וגם אופוזיציה, שההחלטה להעביר את הגיל הרך לרווחה היתה שגיאה.

איתן ברושי: בינתיים השאירו את מיכל צוק בכלכלה.

איתן ברושי: אולי זה יחזור לכלכלה.

איתן ברושי: לפחות לא שיפצו משרדים.

איתן ברושי: בסופו של דבר, במציאות הזו, אני אומר לכם, חברי שעוסקים בזה, אני מציע לא לוותר על האפשרות שעד השלמת החקיקה יתקנו את הטעות הזו.

איתן ברושי: זה טעות, זה לא סביר.

איתן ברושי: דווקא בגיל הרך שהוא הגיל הכי חשוב זה דבר לא תקין.

איתן ברושי: אנחנו באים מהחקלאות ושם אומרים: שתיל ששותלים עקום לעולם לא יגדל ישר.

איתן ברושי: ייוולד פה משהו עם שני ראשים ובדרך כלל זה תקלה.

איתן ברושי: זה לא יעבוד.

איתן ברושי: החברים פה מנוסים.

איתן ברושי: לכן, אני מציע שבמקביל לפעול לדבר יותר נכון.

איתן ברושי: עם כל הכבוד למשרדי הממשלה, אני לא רואה איך שני משרדים כאלה מנהלים.

איתן ברושי: הם לא מנהלים את החינוך המקצועי, הם לא מנהלים שום דבר שקשור לעבודה בין המשרדים האלה.

איתן ברושי: זה ייכשל מראש.

איתן ברושי: גם כך מועצה ציבורית היא לא דבר חזק.

איתן ברושי: זה בעיקר תלוי מי עומד בראשה, ולא פחות תלוי איזה שר מנהל אותה ולאיזה משרדים היא כפופה.

איתן ברושי: בסוף מכל הגיל הרך, מכל הכנסים שעשינו, תיוולד מועצה.

איתן ברושי: לא צריך בשביל זה אפילו חוק.

איתן ברושי: אבל נגיד שיהיה חוק, התוצאה תהיה מועצה מסורסת ומשותקת.

איתן ברושי: לכן, אני מציע להתקדם בחקיקה, ולא לוותר על הרעיון להעביר את האחריות ליד אחת.

איתן ברושי: בוודאי שהיד הזו היא משרד החינוך, גם בנט וגם אחרים.

איתן ברושי: כשזה היה בידי בנט הוא לא הבין את זה, וכשהוא - - -לא עשו את זה.

איתן ברושי: בסוף ילדים זה חינוך, וחינוך במשרד החינוך.

איתן ברושי: צריכה להיות לכך הגדרה.

איתן ברושי: אל תוותרו על זה.

איתן ברושי: כולכם באים מהתחום המקצועי.

איתן ברושי: אל תיתנו לפוליטיקה הקטנה לקלקל את השליחות הגדולה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני לא אתקן.

אלי אלאלוף: כל מה שאמרת הוא נכון, חוץ מדבר.

אלי אלאלוף: לא העברנו לזה או לזה.

אלי אלאלוף: יש אחריות.

אלי אלאלוף: זו רשות ולא מועצה, שים לב.

אלי אלאלוף: גם הטרמינולוגיה היא חשובה.

אלי אלאלוף: היום המערכת הטכנית הגדולה ביותר נמצאת במשרד הרווחה, תרצה או לא תרצה, וכל נושא מעונות יום והמסגרות הדומות להם.

אלי אלאלוף: לא היתה ברירה.

אלי אלאלוף: אבל ניסינו.

אלי אלאלוף: אתה יודע שההצעה המקורית היתה במשרד החינוך.

אלי אלאלוף: רצינו את זה, אבל יש כוח גדול יותר מכל ההיגיון לפעמים וזה הפוליטיקה.

אלי אלאלוף: לא זו שאנחנו אוהבים בדרך כלל.

אלי אלאלוף: עובדה, נכנענו.

אלי אלאלוף: זה לא היה בשליטתנו.

מנואל טרכטנברג: לא בדיוק נכנענו.

יפעת שאשא ביטון: לא נכנענו - - -

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, היינו רוצים לראות את המעונות עוברים למשרד החינוך.

אלי אלאלוף: אני מאמין שאם נעביר את המועצה הזו יש מספיק ביטוי לכך שהמקום הנכון ביותר להובלה זה משרד החינוך.

אלי אלאלוף: חברים, אבל לא לשכוח שיש שירותים גדולים במשרד הבריאות, לא פחות.

אלי אלאלוף: יש גם בחינוך, גם בבריאות, ויש גם ברווחה.

יפעת שאשא ביטון: רשות מאגמת, וזה נותן בהחלט חצי פתרון.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: זה המטרה שלנו למרות שאני מסכים שזה כאב גדול.

אלי אלאלוף: הזמן לא היה אתנו בעניין הזה.

אלי אלאלוף: פרופ' נדב דוידוביץ, בבקשה תציג את עצמך.

<נדב דוידוביץ: בוקר טוב לכולם.

<נדב דוידוביץ: אני פרופ' נדב דוידוביץ ואני יושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור.

<נדב דוידוביץ: חבר הכנסת אלי אלאלוף, אני גם העדתי בפני הוועדה שלך, וגם ישבנו הרבה עם חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג.

<נדב דוידוביץ: מבחינתי, זה רגע ממש היסטורי.

<נדב דוידוביץ: אני חושב שמבחינה מקצועית האינטגרציה בין חינוך, רווחה ובריאות זה בדיוק התפיסה הנכונה של בריאות, בניגוד לתפיסה של רפואה שעוסקת רק באנשים חולים.

<נדב דוידוביץ: אחת הבעיות במדינת ישראל - זה שיש את חוק ביטוח בריאות ממלכתי זה מעולה, אבל זה עוסק בעיקר באנשים החולים.

<נדב דוידוביץ: בכל הנושא של קידום בריאות, רפואה מונעת, כל הנושאים של התפתחות הילד, אין היום משהו שהוא צבוע מבחינת כסף.

<נדב דוידוביץ: הזכרת את הדיון מחר.

<נדב דוידוביץ: לצערי, לא אוכל להיות.

<נדב דוידוביץ: אבל זו אחת הרעות החולות.

<נדב דוידוביץ: המדינה כבר מייבשת שנים את הנושאים האלה.

<נדב דוידוביץ: אני חבר בוועדת סומך.

<נדב דוידוביץ: לצערי, ואני אומר את זה בצער רב, הוועדה, מצד אחד, אבחנה את כל הבעיות שהזכרתי עכשיו בצורה מצוינת.

<נדב דוידוביץ: היא מדברת על ההשקעה בגיל הרך כאחת ההשקעות הכלכליות גם החשובות ביותר.

<נדב דוידוביץ: היא הולכת להציע המלצה שבגדול להשאיר את המצב הקיים.

<נדב דוידוביץ: אני חושב שחייבים לחבר את הרשות הזו שעומדת לקום לנושא גם של טיפות החלב, אבל גם לנושא שירות הבריאות לתלמיד, ודיברתם פה על החינוך, ולראות פה רצף של ילדים.

<נדב דוידוביץ: הייתי מאוד רוצה את הדבר הזה.

<נדב דוידוביץ: לדעתי, הדבר הזה לא מספיק ביטוי.

<נדב דוידוביץ: אם, למשל, מדברים על נושא של אוטיזם כשהאבחנה שהולכת ונהיית יותר ויותר משמעותית, היום דווקא הבעיה של אוטיזם בגיל המבוגרים יותר פשוט נופלת בין הכיסאות.

<נדב דוידוביץ: הייתי מאוד שמח אם הנושא הזה יקבל את כל הרצף, החל מגיל אפס ועד גילאי בית-הספר עם כסף צבוע כאשר נושא טיפות החלב ייכנס בפנים.

<נדב דוידוביץ: אני מאוד מודה לכם.

<נדב דוידוביץ: בעקבות הדיון שהייתי בו גם לפני כשנה, הנושא של רפואה מונעת וטיפות חלב נכנס.

<נדב דוידוביץ: אני מאוד מאוד מברך על זה.

<נדב דוידוביץ: הבקשה היחידה שאני מבקש – שנה שעברה היתה הסכמה גם של משרד הבריאות וגם של איגוד רופאי הילדים שבנוסף לרופא שמומחיותו ברפואת ילדים, בגלל שרופאי הילדים הם מאוד חשובים מן הסתם אבל הם עוסקים בטיפול הקליני, חשוב מאוד שפה גם תהיה נציגות.

<נדב דוידוביץ: היתה הסכמה לזה גם לפני שנה, אני לא יודע איפה זה נפל כאן, שייכנס גם הרופא שמומחיותו בבריאות הציבור כי בסופו של דבר אנחנו אלה שמומחים באנשים הבריאים.

<נדב דוידוביץ: אנחנו אלה שמפעילים את טיפות החלב, כמובן יחד עם אחיות והרבה גורמים אחרים.

<נדב דוידוביץ: לדוגמה, בנגב אנחנו עושים עכשיו תוכנית פיילוט של איתור ילדים עם אוטיזם בטיפות החלב.

<נדב דוידוביץ: חייבים לייצר פה את הרצף.

<נדב דוידוביץ: כדי שזה יהיה שלם אני מבקש להוסיף רופא שמומחיותו בבריאות הציבור, כמו שהיה בדיון לפני שנה.

<נדב דוידוביץ: אתם יכולים לחזור לפרוטוקול, עברתי עליו שוב.

<נדב דוידוביץ: אני דיברתי על זה גם עם פרופ' טרכטנברג, ואני חושב שיש הסכמה מקצועית.

אלי אלאלוף: כשנגיע להרכב הרשות נדון בזה.

<נדב דוידוביץ: שוב, אני מברך.

<נדב דוידוביץ: זה רגע היסטורי מבחינתי.

<נדב דוידוביץ: הרבה תודה על הדחיפה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני מתנצלת.

יפעת שאשא ביטון: אני יוצאת, אבל אני סומכת את ידיי עליך ועל מנואל - בהצלחה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<נדב דוידוביץ: חשוב שמחר באמת, כמו שאמרת בפתיחה ומאוד שמחתי, לא תיתנו לזה לעבור.

<נדב דוידוביץ: אני אומר את זה כחבר ועדת סומך.

אלי אלאלוף: אני לא יכול להגיד את כל מה שקראתי, אבל מה שקראתי זה מספיק - - -

<נדב דוידוביץ: שירות בריאות לתלמיד – למדנו מה שקרה.

אלי אלאלוף: אבל אם אתה חבר ועדת סומך, למה - - - ?

<נדב דוידוביץ: אנחנו נהיה דעת מיעוט כנראה.

<נדב דוידוביץ: אנחנו הצלחנו לשכנע חלק מהאנשים.

אלי אלאלוף: אנחנו נחייב את המיעוט להיות רוב.

<נדב דוידוביץ: תעזרו לנו, תודה רבה.

אלי אלאלוף: עו"ד עדי חן, בבקשה.

<עדי חן: בוקר טוב, אני עו"ד עדי חן, נציגת פורום משפחה, לשכת עורכי הדין.

<עדי חן: אנחנו כמובן מברכים על ההצעה.

<עדי חן: מבחינתנו, מדובר בצעד היסטורי שיש לו משמעות ענקית וגדולה לכל מה שקשור לעניין הגיל הרך.

<עדי חן: זה לא סוד שאנחנו מדברים היום על צמצום חזקת הגיל הרך, על איזונה, על היבטים נוספים.

<עדי חן: מה שקשור ספציפית להצעה הזו, אנחנו רק ממליצים על הוספת נציג ועדה שהוא שופט בדימוס שעסק בכל מה שקשור לגיל הרך ולילדים, שופט בית משפט למשפחה בדימוס.

<עדי חן: מה שלי צרם - כל הזמן אנחנו מדברים פה בהצעה על ילדים עם מוגבלויות.

<עדי חן: יש ילדים עם צרכים מיוחדים, ולא רק מוגבלויות.

<קריאה: לא, קוראים לזה מוגבלויות.

<קריאה: זה החוק.

<עדי חן: בסדר, אבל על התפר יש ילדים שהם לא בדיוק מוגבלים אבל יש להם צרכים מיוחדים גם.

<קריאה: לא, זה נקרא מוגבלויות.

<קריאה: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, הלשכה צריכה לדעת.

אלי אלאלוף: רשמנו את ההערה למרות שיש תשובה.

אלי אלאלוף: יש שתי בקשות להתייחס לסעיף 5.

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף 5 נתייחס.

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס באופן כללי?

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<עפרה קורת: פרופ' עופרה קורת, תוכנית הריס בר-אילן, וחברה באגודה למען הילד בגיל הרך.

<עפרה קורת: אני מברכת ושמחה מאוד אם ההחלטה שהיא באמת תצעד קדימה תתקבל היום.

אלי אלאלוף: יש לך הרגשה שהיינו משאירים פה חבר כנסת שיצביע נגד?

<עפרה קורת: אני מאוד מקבלת את הדעה שהוצגה כאן שמשרד החינוך בסופו של דבר צריך להיות הבית.

<עפרה קורת: אני הייתי רואה את זה בכל זאת בגלל הדחיפות של העניין כן לצאת לדרך, ולראות את זה כשלב שאנחנו יכולים בהחלט לצפות אליו בעתיד.

אלי אלאלוף: כן, גברתי.

<סיגל מרד אברג'יל: עו"ד סיגל מרד, נציגת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<סיגל מרד אברג'יל: יש לנו מספר הערות.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו שמענו קשב רב את חברי הכנסת ואת יושב-ראש הוועדה.

<סיגל מרד אברג'יל: הבעיות שהפריעו לנו בהצעת החוק המקורית לעניין זהותו של השר האחראי עדיין מטרידות אותנו.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו כן מבקשים שהשר האחראי יהיה שר החינוך יחד עם שר העבודה והרווחה.

<סיגל מרד אברג'יל: זה רלוונטי הן לעניין מינוי חברי המועצה, הן לעניין התקנות.

<סיגל מרד אברג'יל: בנוסף לזה, גם בעניין של הסעיף התקציבי.

<סיגל מרד אברג'יל: אני מניחה שכשנגיע לזה אתה תרצה שאני אבהיר.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

אלי אלאלוף: שמי עו"ד קרן איוס.

אלי אלאלוף: אני יושבת-ראש איגוד הגנים הפרטיים הארצי.

אלי אלאלוף: יש לך התחלה של שם אחר.

אלי אלאלוף: כן, קרן אוחנה איוס.

אלי אלאלוף: הייתי כאן לפני תשעה חודשים.

אלי אלאלוף: אני יושבת פה ליד השולחן ואני חושבת שזה מתווה פחות לגיטימי מכיוון שהגיל הרך מלידה עד שלוש לא מעוגן בשום מקום.

אלי אלאלוף: מאחר ואני מרכזת את הגנים הפרטיים שכמו שיפעת אמרה שייכים לחלק האפור, אנחנו לא מופיעים פה בשום מילה אפילו בתוך ההצעה.

אלי אלאלוף: לכן, אנחנו כן רוצים להיות חלק מנציגים בעלי עניין וידע ואחריות כי לנו יש בחוץ 15,000 מסגרות שאחראיות על כחצי מיליון ילדים שלא נמצאים תחת מעונות היום הציבוריים כמו שאתם מכירים אותם.

אלי אלאלוף: אנחנו לא נעמ"ת, לא ויצ"ו, לא אמונה.

אלי אלאלוף: אנחנו גנים פרטיים שמכילים פעוטונים, משפחתונים וגנים שחבויים תחת אבן.

אלי אלאלוף: כדי להוציא אותם החוצה, אנחנו באמת צריכים להיות חלק כי אנחנו נהיה הצינור המגשר בין אלה שלא רוצות לעלות לפני השטח לבין החובה להעלות אותן על פני השטח.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים להיות פה ורוצים להיות פה ואנחנו נהיה שותפים מלאים לדבר הזה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו ידידתי טלי פלוסקוב – דרומית כמוני.

טלי פלוסקוב: כן, הפקקים.

אלי אלאלוף: גברתי, בבקשה.

<תמר ארז: אני תמר ארז, יושבת-ראש האגודה למען הילד בגיל הרך.

<תמר ארז: מאוד מאוד מקווה שנוכל להרים כוסית וירטואלית בסוף המפגש הזה.

<תמר ארז: הייתי רוצה לראות פה באמת בהמשך חיזוק המקום של משרד אחד והוא משרד החינוך כשהגישה תהיה באמת כל אוכלוסיית הילדים במדינת ישראל שלא מתחלקים לפי הארגון המפעיל הזה או האחר אלא באמת חינוך באופן רציף.

<תמר ארז: אני רוצה להצטרף לפרופ' נדב דוידוביץ.

<תמר ארז: תחום בריאות הציבור צריך להיות מאוד מאוד בבסיס של מדיניות לאומית לגיל הרך.

<תמר ארז: אנחנו הגשנו לחברת הכנסת מרב מיכאלי הצעה ראשונית, רעיון להצעת חוק, שאשמח להעביר אליך לתיקון חוק בריאות ממלכתי שכל תחום קידום בריאות ומניעה יתפוס את המקום הראוי לו.

<תמר ארז: תודה.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: יש לנו דיון מוגבל עד 10:45, ואנחנו צריכים לקרוא.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נסיים את הסיבוב הזה עם נשיאת ויצ"ו.

אלי אלאלוף: אחר כך תוך כדי קריאה תוכלו להתערב.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברתי.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני פרופ' רבקה לזובסקי, יושבת-ראש ויצ"ו ואשת חינוך.

אלי אלאלוף: באמת יש פה נקודת מפנה ופריצת דרך משמעותית.

אלי אלאלוף: אנחנו עובדים על זה, ואני מברכת את היוזמים ואת העוסקים במלאכה.

אלי אלאלוף: אני מניחה שנעבוד עוד על התכנים, אבל היום אמור להיות באמת יום מאוד חשוב כדי להתקדם.

אלי אלאלוף: שתי הערות מאוד בקיצור: אחת, לגבי סעיף 9.

אלי אלאלוף: לא חייב להיות היום הדיון על זה, אבל הנושא של התמקצעות המטפלות והפיכתן למחנכות לגיל הרך הוא ממש חיוני ביותר.

אלי אלאלוף: ללא הדבר הזה לא נצליח.

אלי אלאלוף: כמי שעסקה ועוסקת בהתמקצעות של מקצוע הייעוץ החינוכי שהחל גם כעיסוק והיום נמצא ברמה אחרת ובמקום אחר, ויש לי את המומחיות לזה, אפשר צריך וצריך להתחיל כבר אחרי האישור הראשון בהכנות.

אלי אלאלוף: הדבר השני, וזה פה בשם הארגונים האחרים שמנהלים את המעונות המפוקחים, מבקשים מאוד, אם אפשר, יותר מנציג אחד.

אלי אלאלוף: דנו על זה כבר בפעם הקודמת.

אלי אלאלוף: הבקשה נובעת אך ורק מהרצון לתרום בגלל שיש לנו ידע וניסיון עצום, לויצ"ו 97 שנות ניסיון, ובכל זאת, יש שונות בינינו.

אלי אלאלוף: התרומה שלנו האובייקטיבית והמעשית באמת יכולה להיות מאוד גדולה.

אלי אלאלוף: שמעתי שיש לכם פורום של תורנות כשאחד מכם הוא היושב-ראש, לא?

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: אנחנו משתפים פעולה והכול יחד.

אלי אלאלוף: אין לנו אף נציג.

מנואל טרכטנברג: רצינו שכך יהיה.

מנואל טרכטנברג: אבל זה יצור מתחים, וחבל.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם, נחזור להערות האלה תוך כדי קריאה.

אלי אלאלוף: בבקשה, ענת היועצת המשפטית שלנו.

<ענת מימון: אני רק אעיר שתי הערות מקדמיות: קודם כל, אנחנו נמצאים בשלב שלפני קריאה ראשונה.

<ענת מימון: כמובן שיהיו גם דיונים אחר כך לקראת קריאה שנייה ושלישית אז יהיו דברים שבאמת אפשר יהיה ללבן בשלב המאוחר יותר.

<ענת מימון: דבר נוסף, הצעת החוק כבר נדונה ארבע פעמים ישיבות ארוכות פה בוועדה.

<ענת מימון: לכן, אנחנו לא מתכוונים לפתוח פה את כל הסעיפים.

<ענת מימון: אני פשוט אעבור.

<ענת מימון: הנוסח שבפניכם כולל תיקונים.

<ענת מימון: יש תיקונים נוספים שהגיעו אתמול ואגיד אותם בעל-פה.

<ענת מימון: אנחנו לא נקרא את כל הנוסח, אלא אני אשים זרקור על הדברים שהשתנו וננסה לעשות את זה בצורה יעילה ומהירה.

<ענת מימון: בסעיף הראשון של מטרת החוק שימו לב שהסביבה הטיפולית החינוכית תהיה הולמת ותהיה מותאמת.

<ענת מימון: גם זו מילה שמבטאת את כל הנושא הזה של הנגישות וההתאמה של המסגרת.

<ענת מימון: בנושא ההגדרות בתחום הגיל הרך – זה כבר הזכרתם, הנושא של רפואה מונעת וטיפות חלב.

<ענת מימון: זה נוסף להגדרה של מה זה תחום הגיל הרך.

<ענת מימון: זה בעניין סעיף ההגדרות.

<ענת מימון: סעיף 3 – אין שינויים.

<ענת מימון: סעיף 4 – תפקידי המועצה.

<ענת מימון: שימו לב שבתפקיד הראשון: הכנת התוכנית הלאומית הרב-שנתית, המועצה מחליטה על התוכנית.

<ענת מימון: הורדנו את המשפט שאומר שזה עבור משרדי הממשלה והרשויות המקומיות.

<ענת מימון: דבר נוסף, פסקה (3) מדברת על התיאום הבין-משרדי.

<ענת מימון: שימו לב שבסיפא מדובר שהתיאום הוא לצורך צמצום העוני בקרב ילדים בגיל הרך, בין השאר.

<ענת מימון: פסקה (3א) שנוספה: תיאום בין משרדי הממשלה והרשויות המקומיות בכל הקשור לצרכים של ילדים בגיל הרך עם מוגבלויות.

<ענת מימון: זהו, זה לגבי נושא תפקידי המועצה.

אלי אלאלוף: אדוני, בבקשה.

<עומרי גולן: עומרי גולן, הלשכה המשפטית, המועצה להשכלה גבוהה.

<עומרי גולן: אנחנו רוצים להעיר.

אלי אלאלוף: זו שממעטת לשתף פעולה אתנו בדברים אחרים.

אלי אלאלוף: אני מעיר את ההערה שלי.

<עומרי גולן: אני לא יודע לגבי דברים אחרים.

<עומרי גולן: לגבי גיבוש המלצות לגבי ההכשרה הנדרשת מאנשי המקצוע העוסקים בתחומי הגיל הרך – אנחנו חוששים שההמלצות לגבי הכשרה יתייחסו גם להכשרה שהיא הכשרה אקדמית.

<עומרי גולן: הכשרה אקדמית – הסמכות ניתנת רק למועצה להשכלה גבוהה.

<עומרי גולן: גם משרד המשפטים מהנהן פה.

מנואל טרכטנברג: צריך להגיד: הכשרה מקצועית.

<עומרי גולן: בדיוק.

<עומרי גולן: אנחנו מעדיפים להכניס שיהיה ברור שמדובר בהכשרה מקצועית.

<קריאות: היא חייבת להיות אקדמית.

<קריאות: למה לא אקדמית?

<קריאות: בתיאום אתכם.

אלי אלאלוף: רגע, לא מדברים פה מתי שבא לכם.

אלי אלאלוף: האם מישהו רוצה להתייחס להערה?

אלי אלאלוף: בבקשה, גברת.

אלי אלאלוף: אני גם כן מבר-אילן.

אלי אלאלוף: אני פרופ' אסתר עדי יפה.

אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים הכשרה של תואר שני של מדריכים ויועצים לגיל הרך שזה מקביל ליועצת חינוכית שיש בבתי-הספר שזה בהחלט הכשרה אקדמית לכל דבר.

אלי אלאלוף: חלק מההכשרות הן אקדמאיות לכל דבר.

<עומרי גולן: מי ייתן את ההמלצה האקדמית?

<עומרי גולן: המלצות אקדמיות – הגוף שממונה לפי חוק זה המועצה להשכלה גבוהה.

<עומרי גולן: אף גוף אחר בארץ לא יכו לתת המלצה אקדמית.

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: אוקי, רשמנו את זה.

אלי אלאלוף: זה לא המקום לוויכוח.

אלי אלאלוף: תעשו בחוץ ויכוחים, פה מחליטים.

אלי אלאלוף: אם זה מניח דעתו שזה הכשרה מקצועית - - -

מנואל טרכטנברג: הכשרה מקצועית, אין בעיה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<הדיל יונס: הדיל יונס, ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.

<הדיל יונס: אני גם אגיד שהמונח "הכשרה" הוא עמום.

<הדיל יונס: אנחנו לא אוהבים מושגים עמומים בחקיקה.

<הדיל יונס: רצוי שזה יוגדר מפורשות.

אלי אלאלוף: תסבירי לי מה אמרת בעברית פשוטה.

<הדיל יונס: הכשרה באופן כללי זה מושג פתוח ועמום ואנחנו לא יודעים בדיוק במה מדובר.

אלי אלאלוף: אז זה בסדר ההצעה שאמרנו - הכשרה מקצועית?

<הדיל יונס: כן.

אלי אלאלוף: אוקי, יופי.

אלי אלאלוף: קודם כל, יש לי גם הכבוד לברך את חברנו ד"ר עבדאללה אבו מערוף שהצטרף אלינו.

אלי אלאלוף: אתה שותף בכל היוזמה הזאת - ברוך הבא.

<מיכל חורין: מיכל חורין, משרד החינוך.

<מיכל חורין: בסעיף קטן (7): "המלצות לעניין דרכי הערכה ומדידה איכותית וכמותית של פעילות המוסדות השונים בתחום הגיל הרך" - אני רק מזכירה שיש סעיף בהמשך לגבי מדידה והערכה – ראמ"ה.

<מיכל חורין: זה האמירה הכוללת הכללית שהביטוי המדויק בהמשך.

<מיכל חורין: זאת אומרת שגם ההמלצות לגבי דרכי המדידה וההערכה תיעשה בתיאום עם ראמ"ה.

מנואל טרכטנברג: זה כתוב אז אין שום בעיה, כן.

אלי אלאלוף: תמיד ראמ"ה היתה.

אלי אלאלוף: זה מה שיצא טוב מדוח דברת.

אלי אלאלוף: נציגת משרד המשפטים, רצית עוד הערה?

<הדיל יונס: כן.

<הדיל יונס: בסעיף 4(10): ייעוץ לוועדת השרים לענייני הגיל הרך בכל עניין הנוגע לתחום פעולתה של הוועדה – בשים לב לסעיף 18(א) שקובע בחוק את הקמת ועדת שרים לענייני חקיקה.

<הדיל יונס: לא קבוע שם את סמכויותיה ותפקידה של ועדת שרים.

<הדיל יונס: כשמציינים שבכל עניין הנוגע לתחום פעילותה זה לא ברור.

<הדיל יונס: כדאי ורצוי שבסעיף 18 בסיפא של הסעיף ייקבע: ואלה סמכויותיה או ואלה תפקידיה של ועדת השרים.

<הדיל יונס: כך נוהגים עכשיו בחקיקה חדשה לעשות.

מנואל טרכטנברג: סעיף (ג) כן נוגע לסמכויות, אבל הוא לא כתוב בלשון אולי חדה כפי שאת רוצה.

מנואל טרכטנברג: אבל בסעיף 18(ג) הרי מדובר על התקציב וכו', התוכנית הרב-שנתית וכו'.

מנואל טרכטנברג: אבל אולי מה שהיית רוצה הוא שנכתוב את זה בצורה יותר חדה – בסדר.

<הדיל יונס: - - - מהנוסח - - -, זה לא רק תקציב ודין חשבון שנתי, זה יותר מזה.

<הדיל יונס: כדאי לחדד - - -

אלי אלאלוף: נרשום את זה בינתיים, וכשנגיע לסעיף 18 נעבור עוד פעם.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

מנואל טרכטנברג: אוקי.

<ענת מימון: אני עוברת לסעיף 5 שזה חברי המועצה.

<ענת מימון: אני אציג את כל חברי המועצה ואז נעלה את כל הבקשות הנוספות שהיו.

<ענת מימון: סעיף 5 (א) שר החינוך הוא יושב-ראש המועצה, והוא ימנה, 20 חברים נוספים זה כרגע, אבל נראה ככל שזה יתעדכן.

<ענת מימון: אני מונה עכשיו.

<ענת מימון: בפסקה (1) – המנהל.

<ענת מימון: בנוסח שבפניכם כתוב: "על דעת שר העבודה".

<ענת מימון: בדקתי את זה.

<ענת מימון: מבחינה חקיקתית את המונח הזה "על דעת" כי לא ברור מה הכוונה.

<ענת מימון: לאחר שביררתי, הכוונה שתהיה היוועצות עם שר העבודה.

<ענת מימון: בסדר?

מנואל טרכטנברג: אוקי, היוועצות.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: אז אני משנה את זה להיוועצות.

מנואל טרכטנברג: זה המונח המקובל שם.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: והוא זה שינהל את עבודת המועצה – זה הנציג הראשון.

<ענת מימון: פסקה (2) מדברת על שני נציגים של משרד הבריאות.

מנואל טרכטנברג: בעקבות הדברים של חבר הכנסת איתן ברושי, זה לא מוסד דו-ראשי.

מנואל טרכטנברג: יש ראש אחד שהוא שר החינוך ויש סגן שהוא מנהל את המועצה שהוא מתמנה על-ידי שר החינוך בהיוועצות עם שר העבודה והרווחה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד שגם ההיוועצות, הלכנו כברת דרך לקראת שר העבודה והרווחה.

מנואל טרכטנברג: כלומר, במקור לא היתה היוועצות.

מנואל טרכטנברג: הלכנו כברת דרך מתוך כבוד לבקשת השר.

מנואל טרכטנברג: אבל הלכנו מספיק רחוק - שיהיה ברור.

<ענת מימון: אני ממשיכה.

<ענת מימון: אחרי שיש לנו את השר, את הסגן שלו, יש שני נציגים של משרד הבריאות - זה בפסקה (2).

<ענת מימון: בפסקה (3) – שני נציגים של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ענת מימון: פסקה (4) – בגלל העברת הסמכויות - - -

<נדב דוידוביץ: אפשר בפסקה (2) להוסיף אולי: בעלי זיקה לתחום הגיל הרך ולבריאות הציבור?

מנואל טרכטנברג: אפשר, בהחלט.

מנואל טרכטנברג: ואז זה פותר את הבעיה.

<ענת מימון: בסדר.

מנואל טרכטנברג: תפס מרובה לא תפס, אבל תיכף נגיע לזה.

אלי אלאלוף: אם במשרד הבריאות נותנים המלצה מפורטת, אולי גם כן משרדים אחרים.

מנואל טרכטנברג: לא.

מנואל טרכטנברג: בכל מקום כתוב: בזיקה לגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: הוא אומר שבמשרד הבריאות הזיקה צריכה להיות לא רק לגיל הרך אלא גם לבריאות הציבור.

<נדב דוידוביץ: זה ילדים בריאים, לא ילדים חולים.

מנואל טרכטנברג: נכון, נכון - בסדר.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: הוספנו שזיקה של הנציגים של משרד הבריאות היא לגיל הרך ולבריאות הציבור.

מנואל טרכטנברג: ו-, בסדר.

<ענת מימון: פסקה (3) שני נציגים של משרד הרווחה והשירותים החברתיים.

אלי אלאלוף: פה בלי זיקה?

<ענת מימון: עם זיקה.

<ענת מימון: אני פשוט לא מקריאה כי כבר עברנו.

<ענת מימון: זה דברים שעברו על זה ארוכות.

מנואל טרכטנברג: עם זיקה.

מנואל טרכטנברג: בכל מקום כתוב: בעלי זיקה.

אלי אלאלוף: המכוון את הזיקה, לא?

<ענת מימון: זיקה לתחום הגיל הרך.

<ענת מימון: בנוסף, עכשיו בגלל שאגף למעונות יום עבר לאחריות משרד העבודה אז גם שני הנציגים של האגף מעונות יום ומשפחתונים ימונו לפי המלצת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<ענת מימון: בהמשך יש לנו נציג משרד האוצר, נציג אחד.

<ענת מימון: משרד החינוך - יש שני נציגים.

<ענת מימון: גם פה בעלי זיקה כמובן לתחום.

<ענת מימון: בפסקה (7) יש לנו שני נציגים שימנה שר הפנים, לפי המלצה של שר הפנים:

<ענת מימון: אחד יהיה עובד משרד הפנים, והשני יהיה ראש רשות מקומית או סגן של רשות מקומית.

<ענת מימון: זה לגבי שר הפנים.

<ענת מימון: פסקה (8) - נמחקה.

<ענת מימון: בפסקה (9) יש לנו נציג שהוא חבר הסגל האקדמי הבכיר במוסד להשכלה גבוהה שיש לו מומחיות במחקר בנושא הגיל הרך, והוא ממונה לפי המלצת המל"ג.

<ענת מימון: בפסקה (10) שימו לב לשינוי בנוסח.

<ענת מימון: מדובר בחבר סגל אקדמי הבכיר במוסד להשכלה גבוהה שהוא מוסד להכשרת עובדי חינוך, ולא רק מכללה אקדמית לחינוך כמו שהיה.

<ענת מימון: כך זה מרחיב את האפשרות של המוסדות להשכלה גבוהה שהנציגים שלהם יכולים להיות.

<ענת מימון: גם פה זה ממונה לפי המלצת ראש המל"ג.

<ענת מימון: בפסקה (11) - אציג את מה שהיה ויש שינוי שרוצים לעשות.

<ענת מימון: מדובר על שלושה נציגי ציבור.

<ענת מימון: איך ממנים את נציגי הציבור?

<ענת מימון: למעשה, יש את שר הרווחה, שר הבריאות, שר החינוך, שכל אחד מהם אמור להציע שני נציגים.

<ענת מימון: הנציגים האלה - מתוכם שר החינוך אמור לבחור את שלושת הנציגים שהם נציגי ציבור כשבסיפא נאמר שהם צריכים להבטיח ייצוג לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה החרדית, ולמישהו עם מומחיות בשילוב ילדים עם מוגבלויות.

<ענת מימון: יש סעיף של ייצוג הולם גם בהמשך ונגיע אליו.

<ענת מימון: פה הבנתי שיש בקשה.

<ענת מימון: כל שר ממליץ על שניים.

אלי אלאלוף: זה אומר שהתוצאה צריכה להיות אחד מכל שלושתם.

<ענת מימון: כן – השר יבחר מביניהם.

<ענת מימון: אתה רוצה להציג את השינוי?

<ענת מימון: בוא נציג את נציגי הציבור.

אלי אלאלוף: כל שר ממליץ על שניים, שר החינוך מחליט בסוף.

אלי אלאלוף: אבל הוא נשאר בפרופורציה של אחד מכל - - -

מנואל טרכטנברג: לא, תיכף.

מנואל טרכטנברג: זה בדיוק השינוי שאני רוצה להציג.

מנואל טרכטנברג: יש כאן שתי סוגיות: האחת, האם שלושה נציגי ציבור בהינתן שצריך גם חרדים, גם ערבים, גם מוגבלויות, האם זה ממצה את הייצוגיות?

מנואל טרכטנברג: התשובה היא כמובן שלא כי אין נציגות לציבור הכללי, לא קיים.

מנואל טרכטנברג: לכן, אנחנו מציעים ארבעה נציגי ציבור כי אם לא, לא נצא מזה.

מנואל טרכטנברג: אם לא, אי-אפשר לרבע את המעגל.

מנואל טרכטנברג: פעם שנייה, יש את העניין של איזה שרים ממליצים.

מנואל טרכטנברג: שימו לב למה שקורה.

מנואל טרכטנברג: כרגע המצב הוא ששר הרווחה והעבודה כבר יש לו ארבעה נציגים, כי יש לו שניים – משרד הרווחה, ועוד שניים בגלל המעונות.

מנואל טרכטנברג: ארבעה שזה בעצם השר עם הנציגות הכי גדולה במועצה שזה כאילו מפר את האיזון.

מנואל טרכטנברג: לכן, אנחנו אומרים שכאן מי שיציע זה שר הבריאות ושר החינוך, או יותר נכון שר הבריאות יציע שניים ושר החינוך יבחר אחד מאלה ששר הבריאות הציע ועוד שלושה.

<קריאה: למה לא ועדת איתור, וזהו?

מנואל טרכטנברג: ועדת איתור זה דבר מורכב.

מנואל טרכטנברג: פה קובעים פרמטרים של הייצוגיות, גם מבחינת הערבים, חרדים, מוגבלויות, גם נאמר בהתחלה כגון: נציגי הורים ונציגי ארגונים העוסקים בגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: אגב, וזה תשובה למה שאת אמרת.

מנואל טרכטנברג: שימי לב שנאמר: ארגונים העוסקים בגיל הרך.

מנואל טרכטנברג: הארגון שלך בהחלט עוסק בגיל הרך.

<קרן איוס: מאחר ואנחנו לא נמצאים באיזשהו מערך לגיטימי, אף שר - - -

מנואל טרכטנברג: המושג "ארגונים שעוסקים בגיל הרך" הוא כוללני והוא בוודאי לא מוציא אתכם.

<קרן איוס: אנחנו ביקשנו בדיוק להעיר לסעיף הזה.

<קרן איוס: זה מה שניסיתי לומר.

<קרן איוס: מאחר ואנחנו גוף שהוא לא לגיטימי, אנחנו לא ניבחר.

מנואל טרכטנברג: מה זה "לא לגיטימי"?

<קרן איוס: אני אגיד מה זה "לא לגיטימי".

<קרן איוס: איגוד הגנים הפרטיים הארצי מתנהל כעמותה עצמאית שקולטת אליה את החברים, אבל אנחנו לא נעמוד במעמד שאחד השרים יבחר בנו כי אנחנו לא מונחים על שולחנו.

<קרן איוס: אני לא רואה את עצמנו תחת משרד העבודה, הרווחה, האוצר או החינוך.

<קרן איוס: אנחנו לא נמצאים שם.

<קרן איוס: לכן, אף נציג מאתנו לא יוכל להגיש מועמדות כזו או אחרת.

<קרן איוס: בואו תגיד לי באיזה כובע, אנחנו נשמע לשמוע.

מנואל טרכטנברג: את טועה.

מנואל טרכטנברג: לשון החוק - - -

<ענת מימון: נציגי הארגונים העוסקים בגיל הרך.

<הדיל יונס: הם מייצגים אוכלוסייה מאוד גדולה, מגיל אפס עד שלוש.

<הדיל יונס: זה לא הערה משפטית, אבל הם לא חלק מגופים רשמיים ופורמליים.

מנואל טרכטנברג: אבל לא כתוב – נציגי ארגונים העוסקים.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להבהיר.

<קרן איוס: השאלה היא מי ימליץ עלינו?

מנואל טרכטנברג: אני רומה להבהיר.

מנואל טרכטנברג: נציגי ציבור יכולים אפילו להיות נבחרים על בסיס אישי.

מנואל טרכטנברג: אין שום מגבלה.

מנואל טרכטנברג: הרי בכל ארגון - הנה, במל"ג יש נציגי ציבור שאפשר על בסיס אישי.

מנואל טרכטנברג: זה לא צריך להיות נציג ארגון.

אלי אלאלוף: אפילו פוליטי במל"ג כביכול - - -

מנואל טרכטנברג: אפילו פוליטי.

מנואל טרכטנברג: אני מבין את החשש שלך, אבל אין לו בסיס.

מנואל טרכטנברג: אין מניעה בכלל.

מנואל טרכטנברג: כמובן באיזה בולטות יש לארגון וכו', אבל זה סיפור כבר אחר.

אלי אלאלוף: אני חושב שהייצוג של גופים שהיום משרתים - כמה אמרת?

אלי אלאלוף: חצי מיליון ילדים?

אלי אלאלוף: - -

<קרן איוס: לגמרי.

<קרן איוס: יש לנו 15,000 מסגרות.

אלי אלאלוף: - - אני לא הייתי משאיר את זה למקריות.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה שזה יימצא, שיהיה להם ייצוג.

אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שנמצא את זה.

אלי אלאלוף: גברתי, בבקשה.

<רויטל לן כהן: עו"ד רויטל לן כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

<רויטל לן כהן: אני רוצה לחזק את מה שאת אומרת.

<רויטל לן כהן: המצב הזה שבו מי שיצטרך לבחור, אנחנו נמצאים במצב פוליטי שפוגע בחברה האזרחית.

<רויטל לן כהן: אנחנו פועלים בתוך החברה האזרחית.

<רויטל לן כהן: אם נצטרך למצוא את עצמנו בתוך שיקולים פוליטיים של שר לא נוכל לקיים את התפקיד שלנו כחברה אזרחית.

<רויטל לן כהן: אני ממש מבקשת שלא נהיה תלויים בשיקולים פוליטיים של שר כזה או אחר שנבחר.

<רויטל לן כהן: זה חייב להישאר נקי.

אלי אלאלוף: אני מציע כמו שעשינו בדברים אחרים, הגוף הארגוני הגדול ביותר על מנת שיהיה ייצוג למסגרות עד גיל שלוש הפרטיות, וגם בנושא של החינוך המיוחד שיהיה ושאינם בזה.

<רינה כהן: רינה כהן, יושב-ראש המועצה הציבורית להורים בישראל.

<רינה כהן: אני רוצה להצטרף לדבריה של עו"ד כהן.

<רינה כהן: אני רוצה שממש נדגיש שיהיו הורים כנציגי הורים בתוך המועצה, ושזה לא יחמוק מאתנו.

<רינה כהן: כולנו מודעים לזה שאין גיל רך בלי הורים.

<ענת מימון: כתוב: הורים.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני מציע שבניסוח נמצא דרך להדק את הקריטריונים של הייצוגיות.

מנואל טרכטנברג: זה מה שצריך.

אלי אלאלוף: זה יהיה ברור שנציין שיש צורך בייצוג של גופים פרטיים.

מנואל טרכטנברג: של כל מגוון הגופים, בין הפרטיים, בין הציבוריים - אתה צריך להגיד אמירה כזו.

מנואל טרכטנברג: ההורים כתובים.

מנואל טרכטנברג: אמירה כזו היא בסדר.

מנואל טרכטנברג: כלומר, לחזק.

<רויטל לן כהן: שתי הערות קטנות אחרונות כי אני גם צריכה לוועדת החינוך: ראשית, הנושא הזה של הארגון הגדול הוא מאוד בעייתי.

מנואל טרכטנברג: לא כתוב.

<רויטל לן כהן: אדוני יושב-ראש הוועדה העלה אותו, ואני רוצה להסביר מדוע.

<רויטל לן כהן: במיוחד בתחום המוגבלויות, אחת הבעיות הקשות שלנו היתה שהארגונים הגדולים שלטו בזכויות, ואז הארגונים הקטנים או המוגבלויות שיש להן פחות ייצוג כי מספרית הם פחותים באוכלוסייה, הלכו לאיבוד ונדרסו.

<רויטל לן כהן: לכן, אני לא בטוחה שהגודל הוא הקובע פה באופן עקרוני.

<רויטל לן כהן: דבר נוסף, אם יש איזושהי אפשרות - - -

אלי אלאלוף: מה הפתרון?

אלי אלאלוף: מה הקריטריונים שאת בוחרת?

אלי אלאלוף: מה ההצעה?

<רויטל לן כהן: כשאתה בוחר, אתה בוחר ברמה האישית ועל סמך המלצות.

<רויטל לן כהן: לכן, אני אומרת שוועדה - - -

אלי אלאלוף: זה לא לפי גודל?

<רויטל לן כהן: לא, במיוחד בתחום שלנו - - -

אלי אלאלוף: פה התוצאה תהיה שיבחרו אנשים לפי - - -

<רויטל לן כהן: אדוני, זה התוצאה של זה שבשנות ה-60 חוקקו את מה שקראו לו אז חוק הפיגור, ושלפני חמש שנים התחלנו להתמודד עם מה שמכונה חוק האוטיסטים כי הארגון הגדול דואג לעצמו וכל הארגונים האחרים הלכו לאיבוד.

אלי אלאלוף: נראה איך נגיע לזה.

<רויטל לן כהן: הדבר השני, שתהיה איזושהי דרך שאנשים יוכלו לעשות את זה דרך קול קורא ולא דרך היכרות אישית שאתה מגיע לשר והוא ממליץ, אחרת אנחנו חוטאים פה לחברה האזרחית.

<רויטל לן כהן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברתי.

<אסנת הראל: בוקר טוב, אני רוצה לחזק את זה.

<אסנת הראל: שמי אסנת הראל , מנכ"לית מכון אדלר.

אלי אלאלוף: איך מכון אדלר לא ידבר על ההורים?

אלי אלאלוף: זה נראה טבעי.

<אסנת הראל: איך לא נדבר בגיל הרך על ההורים?

<אסנת הראל: יש גיל הרך ואליו מחוברים הורים.

<אסנת הראל: בקשתי שיהיה סעיף נפרד של נציגות הורים.

<אסנת הראל: לא ארבעה נציגי ציבור כגון הורים.

<אסנת הראל: ההורים זה לא דרך אגב, להורים יש משמעות.

<אסנת הראל: זה ישפר את הגישה הלעומתית בין הורים לצוותי חינוך.

<אסנת הראל: בואו נבנה שיתוף פעולה מהמסד.

<אסנת הראל: צריך להיות סעיף נפרד לנציגות הורים, וזה מה שאני מבקשת.

מנואל טרכטנברג: לא נפתור את זה עכשיו, אבל אני רוצה להגיד את הדבר הבא.

מנואל טרכטנברג: נציגות הורים זה הכי קשה לעשות לשביעות רצונם של כולם כי יש מיליון הורים ואין שום מנגנון שבוחר הורים.

מנואל טרכטנברג: יש אין ספור ארגוני הורים.

<אסנת הראל: אם זה קשה, לא נעשה את זה כי זה קשה?

<אסנת הראל: הייתכן שתהיה מערכת של הגיל הרך בלי הורות?

<אסנת הראל: זה לא ייתכן.

<אסנת הראל: זה כגון, זה אגב.

אלי אלאלוף: יש לי כל כך הרבה הערכה למכון אדלר שאני לא יכול להיות בוויכוח איתך.

אלי אלאלוף: המיקוד שלנו כרגע הוא על הרשות לגיל הרך, לא על כל העולם.

אלי אלאלוף: הרשות לגיל הרך והוריו.

אלי אלאלוף: צריכים להוסיף: והוריו.

אלי אלאלוף: הוא לא יתום.

אלי אלאלוף: אני רוצה להתקדם.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד 17 דקות.

<ענת מימון: אני רק מסכמת שהעלינו את זה לארבעה נציגי ציבור, ואנחנו מחדדים שבתוכם יהיה כגון נציגי הורים, ונציגי ארגונים העוסקים בגיל הרך שמייצגים מגוון של גופים, גם פרטיים, גם ציבוריים.

<ענת מימון: כמובן שננסח את זה.

<ענת מימון: אבל שיהיה ברור שצריך קשת של ייצוג לכל הגופים.

<ענת מימון: אחד ממנה שר הבריאות, הוא ממנה את הנציג – שר הבריאות בלי המלצה, ושלושה ממונים על-ידי שר החינוך.

<ענת מימון: בסדר?

אלי אלאלוף: מצוין.

<קרן איוס: איך מגישים בקשה למועמדות לנציגות?

<קרן איוס: מה הפרוצדורה?

<ענת מימון: זה לא חדש.

אלי אלאלוף: זה לא בחוק.

אלי אלאלוף: אולי בתקנות, אם יהיו.

אלי אלאלוף: משרד החינוך, בבקשה.

<מיכל חורין: הנציג פה של משרד הבריאות ממונה על-ידי שר הבריאות?

אלי אלאלוף: נכון.

<ענת מימון: כן.

<מיכל חורין: זאת אומרת, בשונה מהנציגים האחרים שממונים על-ידי שר החינוך והמלצות של השרים, פה - - -

<ענת מימון: לא, כבר אין המלצות שרים.

מנואל טרכטנברג: אין, נגמר.

אלי אלאלוף: אין, הורדנו.

<מיכל חורין: לא, אני מדברת על החברים האחרים בסעיפים הקודמים.

<ענת מימון: אה, בהמלצה.

<ענת מימון: אותו נוסח, זה אותו דבר.

מנואל טרכטנברג: זה הכול אותו דבר, אותו מנגנון - בהמלצה.

<מיכל חורין: אותו דבר.

<מיכל חורין: זאת אומרת, שר הבריאות נותן מומלץ אחד בלבד.

<ענת מימון: אחד, בדיוק.

<ענת מימון: על-פי המלצת שר הבריאות, ופה בשלושה של משרד החינוך.

אלי אלאלוף: בבקשה, גברתי.

<דליה אלוני: אני ד"ר דליה אלוני מהסתדרות הפסיכולוגים בישראל.

<דליה אלוני: ביקשתי להתייחס גם לסעיף 5 שנוגע להרכב המועצה.

<דליה אלוני: ראשית, אנחנו גם כמובן שמחים על היוזמה ומאוד תומכים בהקמת הרשות בעניין הגיל הרך.

<דליה אלוני: אנחנו מבקשים וחושבים שגם חשוב שיהיה פסיכולוג שיתרום בהבנת הצרכים הרגשיים של ילדי הגיל הרך, גם בחינוך הרגיל, גם בחינוך המיוחד, ויתרום מהניסיון שלו בנוגע לתנאים שנדרשים להבטחת בריאותם הנפשית.

<דליה אלוני: יש לנו כמובן אנשים בעלי ידע והכשרה ספציפית: פסיכולוגים התפתחותיים, פסיכולוגים חינוכיים, שחשוב שיתנו את הדעת גם - - -

מנואל טרכטנברג: אז אולי הנציג של משרד הבריאות - - -

אלי אלאלוף: משרד החינוך, הבריאות, לכל אחד יש את זה.

אלי אלאלוף: אומנם יש לי יתרון על חלק מכם.

אלי אלאלוף: אני בא ממשפחה ברוכת ילדים וכמה שנהיה יותר, אני יותר שמח.

אלי אלאלוף: אבל יש גבול כמה.

אלי אלאלוף: אנחנו ברשות ועוד מעט לא נמצא אפילו בכנסת חדר להתכנס.

<דליה אלוני: אבל כשאומרים משרד החינוך או הבריאות לא מתכוונים ספציפית לפסיכולוג התפתחותי או חינוכי.

אלי אלאלוף: אני מציע שתעשו עבודה.

אלי אלאלוף: תתחילו לשכנע את המערכות שאתם צריכים להיות הנציגים.

אלי אלאלוף: בבקשה, בקיצור.

<דורית חזן: שלום, שמי דורית חזן.

<דורית חזן: אני יושבת-ראש ארגון גננות מחנכות.

<דורית חזן: הארגון הזה הוקם בגלל שעד היום לא היתה נציגות אמיתית לגננות שהן אלה שמעצבות את הגיל הרך, והן צריכות לקבל את התנאים.

<דורית חזן: חוקים חוקקו במדינת ישראל מעל התנאים שלנו, מעל ראשי הגננות.

<דורית חזן: כשאנחנו מגיעות לגן, ואני מקבלת ילדים מתחת לגיל שלוש ללא תנאים לחתל אותם - - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מתנצל להיות נציג השעון.

אלי אלאלוף: תתחילי לקצר.

<דורית חזן: אני מסכמת.

<דורית חזן: אני חושבת שצריך להביא אנשים מתוך השטח שייצוג את הגיל הרך.

אלי אלאלוף: יש ועדות משנה אחר כך ושם יהיה מקום לכולם.

אלי אלאלוף: זה יותר מקצועי.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה דיון כללי אלא ספציפי, מקצועי.

אלי אלאלוף: שם נמצא אותם, נכון?

מנואל טרכטנברג: לגמרי.

<ענת מימון: נגיע לסעיף הזה.

<סיגל מרד אברג'יל: כמו שאמרתי קודם, אנחנו מבקשים כמו שאמרתי קודם, כיושב-ראש המועצה שאנחנו רואים את זה כתפקיד ייצוגי, כתפקיד שיש לו חשיבות מבחינת הנראות, יהיה - - -

אלי אלאלוף: אני רק קורא לו יושב-ראש הרשות.

<סיגל מרד אברג'יל: כרגע כתוב: המועצה בנוסח שלפניי.

<סיגל מרד אברג'יל: אם שיניתם אז זה לא תואם.

<סיגל מרד אברג'יל: יושב-ראש המועצה – אנחנו מבקשים שזה יהיה שר העבודה והרווחה יחד עם שר החינוך.

<סיגל מרד אברג'יל: לגבי הסעיף של הסגן - אנחנו טרם הישיבה פירשנו את "על דעת שר העבודה" בתור הסכמה.

<סיגל מרד אברג'יל: אני מבינה שכאן ההבהרה היא שזה בהתייעצות.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מבקשים שזה יהיה בהסכמה.

<סיגל מרד אברג'יל: לעניין ההערה של מינוי ארבעת הנציגים, נציגי הציבור - המניין של מספר החברים כשאנחנו סופרים אותו, לפחות בראייה שלנו, אנחנו רואים ארבעה נציגים של משרד החינוך: יש את היושב-ראש, יש את סגנו ויש עוד שני חברים.

<סיגל מרד אברג'יל: לכן, במצב שבו באים ואומרים שכשיש ארבעה נציגי ציבור, שר העבודה והרווחה לא ממנה אחד מביניהם, אנחנו רואים בזה החלשה של שר העבודה והרווחה.

<סיגל מרד אברג'יל: אם באמת העיקרון הוא איזון אז אנחנו רואים פה שיבוש של האיזון.

<סיגל מרד אברג'יל: תודה.

<קריאה: יש פה 12.

<ענת מימון: 12, אני מגיעה.

<ענת מימון: יש נציג ארגונים המפעילים מעונות יום שגם אותו ממנה שר העבודה והרווחה.

<סיגל מרד אברג'יל: כן, אבל אז אפשר לבוא ולדבר גם על נציגי המל"ג שהם תחת שר החינוך, וגם זה משהו שאפשר לשחק - - -

<רבקה לזובסקי: אדוני היושב-ראש, לא יכול להיות רק אחד.

<רבקה לזובסקי: זה יגרום למתחים.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אם אתם לא מרגישים שזה מערכת מה זה עדינה, אז אתם באמת כאילו לא נמצאים בדיון.

אלי אלאלוף: היות ואני יודע שאתם מבינים את זה, תאמינו לי שכל דבר, גם ויכוח בין מנו לביני, ועבדאללה, תאמינו – בדקנו את הכול.

אלי אלאלוף: צריך שהגוף הזה כבר יתחיל לעבוד.

אלי אלאלוף: עשינו את זה בצורה שתרצה את כולם כמה שיותר, אבל זה ברור שלא כולם מרוצים.

אלי אלאלוף: עם שר העבודה והרווחה - זה הובא לידיעתו.

אלי אלאלוף: אם הוא רוצה לשנות דברים אז נשמח לקבל את זה, אבל בצורה שגם העברנו לו.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שלא הייתי עושה עכשיו שינויים מהותיים כפי שאת מבקשת.

אלי אלאלוף: אנחנו לא נעשה שינויים כרגע מהותיים.

אלי אלאלוף: זה נראה לי שזה מערער את כל המבנה שעשינו.

<סיגל מרד אברג'יל: למיטב ידיעתי, אלה הדרישות שהיו מהיום הראשון שההצעה הונחה בפני המשרד.

<סיגל מרד אברג'יל: גם הבוקר בדקנו מול אנשי לשכת השר את העניין וזו העמדה.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, העניין של שני יושבי-ראש מקבילים עלה בשיחה הראשונה וזה ירד.

מנואל טרכטנברג: חד-משמעית זה ירד.

מנואל טרכטנברג: אני אבהיר את זה עמדתי בעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: אם זה הכיוון, אני מושך את הצעת החוק.

מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה במלוא הרצינות ולא כאיום.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שמה שאמר חבר הכנסת איתן ברושי הוא נכון.

מנואל טרכטנברג: אין טעם לייצר גוף שהוא מעוות עד כדי בלתי אפשרי לנהל אותו.

מנואל טרכטנברג: במדינת ישראל צריך למצוא פתרונות, ולא בגלל איזה קוניונקטורה נקודתית של שר זה או אחר שרוצה טריטוריה זו או אחרת.

מנואל טרכטנברג: אני לא אתן יד לזה.

מנואל טרכטנברג: אני מושך את החוק, חד-משמעית, וילדי ישראל ייפגעו מזה.

מנואל טרכטנברג: זה יהיה המסר שייצא אל מול מיליון הורים שכיום מבקשים פתרונות לילדים שלהם.

מנואל טרכטנברג: אני מתפלא שאחרי כל התקופה הזו של עבודה כל כך קשה אנחנו עדיין בוויכוח טריטוריאלי גרידא שאין לו שום קשר לעצם העניין.

מנואל טרכטנברג: אני מצטער שאני אומר את זה בתקיפות כזו .

מנואל טרכטנברג: זה לא לך, זה המסר.

מנואל טרכטנברג: תעבירי את המסר הלאה.

מנואל טרכטנברג: אני מוכן לספוג גם את האש.

מנואל טרכטנברג: אני לא מוכן ליטול חלק בחקיקה שיוצרת עיוות ולא פתרון.

מנואל טרכטנברג: לא בשביל זה אנחנו נמצאים פה כנציגי ציבור במובן הטוב של המילה.

<קריאה: גם הציבור לא רוצה לשמוע את זה.

אלי אלאלוף: אני רוצה בטון אחר.

אלי אלאלוף: מנו, סליחה.

אלי אלאלוף: אני יותר זקן ממך, בדקתי את זה.

אלי אלאלוף: מותר לי.

אלי אלאלוף: אני חוזר, סיכמנו על משהו וההצעות שלכם לא התקבלו.

אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך לפי הכתוב בהצעת החוק.

אלי אלאלוף: סליחה שאני מעיר לחבר שלי.

מנואל טרכטנברג: לא, לא - על הכיפק.

<קריאה: הציבור מבקש לא למשוך את ההצעה, רוצים להמשיך.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: הוא לא יכול למשוך לבד.

אלי אלאלוף: בשביל זה יושב-ראש.

מנואל טרכטנברג: אמרתי: אם.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים, בבקשה.

<הדיל יונס: הערה אחת לפני שאנחנו מסיימים את הסעיף הזה.

<הדיל יונס: שמנו לב שבהרכב המועצה יש נציגות נכבדה לכל מיני אנשי מקצוע, אבל ההיבט המשפטי לא הובא.

<הדיל יונס: זו הערה שעלתה מצד ייעוץ וחקיקה.

<הדיל יונס: עולים הרבה היבטים של טיפול והשגחה ופרטיות של ילדים שנחשפים אולי, קבלת נתונים.

<ענת מימון: - - - יועץ משפטי כבעל תפקיד?

עבדאללה אבו מערוף: תמיד יש יועץ משפטי.

מנואל טרכטנברג: במועצות כאלה כמו המל"ג יש יועץ משפטי.

מנואל טרכטנברג: יועץ משפטי זה תמיד אחת הפונקציות הכי חשובות בכל מועצה.

אלי אלאלוף: וגם אם זה לא גלוי, זה תמיד נוכח.

<עדי חן: ולכן, ההמלצה שלי היתה להוסיף שופט בדימוס שעסק בענייני משפחה שמתמקצע בדיוק בנושא הזה של הגיל הרך בהיבטים השונים.

<עדי חן: זה רק יוסיף, זה לא יזיק.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שיש לי הערכה אדירה ליועצים המשפטיים.

אלי אלאלוף: הם נמצאים בכל דבר, גם כשהם לא בתוך הפורום.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים את זה.

<ענת מימון: (12) - הקראתי את הנציג הזה.

<ענת מימון: (13) - זה רופא שמומחיותו כרגע בתחום רפואת ילדים.

<נדב דוידוביץ: זה נושא שנדון לפני תשעה חודשים בכנס.

<ענת מימון: זה לא הוכנס.

<ענת מימון: זה היה בנוסח הקודם, הוחלף במומחיות ברפואת ילדים.

<ענת מימון: כרגע זה רופא שמומחיותו בתחום רפואת ילדים ולפי המלצה של הארגון המקצועי המייצג את המספר הגדול ביותר של רופאים העוסקים ברפואת ילדים בישראל.

<ענת מימון: היתה בקשה להוסיף נציג נוסף.

<נדב דוידוביץ: הסיבה שמחר תדונו פה בוועדת סומך, והראייה הצרה שדיברת עליה, כי לצערי - ויש לי הערכה רבה לפרופ' סומך, אני חבר טוב שלו - בגלל שהוא לא רופא מומחה בבריאות הציבור, הוא מטפל בילדים חולים.

<נדב דוידוביץ: רופאי בריאות הציבור הם אלה שמפעילים את טיפות החלב, הם אלה שמכירים את נושא התפתחות הילד.

<נדב דוידוביץ: אני חושב שזה פשוט טעות.

<נדב דוידוביץ: דנו בזה לפני תשעה חודשים, והתפלאתי לראות שהדבר הזה לא נכנס.

<נדב דוידוביץ: לפני תשעה חודשים גם לא היתה התנגדות של משרד הבריאות.

<נדב דוידוביץ: אני חושב שזה דבר שהוא יותר נכון.

אלי אלאלוף: אני חושב שיהיה או מזה או מזה.

מנואל טרכטנברג: לא, לא.

מנואל טרכטנברג: יש בעייתיות.

מנואל טרכטנברג: קודם כל, אמרנו שנציג משרד הבריאות יהיה או זה או זה.

מנואל טרכטנברג: הכנסנו את זה שם.

מנואל טרכטנברג: אני מבין את מה שאתה אומר.

<נדב דוידוביץ: אני אומר לך שזה לטובת העניין.

מנואל טרכטנברג: הכול לטובת העניין.

מנואל טרכטנברג: אפשר להוסיף עוד חבר.

מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר לכם, האיזונים האלה כל כך קשים.

מנואל טרכטנברג: האיזון יופר.

מנואל טרכטנברג: הרופא שמדובר עליו בסעיף האחרון, כתוב שהוא ייבחר על-פי המלצתו של הארגון הכי גדול של רופאי הילדים.

מנואל טרכטנברג: אם אתה אומר: או או אז כבר יצרת בעיה כיוון שאז מה צריך?

מנואל טרכטנברג: ארגון אחר של רופאים שהם לרפואה - - -

<נדב דוידוביץ: איגוד רופאי בריאות הציבור, כן.

מנואל טרכטנברג: אבל אתה יודע שיש פה קונפליקטים בין ארגונים.

מנואל טרכטנברג: אנחנו לא יכולים להיכנס לסרט הזה.

<נדב דוידוביץ: אני אומר לכם בכנות שזו תהיה טעות.

<נדב דוידוביץ: עובדה שבסוף ועדה שעומד בה רופא ילדים הולך להוציא המלצות על טיפות החלב, וזה פשוט טעות.

<נדב דוידוביץ: אין להם את הראייה הרחבה.

<נדב דוידוביץ: גם דובר על זה לפני תשעה חודשים.

מנואל טרכטנברג: לא נפתור את זה עכשיו, אפשר בשנייה ושלישית.

עבדאללה אבו מערוף: - - - אפילו היה כתוב נוירולוג - - -, זה גם עוד יותר טוב.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: היות ואתה נציג משרד הבריאות - - -

<נדב דוידוביץ: לא, לא.

<נדב דוידוביץ: אני נציג איגוד רופאי בריאות הציבור.

<נדב דוידוביץ: עבדתי בעבר במשרד הבריאות.

<נדב דוידוביץ: היום אני כבר לא איש משרד הבריאות, הייתי.

<נדב דוידוביץ: אני באוניברסיטת בן-גוריון.

<נדב דוידוביץ: יש פה נציגה של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: אני שמח, אני אוהב את בן-גוריון.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אנחנו נשאיר את זה ונתמודד עם הבעיה בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית.

<אילנה סטולרמן: אני רוצה להתייחס.

<אילנה סטולרמן: אילנה סטולרמן, שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות.

<אילנה סטולרמן: כאן לא מוזכרות בכלל האחיות בטיפות החלב שהן אחיות בריאות הציבור והן מפעילות כאלף טיפות חלב.

<אילנה סטולרמן: אולי משהו שיכול לתת איזון פה הוא כן להכניס נציגה של אחיות בריאות הציבור, ובסעיף האחרון זה יהיה הרופא.

עבדאללה אבו מערוף: רציתם בכלל להפריט את טיפות החלב.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא יהיה אקטואלי בכלל.

מנואל טרכטנברג: לשר הבריאות יש עוד קלף וזה נציג ציבור שיומלץ על-ידי שר הבריאות.

מנואל טרכטנברג: אין שום מניעה ששר הבריאות יבחר כנציג ציבור רופא בבריאות הציבור.

<אילנה סטולרמן: או רופא או אחות.

עבדאללה אבו מערוף: או אחיות.

מנואל טרכטנברג: אי-אפשר את הכול, רבותי.

<אילנה סטולרמן: מי שמכיר את טיפות החלב יודע שמי שמפעיל את טיפות החלב בסופו של דבר בארץ, מי שעובד עם האוכלוסייה, זה אחיות טיפות החלב.

<אילנה סטולרמן: אין כאן - - -

עבדאללה אבו מערוף: אבל יש לו אפשרות לשים נציג במקום אחר, לא כאן.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא איפה שיש רופא אתם לא רוצים שיהיה רופא?

עבדאללה אבו מערוף: שיהיה רופא.

עבדאללה אבו מערוף: דווקא כשיש רופא צריך להיות רופא, ובמומחיות ילדים זה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מבין מה לא טוב כאן.

<אילנה סטולרמן: אנחנו מדברים על בריאות הציבור.

עבדאללה אבו מערוף: אבל יש סעיפים אחרים.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה שמשרד הבריאות יבחר מי הוא רוצה שם בבריאות הציבור.

עבדאללה אבו מערוף: יש מקומות, יש אפשרות אחרת.

אלי אלאלוף: חברים, אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: בינתיים זה השלושה שהביעו עמדה, אבל אני משאיר פתח.

אלי אלאלוף: אחרי שנצביע היום יש לנו עוד דיון כדי לאשר את זה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי אלאלוף: ניקח את כל ההמלצות האלה ונעבוד עליהן ולא נקבל היום החלטות בשלוף.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נשאיר את זה.

אלי אלאלוף: תאמינו לי שכל ההערות נרשמו.

אלי אלאלוף: נקיים דיון.

אלי אלאלוף: אבל היום אני רוצה להצביע על הצעת החוק כפי ש - - -

<אילנה סטולרמן: אוקי, תודה.

<ענת מימון: אני רק מציינת שיש לנו את השר ועוד עשרים נציגים כפי שהצגנו פה.

<ענת מימון: הוספנו רק נציג ציבור אחד.

<ענת מימון: במקום שלושה, ארבעה.

<ענת מימון: זה השינוי היחיד במספר.

<ענת מימון: סעיף 6 – הייצוג ההולם.

<ענת מימון: קיבלנו הערה ממשרד המשפטים שהנוסח המקובל לייצוג הולם הוא אחר.

<ענת מימון: אני מקריאה את הנוסח: בהרכב המועצה יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגן של האוכלוסיות השונות בחברה הישראלית, ובפרט לקבוצות המנויות בסעיף 15א(1) לחוק שירות המדינה (מינויים).

<ענת מימון: אני רק אגיד שהאוכלוסיות המנויות בחוק שם הן: אוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות, אוכלוסייה ערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית, מי שהוא או אחד מהוריו נולד באתיופיה, האוכלוסייה החרדית ועולים חדשים.

<ענת מימון: אלו האוכלוסיות שיינתן להן ייצוג הולם.

<ענת מימון: סעיף 7 – אין שינוי.

<ענת מימון: מדובר באמת על הסעיף שמאפשר למנות ועדות מייעצות בעניינים שונים.

<ענת מימון: פה באמת המקום לכל אנשי המקצוע מתחומים שונים באמת לבוא לידי ביטוי מול המועצה.

<ענת מימון: סעיף 9 – סייגים למינוי ולכהונה כחבר מועצה.

<ענת מימון: גם פה אני רק מדייקת את הנוסח לפי הערות משרד המשפטים.

<ענת מימון: אני מקריאה מהר את סעיף 9: "לא ימונה ולא יכהן כחבר המועצה – (1) מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו, בפסקה זו – "עניין אישי –לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של תאגיד או קרובו הם בעלי עניין בהם, או עניין של גוף שחבר המועצה או קרובו הם מנהלים או עובדים אחראים בו.

<ענת מימון: לעניין זה – בעל עניין כהגדרתו בחוק ניירות ערך.

מנואל טרכטנברג: פה בסעיף הראשון, סעיף (1), העניין הזה של - - -

<ענת מימון: זה מופיע פה.

<ענת מימון: משרד המשפטים רצו לשים את זה בפסקה נפרדת.

<ענת מימון: אני אגיע לזה.

מנואל טרכטנברג: בסדר גמור, אוקי.

<ענת מימון: "קרוב" – בן זוג, הורה, הורה הורה, בן או בת ובני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד או דודה וילדיהם, חותן, חותנת, חם, חמות, כלה, נכד או נכדה, לרבות חורגים, וכן כל אדם אחר הסמוך על שולחנו, וכן שותף, מעביד, או עובד של חבר המועצה.

<ענת מימון: (2) מי שהורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי..." - מורידים את המילים: "לדעת השר" - "...

<ענת מימון: לכהן כחבר המועצה או שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.

<ענת מימון: גם הוא לא יכול לכהן.

<ענת מימון: (ב) על אף האמור בסעיף (א) רשאי חבר מועצה להביא בחשבון גם את ענייניו של הגוף או האוכלוסייה שהוא נציגם, ככל שהם קשורים לחוק זה, ולא יראו אותו כמצוי במצב של ניגוד עניינים בשל כך בלבד.

<ענת מימון: " סעיף 10 – גם פה הנוסח המקובל הוא אחר.

<ענת מימון: במקום (א) ו-(ב) אני מקריאה: "חבר מועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה: הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר, חדל להתקיים בו תנאי מהתנאים שמכוחם מונה או נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו או הוא הורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר מועצה והוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור.

<ענת מימון: ".

<ענת מימון: בסעיף קטן (ג): נעדר בלא סיבה - לא סבירה, אלא מוצדקת.

<ענת מימון: גם בסעיף קטן (ד) אנחנו מוחקים את: אין הוא ראוי לדעת השר - המילים: "לדעת השר", אלא אין הוא ראוי לכהן כחבר מועצה.

<ענת מימון: סעיף 11 - אין שינויים.

<ענת מימון: בסעיף 12 יש בקשה להגביל את הכהונה לשתי כהונות של חבר או לשמונה שנים - תחליטו.

<ענת מימון: שתי כהונות?

מנואל טרכטנברג: כן, שתי כהונות.

<ענת מימון: נכתוב את זה לשתי תקופות כהונה, בסדר?

<ענת מימון: חבר מועצה יכול להיות לשתי תקופות בלבד.

<קריאה: רצופות, נכון?

<ענת מימון: כן, ברור שרצופות.

<ענת מימון: ניגוד עניינים – גם בסעיף 13, שימו לב, חבר המועצה לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא העלול לגרום לו להימצא בניגוד עניינים, במילוי תפקידו כחבר מועצה לבין עניין אישי שלו.

<ענת מימון: בסעיף קטן (ב) אנחנו מדברים על ניגוד עניינים לפי סעיף קטן (א) או לפי סעיף 9(ב).

<ענת מימון: גם את זה הוספנו.

<ענת מימון: סעיף 14 – תוקף פעולות.

<ענת מימון: הסיפא "או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו", אנחנו מורידים אותה.

<ענת מימון: כלומר, פעילות המועצה לא תתקיים כסדרה במצב שיש פגם במינוי או בהמשך הכהונה של חבר מועצה.

<איתנה ברמן: איתנה ברמן, סגנית מנהלת שירות ילד ונוער, משרד הרווחה.

<איתנה ברמן: אני הופתעתי מאוד מאוד שסעיף 15 הורד, והורד גם 18(ב).

<איתנה ברמן: בעצם לא נקבעו מספר ישיבות.

מנואל טרכטנברג: אני איתך.

<איתנה ברמן: זה לא יעלה על הדעת, אנחנו לא יודעים איזה הרכב יהיה.

<איתנה ברמן: הם לא יקיימו את הוועדה, הם לא יישבו ביחד.

<איתנה ברמן: מה יש לפחד לקבוע להיפגש ארבע או שש פעמים בשנה?

<איתנה ברמן: לא יכול להיות שלא יהיה רשום המינימום.

<איתנה ברמן: יהיה רשום: לפחות.

<איתנה ברמן: לדעתי, זו התחלקות.

<איתנה ברמן: זה חוסר אחריות לא לרשום.

אלי אלאלוף: מחזירים את ה-15.

מנואל טרכטנברג: מחזירים את 15(א).

<ענת מימון: אני מקריאה: "יושב ראש המועצה או סגנו יכנסו את המועצה לפחות ארבע פעמים בשנה קלנדרית.

<ענת מימון: ".

<איתנה ברמן: ו-18(ב).

<ענת מימון: רגע, נגיע לשם.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב) מדבר על המניין החוקי.

<ענת מימון: כרגע כתוב שזה 12 חברים.

<ענת מימון: אני מזכירה, זה מתוך 21.

מנואל טרכטנברג: נכון.

מנואל טרכטנברג: זה רוב רגיל.

<ענת מימון: כן.

<סיגל מרד אברג'יל: אני מבקשת להעיר לסעיף הזה.

<סיגל מרד אברג'יל: במניין שלושת החברים של נציגי משרדי הממשלה אנחנו רוצים שינקב באופן מפורש שאחד מהם הוא נציג שר העבודה והרווחה והשירותים החברתיים.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו רוצים להימנע ממצב שבו יתקבלו החלטות שנוגעות באופן מפורש - - -

אלי אלאלוף: מקובל, רשמנו.

<ענת מימון: במניין החוקי אנחנו מציינים: ובהם לפחות אחד מנציגי משרד העבודה.

<ענת מימון: הכוונה לנציגים של המשרד עצמו או של האגף למעונות גם?

אלי אלאלוף: לא, לא.

<ענת מימון: משרד.

אלי אלאלוף: בתנאי שהוא לא עושה את זה בתדירות.

<סיגל מרד אברג'יל: ברור.

<סיגל מרד אברג'יל: יש את הסעיף של מי שלא מגיע ואין נסיבה מוצדקת.

<ענת מימון: אז אפשר להעבירו מתפקידו.

<ענת מימון: בסעיף 16 – גמול והחזר הוצאות, אין שינויים.

<ענת מימון: בסעיף 18 יש את ועדת השרים.

<ענת מימון: כרגע בגלל שאין כבר תחת אחריותו של שר הכלכלה את תחום הגיל הרך אז אין צורך שהוא יהיה בוועדת השרים.

<ענת מימון: ולכן, ועדת השרים תכלול חמישה שרים: יש לנו את שר החינוך שהוא היושב-ראש, שר הבריאות, שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, שר האוצר ושר הפנים.

<סיגל מרד אברג'יל: גם בהקשר הזה אנחנו מבקשים שיושב-ראש ועדת השרים יהיה יושב-ראש משותף, גם שר החינוך וגם שר העבודה והרווחה.

אלי אלאלוף: יש נוהלים כאלה בוועדות שרים?

<מיכל חורין: אני ממשרד החינוך.

<מיכל חורין: אנחנו כמובן מתנגדים לזה.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: אבל יש בכלל ועדות שרים עם שני ראשים?

<סיגל מרד אברג'יל: אני לא חושבת שיש מניעה תקנונית מבחינת תקנון עבודת הממשלה.

<סיגל מרד אברג'יל: זה בדרך כלל פררוגטיבה של הממשלה.

עבדאללה אבו מערוף: זה לצאת מהדלת ולחזור מהחלון.

אלי אלאלוף: זה לא מקובל.

אלי אלאלוף: למרות שנעשה את הפנייה, אבל אני מציע שבשלב זה לא מקובל.

<מיכל חורין: משרד החינוך – אנחנו כמובן מתנגדים.

אלי אלאלוף: לא, חבל.

אלי אלאלוף: אמרנו שלא.

אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לנו חקלאים בחוץ.

<קריאה: גם ילדים זה פרי בטן.

<ענת מימון: סעיף קטן (ג) – דיברנו על זה שההחלטה, האישור, של ועדת השרים יהיה ברוב של שני שלישים.

<ענת מימון: זה כשהיו שישה שרים.

<ענת מימון: כרגע יש לנו חמישה שרים.

<ענת מימון: אז אולי נקבע שזה יהיה ברוב חברי ועדת שרים?

<ענת מימון: לא רוב של שני שלישים כי זה לא כל כך - - -

אלי אלאלוף: לא, יש כללים לוועדת שרים.

אלי אלאלוף: תשאירו את זה בכללים.

<ענת מימון: צריך ברוב חבריה.

מנואל טרכטנברג: יכול להיות שבאים שלושה שרים בלבד – קוורום.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שהיא צודקת.

אלי אלאלוף: לא, אין.

אלי אלאלוף: אני לא מצאתי.

אלי אלאלוף: אני הייתי חבר פעם כעוזר של פרופ' ידין.

אלי אלאלוף: רוב הזמן זה היה לבד.

עבדאללה אבו מערוף: צריכה לכתוב: מהנוכחים.

<ענת מימון: כתוב: רוב של שני שלישים.

<ענת מימון: השאלה אם אנחנו - - - לרוב חבריה?

<הדיל יונס: זה לא מוכר בחקיקה שקובעים רוב כזה.

<ענת מימון: למחוק את זה?

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: ועדת שרים זה לפי כללי ועדות שרים – ודאי.

<ענת מימון: טוב.

<ענת מימון: אז אני מוחקת את הרוב הנדרש לקבלת ההחלטה.

<ולרי זילכה: ולרי זילכה, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.

<ולרי זילכה: אני מבקשת ללכת אחורה.

<ולרי זילכה: בסעיף 15 אמרתם שהמניין החוקי הוא מינימום 18?

<ענת מימון: 12.

<ולרי זילכה: 12.

<ולרי זילכה: זאת אומרת, גם כשהגדלתם ל-21 זה עדיין 12.

אלי אלאלוף: זה אחד יותר.

<סיגל מרד אברג'יל: זה 12 פלוס השרים.

<קריאות: לא, זה בהם.

<ולרי זילכה: בסך הכול, 12 מניין חוקי.

<ולרי זילכה: בסדר, תודה.

<ענת מימון: ב-(18) אם אתם רוצים להחזיר את העניין הזה שוועדת השרים גם תתכנס לפחות פעמיים בשנה.

<קריאות: כן.

<הדיל יונס: זה לא אותו דבר.

<הדיל יונס: לא נהוג להתערב בעבודת הממשלה ולקבוע מספר.

אלי אלאלוף: היות ויש לי ניסיון, אני מציע ועדת שרים לפי כללי ועדות שרים.

<ענת מימון: אז אנחנו מוחקים את סעיף קטן (ב) בעניין הזה.

<ענת מימון: רק לגבי המועצה קבענו.

<איתנה ברמן: אבל בהמשך צריך לעדכן את ועדת השרים בעבודת המועצה.

<איתנה ברמן: איך יעדכנו אותם אם הם לא - - -?

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: חברים, אני מציע שמה שלא בסמכותנו, לא להתייחס.

אלי אלאלוף: ועדת השרים מתכנסת לפי כללים של ועדות שרים בכלל.

<הדיל יונס: אני רק חוזרת ומציינת את ההערה הקודמת שלי לגבי קביעת סמכויות או תפקידים של - - -

מנואל טרכטנברג: מה שכתוב ב-(ג) נחדד בכתיבה משפטית.

מנואל טרכטנברג: אבל כרגע לא נשנה.

<ענת מימון: בשנייה-שלישית.

<סיגל מרד אברג'יל: הערה לסעיף 18(ג).

<סיגל מרד אברג'יל: בסעיף 18(ג) נאמר שהתקציב למימוש התוכנית הלאומית הרב-שנתית יהיה כסעיף תקציבי בתקציב משרד החינוך.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מבקשים שהתקציב שמיועד לנושאים שבתחום אחריותו של שר העבודה והרווחה יתוקצב בתקציב משרד העבודה והרווחה.

<סיגל מרד אברג'יל: הסיפור של העברות תקציביות נהיה מורכב עם השנים.

<סיגל מרד אברג'יל: פעם מישהו זרק איזשהו סיפור של קרנות שזה גם כן משהו שהוא לא ישים.

מנואל טרכטנברג: כתוב: "אלא אם כן קבעה ועדת השרים אחרת".

<סיגל מרד אברג'יל: מי זו ועדת השרים?

<סיגל מרד אברג'יל: שר החינוך שהוא יושב-ראש ועדת השרים יבוא ויגיד: אני רוצה את התקציב אצלי.

<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מדברים פה על משהו שאם רוצים שיקרה, ואם הולכים להיות פה דברים שקשורים לתחום אחריותו של שר העבודה והרווחה, צריך לתת לו את הכלים שיאפשרו לו את זה.

<סיגל מרד אברג'יל: הסיפור של תקציב שרשום בספר התקציב של המשרד הרלוונטי הוא עניין מהותי.

מנואל טרכטנברג: זה לא שונה ממה שקורה אצלכם היום עם התוכנית הלאומית שיש סעיף אחד.

מנואל טרכטנברג: אם זה טוב למשרד הרווחה כשזה יושב אצלה, זה גם טוב לעניין של הגיל הרך כשזה יושב במקום אחר, אלא אם כן את רוצה לשנות את צורת התקצוב של הוועדה הלאומית.

<סיגל מרד אברג'יל: אני לא מכירה את תחומי הפעילות של הוועדה ההיא.

<סיגל מרד אברג'יל: אני לא יודעת להגיד מי המשרד הדומיננטי.

מנואל טרכטנברג: אנחנו יודעים להגיד כי הדבר הזה עלה כאן.

מנואל טרכטנברג: זה לא דומיננטי, לא דומיננטי.

מנואל טרכטנברג: אנחנו העתקנו את המודל מכם, העתקנו את המודל מהוועדה הלאומית לילדים ונוער בסיכון.

מנואל טרכטנברג: משם לקחנו את המודל.

מנואל טרכטנברג: אי-אפשר להגיד: זה טוב לי כשזה יושב אצלי, וזה לא טוב למישהו אחר כשיושב במקום אחר.

עבדאללה אבו מערוף: למשל, או אם אני רוצה לקחת וטו, זה גם לא טוב.

עבדאללה אבו מערוף: את רוצה לקחת וטו לשר הרווחה, אז מה הטעם של המועצה?

עבדאללה אבו מערוף: צריך להיות ראש אחד, וזהו.

<סיגל מרד אברג'יל: אני לא רוצה לקחת וטו.

<סיגל מרד אברג'יל: אשמח להבהיר.

<סיגל מרד אברג'יל: אני לא אמרתי וטו לשר העבודה והרווחה, אמרתי שכבר כשהגיעו להחלטות והגיעו לנושאים שצריכים להיות בתחום אחריותו של שר העבודה והרווחה, הסעיף התקציבי יהיה בספר התקציב של משרד העבודה והרווחה, ולא כמשהו שנמצא בספר התקציב של משרד החינוך וצריך לטפל בהעברות תקציביות ואז להגיע לוועדת הכספים כדי לאשר את הוועדות הספציפיות.

אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר את הנושא הזה לוועדת שרים.

עבדאללה אבו מערוף: אבל המטרה כאן שלא יהיה פיצול.

מנואל טרכטנברג: אני לא הכרתי את המודל הזה.

מנואל טרכטנברג: העתקנו אותו מכם.

<איתנה ברמן: - - - שיש צינור אחד לחמישה משרדי ממשלה.

מנואל טרכטנברג: נכון, כך זה עובד.

מנואל טרכטנברג: העתקנו את זה ממשרד הרווחה, למדנו את זה מהם.

אלי אלאלוף: ככה היה גם בשיקום שכונות.

אלי אלאלוף: היה תקציב אחד ואחר כך פיצלו אותו.

<ענת מימון: אני מדגישה שזה תקציב תוספתי.

<ענת מימון: הדגשנו את זה.

<ענת מימון: בנוסף, היא לא מופקדת.

<ענת מימון: היא מפקחת.

<ענת מימון: עוד שינוי קטן.

<ענת מימון: בסעיף 19 הבנתי שאנחנו רוצים להחזיר את המילה "מידע".

מנואל טרכטנברג: כן, זה טעות.

<ענת מימון: כלומר, המרכז הלאומי למידע.

<ענת מימון: ונעשה את זה בהתאמה.

<רינה כהן: כי זה שמו.

<ענת מימון: כן, כן.

<ענת מימון: לכן, בהתאמה נתקן את כל סעיף 19 כך.

מנואל טרכטנברג: בדיוק.

<ענת מימון: לגבי סעיף קטן (ב) בסעיף 19 - אנחנו משאירים אותו מחוק בינתיים?

מנואל טרכטנברג: בינתיים, כן – בסדר.

<ענת מימון: סעיף 20- גם כמובן אנחנו נשנה את מרכז המידע.

<ענת מימון: בסעיף 21 - גם אין שינוי, וגם 22.

<ענת מימון: אפשר להצביע עם הערות שהצגנו.

<ענת מימון: אני רק מדגישה שהוועדה כבר קבעה בישיבה הקודמת שלה שלא מדובר בהצעת חוק תקציבית לפי סעיף 93 לתקנון.

מנואל טרכטנברג: נכון.

אלי אלאלוף: חברי, אנחנו יכולים להצביע?

אלי אלאלוף: מי בעד ההצעה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: אין נמנעים.

אלי אלאלוף: (מחיאות כפיים)

<קריאות: בשעה טובה, כל הכבוד.

אלי אלאלוף: תודה רבה, הישיבה נעולה.