ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 115, 2017-06-06 11:00

אורי מקלב: בוקר טוב, רבותי, אין לי את הפטיש וכפי שאני רואה כאן את האופי של המשתתפים, כולם אנשים מתורבתים מאוד, כך שאין לנו חשש שגם בלי פטיש אני אוכל.

אורי מקלב: אני מכנס אתכם ולתשומת הלב שאני מבקש ומתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה היום, יום שלישי, יום שנכפל בו פעמיים כי טוב, י"ב בסיון תשע"ז, 6.6.2017.

אורי מקלב: על סדר יומנו תכנית לאומית לקידום תחום התחבורה החכמה – מעקב אחר יישום החלטת ממשלה מס' 2316.

אורי מקלב: הדיון היום הוא בהשתתפות ד"ר ענת בונשטיין, ראש מינהלת תחבורה חכמה במשרד ראש הממשלה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים ומודעים להחלטת הממשלה מלפני כחצי שנה, שמקימה תכנית לאומית עם ועדת היגוי.

אורי מקלב: היא מורכבת מנציגים שונים של הממשלה ונתנו להוביל את זה בתחום המעשי לראש מינהלת תחליפי דלקים ותחבורה חכמה.

אורי מקלב: זאת החלטה שהיא תחבורה חכמה אבל היא גם החלטה חכמה להקדים, לראות צעד אחד קדימה, להוביל נושא של תחבורה חכמה.

אורי מקלב: לא צריך להכביר מילים כדי לדעת כמה שנושא התחבורה, תחבורה ציבורית ותחבורה בכלל חשובה מאוד.

אורי מקלב: קודם כל, היא תורמת לבטיחות וזה הדבר הכי חשוב.

אורי מקלב: היא תוכל לתרום לבטיחות ואנחנו יודעים שאנחנו מתקשים להתמודד עם הקטל והפציעות בדרכים ולכל מה שקשור לבטיחות הנוסעים והולכי הרגל.

אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו יודעים כמה אנחנו באמת לא מתמודדים עם עומסי תנועה קשים מאוד שמתרבים כאן במדינה.

אורי מקלב: בכביש המוביל לבירה, אחרי השקעה גדולה, חשבנו שנגיע לחדשנות ולמקסימליות בתחום התחבורה ובתחום ההקלה על עומסים, אבל אנחנו עדיין מתמודדים עם אותן בעיות.

דב חנין: אנחנו פשוט מזיזים את הפקק ממקום למקום.

אורי מקלב: קצת.

אורי מקלב: בכל אופן, לא עומדים בקצב של גידול התחבורה ועוד לא מעט בעיות שיש.

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה ההפסד הכספי, ההשלכה הכספית האדירה שיש לזה על ימי עבודה, על שעות עבודה ועוד ועוד השלכות כבדות.

אורי מקלב: בוודאי חשוב לכולנו ובוודאי לדב חנין – אני אשים את זה במקום ראשון – איכות הסביבה.

אורי מקלב: גם ההתמודדות בעניין הזה ותחבורה חכמה יכולה מאוד להקל ולהוסיף.

אורי מקלב: אני חושב שיש בהחלטה הזאת עוד כמה דברים טובים וחשובים.

אורי מקלב: המדינה מודיעה מראש על שיתוף פעולה עם חברות, עם אנשים שכבר נמצאים בשטח.

אורי מקלב: לא רק הממשלה תמציא את הגלגל.

אורי מקלב: היא תשתף את הציבור, תשתף את מה שקיים היום, את המשק ואת החברות שפועלות במשק.

אורי מקלב: היום החברות מתמקצעות ויודעות ומתפתחות ומפתחות יחד להוביל את הנושא של תחבורה חכמה.

אורי מקלב: בנושא של תחבורה חכמה יש גם חשיבות מאוד גדולה להוביל את זה.

אורי מקלב: אם אנחנו מסתכלים מבחינה כלכלית, אבל גם כדי לשים את המדינה במקום מרכזי, במקום מוביל בתחום הזה כשיש לנו הרבה יתרונות.

אורי מקלב: הנושא של התחבורה האוטונומית הפכה להיות היום מאוד מאוד ישראלית ומה שקרה בחברה יחד עם אינטל, שיתוף הפעולה שנעשה פה.

אורי מקלב: כמובן, כשזה קרוב פה זה קרוב ללב והחוכמה נמצאת פה.

אורי מקלב: הדברים האלה יכולים באמת לשים אותנו בקדמה כשהצפי הוא שבכל העולם זה הנושא.

אורי מקלב: זה לא רק הצפי, זה כבר היום.

אורי מקלב: הצפי הוא צפי כלכלי ונדמה לי שהממשלה דיברה על 7 טריליון דולר בעוד 2030, לא בעוד הרבה זמן.

אורי מקלב: אנחנו שוק חשוב מאוד ונכבד מאוד ואנחנו יודעים שכאשר אנחנו מובילים בדברים האלה, זה לא התחום הכלכלי.

אורי מקלב: יש כאן נושא מעמדה של מדינת ישראל אפילו גם בתחום מערכת היחסים הבין-לאומיים שלנו, שזה מאוד מאוד משפיע.

אורי מקלב: מכול צד שלא יהיה, אנחנו יודעים שיש בזה רק יתרונות מכל הסיבות.

אורי מקלב: עם זאת, אני רוצה להגיד לכם עוד משפט אחד.

אורי מקלב: אנחנו מקיימים היום את הישיבה הזאת והיא גם קצת חדשנות בנושא.

אורי מקלב: הכנסת בכלל, וחבר הכנסת דב חנין ודאי מודע לזה, אנחנו רוצים כוועדות וגם כוועדות משנה גם לקחת חלק בתפקיד שמוטל עלינו שזה חלק הפיקוח.

אורי מקלב: הרבה מוועדות הכנסת דנות היום בנושאים שעל סדר-היום, בדברים הדחופים, ולא נשאר זמן להתעסק בפיקוח.

אורי מקלב: אנחנו היום יושבים ודנים איך אנחנו באמת מעצימים ומחזקים את תחום הפיקוח שיש בוועדות בכנסת.

אורי מקלב: זה קורה בהרבה מדינות בעולם וצריך לראות מה קורה בארצות-הברית ובמקומות אחרים, כשהפרלמנט לא רק דן, הוא גם משמש כזרוע פיקוחית, מבקר, מלווה.

אורי מקלב: בנושא הזה אנחנו מנסים לקבל על עצמנו להיות הגורם שמפקח ומלווה לא רק אחר-כך, לא אחרי הרבה זמן.

אורי מקלב: לראות בזמן אמת.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום חצי שנה לאחר קבלת ההחלטה ואנחנו חושבים שזה כבר הזמן שבו אנחנו נדרשים כבר לשמוע, כבר להציג בפנינו וככה ללוות.

אורי מקלב: זה חידוש ויש כאן גם מבט ציבורי רחב.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מעריכים ואני באופן אישי מדבר על חוכמת ההמונים, חוכמת העם.

אורי מקלב: אני גם מיישם את זה ואני גם אומר לממשלה, שלא תמיד מקבלת את זה.

אורי מקלב: זה לא העם, אלא אנשים או חברות שמתמחות.

אורי מקלב: יש מה ללמוד, כדאי ללמוד וצריך ללמוד.

אורי מקלב: בקצרה אני אגיד לכם שאתמול השתתפתי בוועדת הכספים וגם חבר הכנסת דב חנין השתתף בישיבה הזו בנושא התפלת המים.

אורי מקלב: אנחנו דנים היום כחכמים לשעבר בנושא ההתפלה, שהוא נושא לאומי וחשוב.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שיש בצורת וברוך השם, אנחנו לא מתמודדים היום עם מחסור במים כי נתנו אלטרנטיבות של התפלת מים.

אורי מקלב: אבל מה היה קורה אם לא היה הדבר הזה?

אורי מקלב: באיזה מצב היינו?

אורי מקלב: מה היה מצב משק המים במדינת ישראל?

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהממשלה קיבלה החלטות.

אורי מקלב: היום אנחנו נדרשים לסוגיה של הפסדים גדולים מאוד בתחום שהממשלה לקחה על עצמה על-ידי חברות ציבוריות כמו מקורות, עם הספדים גדולים מאוד, עם אי-עמידה בלוח הזמנים.

אורי מקלב: ואנחנו היום מכים על חטא איפה היינו עד עכשיו.

אורי מקלב: היום זה כבר מאוחר עד כדי כך שיש חשש שכל ההשקעה שהייתה בהתפלת המים על-ידי מקורות, תאבד ותתנדף בהספדים ובמשמעויות מאוד גדולות.

אורי מקלב: אם אנחנו רוצים באמת לראות ולהיות עדכניים, לעשות את עבודתנו נאמנה, אנחנו צריכים ללוות את זה באופן צמוד יותר.

אורי מקלב: הוועדה תעשה ככל ביכולתה ללוות באופן רציף, יחד עם ההתפתחויות.

אורי מקלב: גם לקבל את הדיווח אבל גם לפקח ולראות את היישומים.

אורי מקלב: אנחנו נפתח במצגת של ד"ר ענת בונשטיין שתציג בפנינו.

אורי מקלב: אני מזמין את מי שמבקש לדבר, להירשם אצל ממלאת מקום מנהלת הוועדה, איילת.

אורי מקלב: אפשר בפתק ויש לנו גם טופס שאנחנו מעבירים לאנשים.

אורי מקלב: נשתדל לשמוע את כולם, אבל זה באמת בתנאי שנוכל לדבר בקצרה ובצורה ממוקדת.

אורי מקלב: לפני שנעבור למצגת, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני מברך אותך ואת המשתתפים אתנו על הדיון החשוב הזה.

דב חנין: אנחנו אכן צריכים לשדרג מאוד את מערכות התחבורה שלנו ותחבורה חכמה היא משהו שאנחנו צריכים אותו.

דב חנין: אני מצטרף, כמובן, לכל דבריך בפתיחת הדיון, אבל לפני שנפתח את הדיון אני חושב שמאוד מאוד חשוב להגדיר לעצמנו את הבעיה שאתה אנחנו מתמודדים.

דב חנין: אנחנו נמצאים במדינת ישראל היום במשבר תחבורתי מאוד מאוד קשה.

דב חנין: היום בבוקר קיימנו דיון בוועדת המשנה לתחבורה ציבורית.

דב חנין: כינסנו את הוועדה בשעה שמונה וחצי בבוקר, הזמנו הרבה מאוד אנשים להגיע אבל אנשים לא הגיעו, למרות שהם רצו להגיע כי הם לא הצליחו לפרוץ את המצור על ירושלים.

דב חנין: המצור על ירושלים באמת לא באמת הסתיים ב-1948.

דב חנין: להפך, הוא הולך ומחמיר ומיום ליום הקושי להגיע לעיר הזאת נעשה בלתי אפשרי.

דב חנין: אבל צריך להגיד בצורה הוגנת שזה לא רק מצור על ירושלים, יש גם מצור על תל-אביב.

דב חנין: בעצם קשה מאוד למצוא במדינת ישראל ערים או ריכוזי תעשייה או תעסוקה שלא מוטל עליהם מצור.

דב חנין: הדבר הזה נובע מהרבה בעיות, אבל בעיה אחת מאוד מרכזית היא העובדה שאנחנו פיתחנו חברה שתלויה ברכב פרטי.

דב חנין: וכמה שאנחנו סוללים כבישים, כמות הכבישים שיש במדינת ישראל רחוקה מאוד ממספרם ומהעומס האדיר שיש ברכבים פרטיים.

דב חנין: ואני רוצה גם לומר לכם בצורה ישרה וגלויה – מדינת ישראל הוקמה ב-1948 ומי שחושב שאפשר עכשיו להרוס את המדינה הזאת ולבנות אותה מחדש בצורה אחת – טועה.

דב חנין: יש לנו את הערים שיש לנו עם תכסית הכבישים הקיימת בהן.

דב חנין: אי אפשר להרוס אותם ולבנות אחרת גם אם מישהו היה רוצה לעשות את זה.

דב חנין: לכן צריך להתנהל במדינה הקיימת ובתשתית הקיימת ובאפשרויות הקיימות בצורה חכמה, וזה מה שאנחנו לא עושים.

דב חנין: הדרך, לכן, שאנחנו צריכים לעבור בה צריכה להיות שינוי מאוד מאוד גדול.

דב חנין: וכדי לעשות את השינוי הזה צריך להגדיר לעצמנו בצורה מאוד חדה מהו המשבר שאתו אנחנו מתמודדים.

דב חנין: המשבר שאתו אנחנו מתמודדים הוא לא משבר טכני ולכן התשובה היא לא תשובה טכנולוגית.

דב חנין: טכנולוגיה יכולה להיות חלק מאוד מרכזי מהפתרון, אבל אנחנו צריכים לשאול את עצמנו איך אנחנו משתמשים נכון מבחינה חברתית בטכנולוגיות הקיימות.

דב חנין: המשבר שיש לנו בגדול – משבר התחבורה שיש לנו במדינת ישראל – הוא משבר חברתי.

דב חנין: משבר של התארגנות חברתית לא נכונה לאיך תחבורה במאה העשרים ואחת במדינה כל-כך צפופה צריכה להיראות.

דב חנין: ולכן, תחבורה חכמה מאוד מאוד דרושה לנו.

דב חנין: היא צריכה להיות, קודם כל, תחבורה ציבורית חכמה ויש המון המון כלים ואפשרויות שיאפשרו לתחבורה הציבורית להיות הרבה יותר חכמה ממה שהיא היום.

דב חנין: אם אנחנו מסתכלים בגדול על מערכת התחבורה הציבורית שלנו, היא עדיין מאוד דומה לאיך שמערכת של תחבורה ציבורית תפקדה במאה העשרים.

דב חנין: היא מאוד לא דומה למערכת תחבורה ציבורית שמשתמשת ביכולות האין-סופיות שיש לנו במאה העשרים ואחת.

דב חנין: ואנחנו עדיין מתמודדים עם בעיות של העבר מול מציאות שבה יש לנו כבר כלים אחרים, הרבה יותר טובים, להתמודד.

דב חנין: הם גם יכולים להוביל גם לפתרונות יותר טובים וגם לחיסכון מאוד גדול בכסף.

דב חנין: אני מאחל לדיון הזה הצלחה גדולה.

דב חנין: לצערי, באיזשהו שלב אני אצטרך לרוץ לוועדת הכספים אבל אני בטוח שזה יהיה דיון מעניין.

דב חנין: אני מקווה שבלחץ של הוועדה הזו נתקדם לתחבורה ציבורית חכמה שתוכל לפתור את משבר התחבורה וגם לפתוח את המצור על ירושלים.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים, חבר הכנסת דב חנין, אבל אני בכל אופן להתייחס למה שאתה אומר על הפעילות הרבה שלך בכל נושא התחבורה, בוודאי בנושא התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אתה אומר שאי אפשר לשנות את המדינה ולבנות אותה מחדש.

אורי מקלב: זה נכון.

אורי מקלב: אפשר להרחיב אותה, אפשר לשפר, אפשר לייעל אותה, אפשר להכניס טכנולוגיות מתחדשות, אבל זאת גם שאלה של מדיניות ולא רק שאלה של לעשות מחדש.

אורי מקלב: אם אתה מתמודד בוועדות שלך עם מחסור בנהגים, מחסור בנהגים לא קשור לבטיחות.

אורי מקלב: זה קשור לפעילות, לעשייה.

אורי מקלב: נמצאים פה הארגונים שמעלים את זה וזה דבר שאפשר לפתור.

אורי מקלב: גם ביורוקרטיה.

אורי מקלב: אני מבין שאחת המשימות של ועדת ההיגוי היא גם התרת חסמים ביורוקרטיים.

אורי מקלב: אבל זאת גם מדיניות בתפיסה.

אורי מקלב: המלחמה של המדינה, יותר נכון של משרד התחבורה או של מי שעומד בראשו, בנושא של תחבורה שיתופית היא שאלה של תפיסה.

אורי מקלב: אם בכל העולם יודעים להשתמש בכלי הזה של תחבורה שיתופית ולייעל אותו, צריך לשפר את הטכנולוגיה.

אורי מקלב: יש מה לעשות – להכניס רגולציה.

אורי מקלב: הכול אפשר לעשות, אבל לעמוד מנגד ולהגיד: אנחנו דוחים אותה.

אורי מקלב: מבחינת תפיסה אנחנו לא מבינים את זה ואנחנו מלינים על כך.

אורי מקלב: אלה גם דברים שצריך להתגבר עליהם ואני כן חושב שאולי דרך המהלך הזה, אולי גם זה יבוא לידי פתרון כשראיתי שבחלק מההחלטות יש שיתוף פעולה עם עוד חברות שעוסקות בנושא.

אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על מדינה שיש לה יכולות טכנולוגיות רבות, אני לא חושב שיש עוד תחום במדינה, חוץ מהתחום הביטחוני, שאפשר לקחת את ההתחדשות הטכנולוגית, את התחום הטכנולוגי וליישם אותו למשהו שהוא יהיה הכי מועיל בו.

אורי מקלב: מה הכי יעיל?

אורי מקלב: אפשר לעשות גם בית חכם וזה גם דבר חשוב, אבל הוא עם הרבה פחות משמעויות.

אורי מקלב: חדשנות טכנולוגית אמיתית במדינה שיכולה ויש לה את היכולות האלה, אם רוצים לקחת משהו אפשר לשים את הכול בחלל, שזה גם משהו.

אורי מקלב: זאת גם אפשרות.

אורי מקלב: ארצות-הברית לקחה את זה ויכול להיות שיצאו מזה דברים טובים.

אורי מקלב: אבל אם אנחנו רוצים כמדינה לטפל בבעיות שמעיקות, הייתי בוחר באמת בתחום התחבורה כתחום שאפשר בו ליישם בצורה הכי מיטבית, הכי אפקטיבית והכי יעילה, עם המשמעויות הרבות ביותר.

אורי מקלב: תחבורה עם שיתוף טכנולוגי מתחדש יכולה לעשות מהפך אמיתי, אבל זה בתנאי שזה נכון.

אורי מקלב: חלק ממה שמרגיז היום את האזרחים שנוסעים, הוא שהם אומרים לי: כבר הלכתם עם הטכנולוגיה המתחדשת באוטובוסים עם המידע, כשהמידע הוא לא אמין, הוא מנותק מהמציאות.

אורי מקלב: אתם לא מוסיפים עליו עוד דברים שאפשר.

אורי מקלב: לא רק שאתם לא עומדים במקום, אתם הולכים אחורה.

אורי מקלב: יש דברים שלא מתאימים ולא מותאמים למציאות בזמן שאפשר היום להשתמש בטכנולוגיה הזאת הרבה יותר.

אורי מקלב: אלה דברים שאנחנו בהחלט חושבים שיש בהם כר נרחב לפעילות.

אורי מקלב: כפי שאמרתי, אחרי דברי הפתיחה הארוכים יחסית, הגיע זמנך, ד"ר ענת בונשטיין.

<ענת לאה בונשטיין: תודה ליושב-ראש הוועדה ולוועדה שזימנתם אותנו לכאן.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו גם מאוד שמחים ומודים על זה שאתם דורשים את הסטטוס ושמחים על הליווי שהצעת.

<ענת לאה בונשטיין: כפי שתראו, זאת בהחלט מטרה חשובה שאנחנו עובדים ושוקדים עליה רוב הזמן.

<ענת לאה בונשטיין: כדי לשים את הדברים בקונטקסט, אנחנו הוקמנו לפני חמש שנים במטרה להפחית את התלות בנפט בסקטור התחבורה, ותוך כדי כך למצב את ישראל כמובילה טכנולוגית בתחומים האלה.

<ענת לאה בונשטיין: איך מורידים נפט?

<ענת לאה בונשטיין: על-ידי תחליפי נפט כגון גז טבעי, חשמל ודלקים אחרים, אבל גם על-ידי אמצעים של תחבורה חכמה.

<ענת לאה בונשטיין: ואנחנו הבנו את המגמות העולמיות שמתפתחות בתחום, הבנו את היכולות שיש לישראל בתחומים האלה, הן מבחינה טכנולוגית, הן מבחינת ההון האנושי והאקדמיה, וכפי שאמר היושב-ראש, גם זיהינו את הצרכים שלנו ושל מדינת ישראל מבחינת הפקקים וכל התועלות המשקיות שאפשר להפיק אם נייעל את כל התחבורה שלנו.

<ענת לאה בונשטיין: ייעול התחבורה הוא לאו דווקא ייעול טכנולוגי.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו לא מדברים רק על חדשנות טכנולוגית, כמו שהזכיר חבר הכנסת דב חנין.

<ענת לאה בונשטיין: זאת גם חדשנות התנהגותית.

<ענת לאה בונשטיין: לכן, יחד עם משרד התחבורה, החלטנו להוציא לפועל תכנית לאומית לתחבורה חכמה, שעברה כהחלטת ממשלה ב-22 בינואר ומדברת על מספר צעדים שמיד יפורטו.

<ענת לאה בונשטיין: התכנית אומרת איזה צעדים ולא איך הם ייעשו.

<ענת לאה בונשטיין: לשם כך הוקמו צוותים שמטפלים בזה ויחד עם הציבור ועם כל מיני גופים שהם, כמובן, כמו שהזכיר יושב-ראש הוועדה, חלק מכל המהלך הזה, יצאנו בקול קורא לקבלת אינפורמציה.

<ענת לאה בונשטיין: ביחד אנחנו בונים עכשיו תכנית איך הצעדים האלה ייצאו לפועל, כשוועדת ההיגוי אמורה לחזור עכשיו לממשלה ולומר: הצעדים האלה יבוצעו כך וכך וכך.

<ענת לאה בונשטיין: אני מבקשת שדניאלה, הסגנית שלי, שיחד עם דניאל אצלי בצוות מובילים את כל התכנית לתחבורה חכמה, תציג את המצגת ותסביר גם את המהות שלה, גם את הצעדים וגם מה הסטטוס – איפה אנחנו עומדים עכשיו יחסית למטרות שהצבנו לעצמנו.

<ענת לאה בונשטיין: דניאלה, בבקשה.

<דניאלה גרא מרגליות: בוקר טוב, תודה, אני ארוץ על המצגת שהכנו.

<דניאלה גרא מרגליות: לפני שאני אגיע לתכנית עצמה, הכנו כמה שקפי רגע שיסבירו מה זה תחבורה חכמה, למה זה קורה היום ומה המצב בישראל, כפי שכבר הוזכר פה בפתיח.

<דניאלה גרא מרגליות: אני מקווה לעשות את זה בתמציתיות.

<דניאלה גרא מרגליות: עולם התחבורה עובר בשנים האחרונות מהפכה וזאת בעיקר בזכות שש מגמות מרכזיות שציינו פה.

<דניאלה גרא מרגליות: משמאל למטה בשקף: מחשוב ומזעור – כולנו מכירים את הסמארטפון שיושב לנו בכיס או על השולחן, עם יכולות חישוב אדירות שפעם אפשר היה רק לחלום עליהן.

<דניאלה גרא מרגליות: בינה מבוססת דאטה – הכוונה לתחום נתוני העתק, הביג-דאטה שמתפתח, והוא למעשה היכולת לנתח מסדי נתונים ענקיים ולהפיק מהם תובנות בתחומים שונים.

<דניאלה גרא מרגליות: הדבר מאוד משפיע על תחומים כמו בינה מלאכותית, שכמובן רלוונטי מאוד לתחום שעליו אנחנו מדברים.

<דניאלה גרא מרגליות: כלכלה שיתופית – גם זה כבר הוזכר פה.

<דניאלה גרא מרגליות: בגדול, אם פעם היה צריך לוח מודעות של סטודנטים בשביל לנסות לתאם משהו ביחד, שתי המגמות שתיארתי קודם, גם הסמארטפון וגם הביג-דאטה מאפשרים היום קפיצת מדרגה בעולם של כלכלה שיתופית.

<דניאלה גרא מרגליות: עולם של מידע זמן אמת והיכולת לחבר בין ביקוש והיצע מאפשרים לתחום הזה להתפתח מאוד.

<דניאלה גרא מרגליות: טכנולוגיות הנעה – חלק מהמהפכה שעובר תחום התחבורה הוא כמובן גם המהפכה הירוקה.

<דניאלה גרא מרגליות: כאן אנחנו מתכוונים בעיקר למעבר, כמו שציינה ענת, לרכב חשמלי.

<דניאלה גרא מרגליות: קישוריות וחיבוריות – הכוונה ליכולת של כל דבר לדבר עם כל דבר, אם זה אני ואתם בטלפונים, אם זה הטלפונים שלנו לכלי הרכב שלנו, אם אלה כלי הרכב שלנו אחד לשני וכלי הרכב עם התשתיות, הרמזורים וכו'.

<דניאלה גרא מרגליות: זה לא דמיוני, זה כבר קיים ויש לזה פוטנציאל מאוד משמעותי, גם בתחום של הפחתת תאונות דרכים אבל גם בייעול התנועה.

<דניאלה גרא מרגליות: אם הרמזור יכול היה "לדבר" עם כלי הרכב, לדעת מהיכן מגיעים יותר, כמה ולסדר את תכנית הרמזור בהתאם, התנועה הייתה מתייעלת מאוד.

<דניאלה גרא מרגליות: נהיגה אוטונומית – זה הבאז שכולנו שמענו עליו וזאת מגמה שעדיין מתפתחת.

<דניאלה גרא מרגליות: לישראל חלק בולט במהפכה, וזה הצד הטוב של הדברים.

<דניאלה גרא מרגליות: בשנים האחרונות נמכרו פה מאות חברות סטרט-אפ ויש פה כמה דוגמאות.

<דניאלה גרא מרגליות: הגדולה שבהן היא מובילאיי, שכולנו שמענו עליה וזה הישג גדול וגאווה.

<דניאלה גרא מרגליות: לא רק נמכרות ונרכשות חברות אלא שיש פה גם השקעות שוטפות, שאולי הן פחות מדוברות.

<דניאלה גרא מרגליות: הגענו בשנים האחרונות לכ-3.5 מיליארד דולר השקעות זרות בחברות ישראליות וקפיצה של מספר חברות שפועלות בתחום בישראל מ-100 ב-2012, לפני חמש שנים, ל-500 היום.

<דניאלה גרא מרגליות: ברור שהאקו-סיסטם שלנו הולך ומתפתח וגם מהווה מוקד משיכה לעולם.

<דניאלה גרא מרגליות: עוד משהו שמוכיח את זה הוא שאנחנו גם לאט-לאט מושכים לכאן לא רק את הכסף אלא גם ממש את העשייה של החברות הגדולות בעולם בתחום ונפתחים פה מרכזי פיתוח כל הזמן.

<דניאלה גרא מרגליות: מילה על תחום המחקר כי אנחנו בוועדת המדע וזה רלוונטי.

<דניאלה גרא מרגליות: גם בתחום המחקר, באקדמיה, יש עשייה רבה בישראל.

<דניאלה גרא מרגליות: כמובן, זה נושא מאוד בין-תחומי, שחוצה פקולטות ומחלקות.

<דניאלה גרא מרגליות: אפשר למצוא אנשים רלוונטיים לנושא תחבורה חכמה בכל המקומות שציינו פה ובתחומים רבים נוספים.

<דניאלה גרא מרגליות: מצב התחבורה בישראל גם כבר צוין ואני ארוץ על זה מהר.

<דניאלה גרא מרגליות: אתם גם מכירים את זה.

<דניאלה גרא מרגליות: אלה נתונים ישנים יחסית, אבל אלה האחרונים שאני מכירה ממשהו ממשלתי שיצא ופורסם.

<דניאלה גרא מרגליות: בגדול אנחנו מדברים על עשרות מיליארדי שקלים – זה אמיתי – של עלות חיצונית למשק בתחום החניה, הגודש, זיהום האוויר ותאונות הדרכים.

<דניאלה גרא מרגליות: יש בעיה חמורה של פקקים וכו'.

<דניאלה גרא מרגליות: לא אמרנו עד עכשיו שזאת גם ההוצאה השנייה בגודלה למשק הבית בישראל אחרי דיור.

<דניאלה גרא מרגליות: גם כאן ברור שיש אולי פוטנציאל להטיב עם האזרחים, אם נוכל לצמצם את זה.

<דניאלה גרא מרגליות: אנחנו מאמינים שתחבורה חכמה יכולה לעשות את שני הדברים האלה ולכן, כמו שצוין, בינואר הבאנו יחד עם משרד התחבורה לאישור הממשלה תכנית לאומית לתחבורה חכמה.

<דניאלה גרא מרגליות: המטרות של התכנית הן שתיים בגדול: עידוד התעשייה המקומית בתחום – עוד מעט נראה איך.

<דניאלה גרא מרגליות: השנייה היא להטמיע את התועלות האדירות, את הפוטנציאל שיש בתחום הזה בתחבורה בישראל ממש.

<דניאלה גרא מרגליות: זאת אומרת לשפר את המצב התחבורתי בישראל.

<דניאלה גרא מרגליות: ב-22 בינואר עברה החלטת ממשלה 2316 שפירטה את הצעדים הבאים: נקבע שאנחנו נקים שטח ניסויים לרכב מקושר ואוטונומי.

<דניאלה גרא מרגליות: הכוונה כאן לאיזשהו מתחם מבוקר במקום כלשהו, שבו אפשר יהיה לעשות ניסויים ברכבים מקושרים ואוטונומיים.

<דניאלה גרא מרגליות: מאגרי מידע ומיפוי – הכוונה היא להנגיש מאגרי מידע.

<דניאלה גרא מרגליות: זה תחום מאוד חם היום.

<דניאלה גרא מרגליות: בתוך הממשלה, בין אם במשרד התחבורה או במשרדים אחרים, לדוגמה משטרה, משרד התקשורת וכו', המון נתונים שהיום לא מונגשים לציבור.

<דניאלה גרא מרגליות: יש פוטנציאל גדול אם פשוט אפשר היה להנגיש אותם.

<דניאלה גרא מרגליות: מיפוי – הכוונה למפות את כבישי ישראל או חלקם ברזולוציה גבוהה.

<דניאלה גרא מרגליות: זהו משהו חדשני, פרויקט שטרם נעשה כמותו ואנחנו כרגע שוקדים עליו.

<דניאלה גרא מרגליות: הכוונה היא למפות ולפתוח את המפה לציבור כמו מאגרי המידע.

<דניאלה גרא מרגליות: זה עוד מאגר מידע.

<דניאלה גרא מרגליות: שת"פ אקדמי – הכוונה לייצר ולעודד שיתופי פעולה בתוך האקדמיה בין החוקרים שהזכרתי קודם, בין הפקולטות, בין המחלקות ובין האוניברסיטאות.

<דניאלה גרא מרגליות: היום הם קצת פועלים כל אחד בתחומו ולא מספיק מודעים לא לתחום של תחבורה חכמה ולא לסינרגיה שיכולה להיות בין אחד לשני.

<דניאלה גרא מרגליות: כמו כן, בין האקדמאים לבין התעשייה, שזה מאוד חשוב לנו.

<דניאלה גרא מרגליות: פיילוטים – הכוונה היא לייצר מסלול של פיילוטים בתוך משרד התחבורה.

<דניאלה גרא מרגליות: חברה שרוצה היום לבצע איזשהו ניסוי יכולה להיתקל או בקושי רגולטורי, כי בכל זאת תחום התחבורה הוא תחום שמרוכז באופן טבעי, וגם יכול להיות חסר לה כסף או איזושהי בעיה אחרת.

<דניאלה גרא מרגליות: הרעיון פה הוא ליצור מסלול שבו משרד התחבורה מוציא קול קורא לתמיכה בחברות כאלה שיש להן הצעה, שיהיה בה אימפקט משמעותי לייעול התחבורה בישראל, או להפחתת גודש או להפחתת תאונות דרכים או למעבר לתחבורה ציבורית.

<דניאלה גרא מרגליות: אם יש חברה או יזם שיש להם רעיון כזה ברמת בשלות גבוהה – זה לא איזשהו רעיון ערטילאי שייקח שנים.

<דניאלה גרא מרגליות: אנחנו מדברים על דברים שאפשר ליישם מחר בבוקר והיום הם לא מיושמים עקב חסמים שאנחנו רוצים להתיר.

<דניאלה גרא מרגליות: במקרים כאלה משרד התחבורה ייקח על עצמו לתמוך בהם גם כלכלית, גם רגולטורית, ללוות אותם ובסופו של דבר התקווה היא שנהפוך ל-beta sight לניסויים כאלה.

<דניאלה גרא מרגליות: בסוף גם להטמיע אותם הלאה.

אורי מקלב: אני מבין שזה עיקר התקציב, מעבר לשנה הראשונה שבה אתם מדברים על מרכז הניסויים.

אורי מקלב: גם ב-2017 ובמשך כל השנים אתם כמעט כל הכסף מיועד לנושא של ניסויי הפרקטיקה.

אורי מקלב: צריך להגיד שזה בעצם יהיה הדגל של הפרויקט.

<דניאלה גרא מרגליות: נדבך משמעותי.

<דניאלה גרא מרגליות: אני חושבת שכולם יחד הם העשייה, אבל הם דורשים פחות כספים.

<דניאלה גרא מרגליות: שטח ניסויים הוא השקעה הונית ראשונית ואז זה אמור לרוץ לבד.

<דניאלה גרא מרגליות: מאגרי מידע ומיפוי – מטבע הדברים זה לא מאוד יקר, זה פשוט מהלך שצריך לעשות עם כוח אדם ולהקדיש לו את תשומת הלב.

<דניאלה גרא מרגליות: פיילוטים זה דבר מאוד יקר כי זה באמת תמיכה בתעשייה בצורה ישירה.

<דניאלה גרא מרגליות: רגולציה – מטבע הדברים זה דבר שלא עולה הרבה כסף.

<דניאלה גרא מרגליות: אנחנו צריכים לעשות את העבודה שלנו וכמה שיותר מהר, יותר טוב.

<דניאלה גרא מרגליות: אני אשלים.

<דניאלה גרא מרגליות: רגולציה – לייצר בטווח הביניים, עד שיגיע הרכב האוטונומי, לעשות הרבה מאוד שינויים במה שמאפשר לישראל להפוך ל-beta sight לניסויים ולקדם את התחומים השונים.

<דניאלה גרא מרגליות: הוזכר פה העולם השיתופי וזה כלול בתוך המנדט.

<דניאלה גרא מרגליות: בטווח הארוך יותר להכין את הקרקע הרגולטורית כדי לאפשר את המהפכה הבאה של הרכב האוטונומי.

אורי מקלב: שיתוף פעולה בין-לאומי – מי מטפל בזה?

אורי מקלב: איזה צוות?

<ענת לאה בונשטיין: חלק מהצוות מהאקדמיה דרך המסגרת של איסרט, שהם הגוף שמייצג אותנו בהוריזון 2020.

<ענת לאה בונשטיין: יש לנו גם שיתופי פעולה מול המדינות השונות בהסכמים קיימים.

<דניאלה גרא מרגליות: יש כמה מסלולים ולא הבחנתי ביניהם.

<דניאלה גרא מרגליות: בין תשעת הצעדים יש כאלה צעדים שהם חדשים, שלא היו קיימים עד היום ולא התעסקנו בהם ולכן להם היה צורך להקים צוות משנה.

<דניאלה גרא מרגליות: ויש צעדים שהם סוג של המשך של עשייה, או לפחות יש כבר מסלול קיים שאנחנו יודעים לעשות אותו.

<דניאלה גרא מרגליות: עשינו אותו בתחומים אחרים ואנחנו בעצם ממשיכים אותו ומעבים אותו בתחום של תחבורה חכמה.

<דניאלה גרא מרגליות: זה נכון לסביבה עסקית תומכת, לשיווק עולמי ולשיח בין-מגזרי.

אורי מקלב: לא בטוח שעד היום עשיתם משהו.

אורי מקלב: לפי מה המידע שאני קיבלתי, עם ארצות-הברית לא הייתה פנייה לשיתוף פעולה בעניין.

<דניאלה גרא מרגליות: נכון.

<דניאלה גרא מרגליות: טרם פנינו לארצות-הברית בעניין הזה.

אורי מקלב: למדינות אירופה כן?

<דניאלה גרא מרגליות: אולי שי יכול להוסיף לזה משהו.

<דניאלה גרא מרגליות: נמצא פה המדען הראשי של משרד התחבורה.

אורי מקלב: תתייחס אחר-כך לשאלה האם התחלנו כבר בשיתופי פעולה בין-לאומיים.

<דניאלה גרא מרגליות: אני ממשיכה.

<דניאלה גרא מרגליות: אלה הצעדים.

<ענת לאה בונשטיין: חשוב לי להגיד שהצעדים האלה הם בעצם חבילה של צעדים ביחד.

<ענת לאה בונשטיין: הפיילוטים יכולים בהחלט לכלול בתוכם את שיתוף הפעולה הבין-לאומי, יחד עם המיפוי ומאגרי המידע.

<ענת לאה בונשטיין: זה כחבילה אחת.

<דניאלה גרא מרגליות: כמו שנאמר, בעקבות ההחלטה הוקמה ועדת היגוי בין-משרדית בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומנכ"לית משרד התחבורה.

<דניאלה גרא מרגליות: אני רואה את הנציגים מכול המשרדים שנמצאים פה, מסביב לשולחן.

<דניאלה גרא מרגליות: יש פה נציגים מהגנת הסביבה, משרד ראש הממשלה, המועצה הלאומית לכלכלה וכן הלאה.

<דניאלה גרא מרגליות: זה די מרשים כי ועדת ההיגוי הקימה שבעה צוותי משנה לקדם את הצעדים השונים ובתוכם יש כ-70 פקידים ממשרדים שונים, שנפגשים פעם בשבועיים.

<דניאלה גרא מרגליות: בעיניי זה הישג כשלעצמו.

<דניאלה גרא מרגליות: בכל אחד מהנושאים השונים הגדרנו את תכנית העבודה הבאה.

יעל כהן-פארן: 70 פקידים שנפגשים פעם בשבועיים?

<דניאלה גרא מרגליות: 70 בסך-הכול בשבעה צוותי משנה.

<דניאלה גרא מרגליות: בכל צוות יש כ-15-10 ויש גם כמה שנמצאים במספר צוותים.

<דניאלה גרא מרגליות: כן, אנחנו מקיימים כל שבועיים – בעצם זה כל שבוע כי יש שבעה צוותים – בכל שבוע כל יום שני כולו מוקדש לנושא הזה בחדר קבוע במשרד התחבורה.

<דניאלה גרא מרגליות: המשתתפים מגיעים מכל המשרדים בכל פעם והם דנים בנושאים האלה, איך לקדם אותם בצורה הטובה ביותר.

<דניאלה גרא מרגליות: כמו שענת פתחה ואמרה הממשלה החליטה מה עושים, אבל כדי להוציא את זה לפועל יש הרבה שאלות שצריך לתת עליהן את הדעת, לפני שאפשר ממש ליישם את זה.

<דניאלה גרא מרגליות: לכן שמנו לעצמנו את תכנית העבודה הבאה, שאושרה בוועדת ההיגוי.

<דניאלה גרא מרגליות: ועדת ההיגוי התכנסה בפברואר ומאז אנחנו פועלים.

אורי מקלב: אם כך, הצוותים כבר נפגשו עשר פעמים.

<דניאלה גרא מרגליות: הצוותים נפגשו בממוצע 6-5 פעמים.

<דניאלה גרא מרגליות: עברו 3.5 חודשים ואנחנו נפגשים כל שבועיים.

<דניאלה גרא מרגליות: היו גם חגים באמצע.

<דניאלה גרא מרגליות: בגדול אנחנו עושים מאמץ לעבוד הכי מהר שאפשר.

<דניאלה גרא מרגליות: אפשר לראות פה את התכנית – מאז שעברה החלטת הממשלה קודם כל פרסמנו RFI.

<דניאלה גרא מרגליות: זאת הייתה פנייה לציבור לקבלת מידע.

<דניאלה גרא מרגליות: קיבלנו באמת מענה מכ-50 חברות, פרטים וחוקרים.

<דניאלה גרא מרגליות: קראנו, כמובן, את כל המענים האלה ולמדנו מהם המון.

<דניאלה גרא מרגליות: הצוותים השונים תחילה הגדירו לעצמם מה הסוגיות שהם יצטרכו להתמודד אתן והם מיפו אותן, ובהמשך רוב המפגשים הוקדשו עד עכשיו ללימוד השוק ולמודלים הקיימים, בין אם באמצעות הפנייה לבקשת מידע ובין אם חברות שהזמנו אותן לדבר בפני הצוותים השונים.

<דניאלה גרא מרגליות: כמובן, גם השוואות בין-לאומיות שנעשו והוצגו.

<דניאלה גרא מרגליות: הצוותים נמצאים עכשיו בערך באמצע והזמנתם אותנו בדיוק בזמן טוב כי אנחנו לקראת תחילת גיבוש ההמלצות והחלופות השונות כדי להציג אותן בפני ועדת ההיגוי, לפי לוח הזמנים שקבענו עד אוגוסט.

<דניאלה גרא מרגליות: אנחנו מקווים שבאוגוסט כבר יהיו לנו המלצות מכל אחד מהצוותים ואז נצא לביצוע.

<דניאלה גרא מרגליות: התקווה היא שעד סוף השנה תראו כבר משהו בשטח.

<דניאלה גרא מרגליות: זה בגדול התכנית של ההחלטה ושם אנחנו נמצאים כרגע.

<דניאלה גרא מרגליות: שי ממשרד התחבורה רוצה להוסיף על עוד כמה דברים שנעשים.

אורי מקלב: את סיימת את המצגת?

<דניאלה גרא מרגליות: יש עוד שקף שגם עם משרד התחבורה רוצים עוד להוסיף.

אורי מקלב: מה הסכום התקציבי שמדובר עליו?

אורי מקלב: הממשלה פרסמה רבע מיליארד.

<ענת לאה בונשטיין: רבע מיליארד, קצת פחות.

אורי מקלב: לפי מה שאני רואה פה מדובר על 163 מיליון.

<דניאלה גרא מרגליות: מעל הטבלה שאתה רואה – זאת החלטת הממשלה ואתה קורא מתוכה.

<דניאלה גרא מרגליות: מעליה יש חלק שמסביר שרשות לחדשנות שמה 25, משרד ראש הממשלה שם 25 ות"ת שמים 25 ומשרד התחבורה שם 163.

<דניאלה גרא מרגליות: ביחד 243.

אורי מקלב: והחלוקה?

<דניאלה גרא מרגליות: החלוקה לתתי הסעיפים כתובה גם למעלה.

<דניאלה גרא מרגליות: היא פשוט מפורטת בצורה אחרת.

אורי מקלב: אני חושב שהיינו רוצים לקבל טבלה מסודרת מה התקציבים.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו משלמים על תקציב, חוסר או לא חוסר.

<דניאלה גרא מרגליות: אין בעיה.

<דניאלה גרא מרגליות: אני יכולה להכין טבלה כזאת עד סוף הדיון היום.

אורי מקלב: הנציג של משרד האוצר ביקש ממני פטור בגלל עניין מאוד מאוד חשוב.

<דניאלה גרא מרגליות: יש פה נציג ממשרד האוצר.

<דניאלה גרא מרגליות: מיכל, את נציגת משרד האוצר, לא?

<מיכל רעות גלברט: כן.

<מיכל רעות גלברט: הנה, היא פה.

אורי מקלב: למה את לא יושבת ליד השולחן?

יעל כהן-פארן: משרד האוצר תמיד אוהב לשבת מאחור.

אורי מקלב: מאחורי הדברים, בכספת סגורה כזאת.

אורי מקלב: כמו שכולנו יודעים, נושא התקציב הוא נושא מאוד מאוד חשוב כדי להניע את המערכת.

אורי מקלב: אומנם כולם פקידים ויש צוותים והכול בסדר והם יישבו, אבל אם לא יהיה להם את החומר ואם אנחנו לא נהיה ערים להתפתחויות שיש בעקבות הצוותים – יכול להיות שעכשיו ייעדנו סכום כזה וכזה, אבל הנה מתברר שיש קול קורא, יש היענות גדולה מאוד ויש דברים שיכולים לקדם מאוד.

אורי מקלב: הדינמיקה צריכה להיות מאוד מאוד חזקה ומעורבת בנושא התקציבי.

אורי מקלב: כחלק מהפיקוח אנחנו גם נרצה לראות את הנושא התקציבי, האם צריך להגדיל, האם צריך לעשות העברות או שינויים.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שאנחנו צריכים להיות חלק מתוך העניין.

אורי מקלב: אותנו זה מעניין.

אורי מקלב: מתוך הניסיון שיש לנו, הנושא התקציבי לפעמים מונע או חוסם הרבה פעמים את החלק המקצועי.

אורי מקלב: החלק התקציבי צריך להיות שזור בחלק המקצועי.

<דניאלה גרא מרגליות: באמת טעות שלי שלא הצגתי, אבל השגנו כמעט רבע מיליארד שקל לנושא הזה ואין כרגע שום בעיה בתקציבים.

<דניאלה גרא מרגליות: יש גם גמישות בהחלטת הממשלה מראש להעביר בין סעיפים במידת הצורך וכרגע אין בעיה תקציבית בכלל.

אורי מקלב: כהחלטה זה בסדר אבל אנחנו מאוד רוצים לקוות שזה לא יספיק.

<דניאלה גרא מרגליות: גם אנחנו.

אורי מקלב: היישום האמיתי צריך להיות ודאי יותר.

אורי מקלב: שי סופר, בבקשה.

<מיכל רעות גלברט: כבוד היושב-ראש, אפשר להוסיף?

אורי מקלב: בנושא התקציבי?

<מיכל רעות גלברט: כמובן.

<מיכל רעות גלברט: נציג שלנו נמצא בכל ישיבות הוועדות ואנחנו מחוברים לנושא.

<מיכל רעות גלברט: אנחנו רתומים לכל העשייה, התכנון והביצוע.

<מיכל רעות גלברט: יש מענה גדול וגם יעידו על זה כולם.

אורי מקלב: הזכרנו את המוטיבציה שצריכה להיות.

אורי מקלב: אתם לא צריכים מוטיבציה כדי לקדם את זה, חוץ מהחלטת הממשלה.

אורי מקלב: בראייה תקציבית ודאי שיש לזה חשיבות מאוד גדולה.

אורי מקלב: לא תמיד אנחנו רואים את זה אבל כשתהיו שותפים אנחנו רוצים באמת לקוות.

אורי מקלב: אני תמיד אומר שבהשקעה קטנה מאוד אפשר למנוע עומסים כאלה ואחרים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את זה ולא עושים את זה.

אורי מקלב: מדוע שרכב שנתקע, וזה קורה כל יום, משליך על פקקים ועומסים נוראיים?

אורי מקלב: אם היה גרר כזה או אחר באופן קבוע שהיה לוקח אותו בחמש דקות, זה היה פותר את כל הבעיה.

אורי מקלב: למה זה צריך לקחת שעה?

אורי מקלב: אם ניקח את ההשקעה מול התכלית, הפער הוא ענק.

אורי מקלב: ההשקעה בדברים כאלה, דברים קטנים, מול ההשלכות של זה.

אורי מקלב: לפעמים לא עושים את זה.

אורי מקלב: אני מקווה שהדברים ייראו אחרת כאן.

<דניאלה גרא מרגליות: בתפקידי הקודם הייתי באגף תקציבים באוצר, אחראית על תחום התחבורה ובדיוק יצא פיילוט כזה לפני שעזבתי ששמים רכבי גרר בנקודות תורפה.

אורי מקלב: דיברו על כך שבירושלים עושים את זה.

אורי מקלב: לא מדובר על הכניסה לירושלים אלא בתוך ירושלים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים על איחורים ועל עיכובים מאוד מאוד גדולים, שהמשמעות הכספית מול ההשקעה ומול התועלת - לא צריך להיות כלכלן בשביל להבין את זה.

אורי מקלב: שי, אני אתן לך את ההזדמנות להציג את השקף האחרון במצגת.

אורי מקלב: לאחר מכן חברת הכנסת יעל כהן פארן תגיד את דבריה.

אורי מקלב: לפני כן אנחנו מבקשים למסור תנחומים לך, שי, על פטירת אמך פרידה.

אורי מקלב: באמת מגיע לך כשותף בכיר וכמעט קבוע בוועדה לתת מילה של תנחומים והשתתפות בצער.

אורי מקלב: מעבר לזה, גם בלי שאתה נמצא, גם לאימא, זיכרונה לברכה, מגיעה מילת זיכרון והערכה גדולה.

אורי מקלב: אני חושב שברוב הישיבות שהיו פה, אמך עד לאחרונה ממש השתתפה פה אתנו.

אורי מקלב: היא כיהנה בעבר בתפקיד מזכ"לית המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי ובתפקידה הקודם הייתה סמנכ"לית משאבי אנוש במשרד המדע והטכנולוגיה.

אורי מקלב: הממשק שלנו עם משרד המדע והטכנולוגיה הוא משרד רציף כך שזכינו לראות אותה משתתפת עד לאחרונה.

אורי מקלב: לפי דעתי לפני כחודש וחצי-חודשיים היא השתתפה פה בדיון.

אורי מקלב: אנחנו גם שותפים יחד אתך באבל ובחסר הגדול.

אורי מקלב: יהא זכרה ברוך ותמצא בהמשך נוחם בשירותך הציבורי.

<שי סופר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה גם להודות להנהלת הוועדה על הביקור בימי השבעה.

<שי סופר: אני מאוד מעריך את זה.

<שי סופר: ברשותכם, נעבור לתחום התחבורה.

<שי סופר: בינואר, יחד עם המינהלת, עשינו היסטוריה בכך שהבאנו את כל הנושא של תחבורה אל שולחנו של ראש הממשלה.

<שי סופר: אני חושב שההחלטה היא החלטה היסטורית בהיבט הזה.

<שי סופר: קודם כל, רואים בתחבורה רכיב מאוד משמעותי באיכות החיים שלנו ובאיך שאנחנו רוצים לחיות בשנים הקרובות, אולי בעשורים הקרובים.

<שי סופר: כל התכנית בעיניי היא מאוד מוצלחת.

<שי סופר: שיתוף הפעולה גם שלנו מצוין יחד עם המינהלת ויחד עם השותפים האחרים.

<שי סופר: כרגע אנחנו פועלים במישור מרכזי, שהוא המישור התכנוני של הצוותים והוועדות.

<שי סופר: מאוד חשוב לי לומר שאנחנו לא עוצרים את הפעילות של החברות שכבר רצות.

<שי סופר: יש היום שתי חברות מאוד מתקדמות, האחת היא מובילאיי שהוזכרה כאן.

<שי סופר: מנהל תנועה אצלנו שנציגו הוא משה ויצמן יושב כאן, מנהל אגף הרכב ומינהל התשתיות עם סגנית ראש המינהלת הילה חדד.

<שי סופר: הם למעשה הרגולטורים שנותנים את ההקצאות.

<שי סופר: נתנו אישור תנועה לחמש מכוניות ניסוי של מובילאיי, שכבר נעות ברמה של סמי-אוטונומיות.

<שי סופר: מי שמכיר, זה בערך שלבים 3 ו-4 ברמה האוטונומית, שהם שלבים מאוד מאוד מתקדמים, כולל הקצאה של כביש לניסוי.

<שי סופר: בעתיד נקצה יותר ואנחנו פתוחים לכל החברות בהיבט הזה.

<שי סופר: אנחנו רצים בערוצים האלה.

<שי סופר: החברה השנייה היא GM.

<שי סופר: מ-2008 יש לחברתGM מרכז פיתוח שהולך וגדל בהרצליה.

<שי סופר: אנחנו כבר נותנים אישור תנועה לשלושה כלי רכב, לרבות שברולט בולט, רכב חדשני מאוד עם הנעה חשמלית, כולל הקצאה של כבישים לניסוי.

<שי סופר: חשוב לי להגיד שבמקביל לעבודה אנחנו גם נהיה פתוחים לעבודה אד-הוק, לעבודת מו"פ מידית.

<שי סופר: בהיבט הזה המשרד באמת עשה שינויים על מנת לאשר גם כלי רכב שאין להם תקינה רגילה וגם בנושא הקצאת שטח וכבישים, אפילו ציבוריים, לניסויים, מתוך הבנה שאנחנו רוצים את כל המו"פ כאן.

<שי סופר: אני לא רוצה שתהיה חברה שיהיה לה איזשהו יתרון בארצות-הברית או בקנדה או באירופה והיא לא תוכל לבצע כאן.

<שי סופר: אנחנו כאן בדיוק בשביל זה.

אורי מקלב: זה חשוב מאוד, ודאי שיתוף הפעולה וגם באופן מעשי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה נמצא כאן, קרוב לעין וקרוב ללב אז הכול באמת אחרת לגמרי.

אורי מקלב: בכל אופן, הרשה לי לשאול אותך לגבי הפיילוט של ניהול גודש באיילון.

אורי מקלב: למה הוא נפסק?

<שי סופר: כרגע אין יותר צורך בפיילוט הזה.

<שי סופר: הפיילוט הזה, היו לו יתרונות, היו לו חסרונות ואני לא אאריך בדיבור.

<שי סופר: יש מספר מודלים לניהול גודש וזה לא המודל היחיד.

<שי סופר: המשרד כמשרד מתנגד לאגרות גודש, ואני חושב שזה נכון.

<שי סופר: אני לא חושב שנכון שאדם שגר בפריפריה, בבית שמש או בנתיבות, כדי להיכנס לעבודתו בגוש דן ישלם כסף.

<שי סופר: אנחנו צריכים לבנות מודל נכון, יחד עם משרד האוצר, למימון הנושא הזה.

<שי סופר: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עובדים בכל ההיבטים של גודש.

<שי סופר: זה הדבר הראשון.

<שי סופר: שנית, הפיילוט נערך ב-scale שהוא לא מבוטל, אבל הוא לא נערך על-ידי גוף מחקרי אלא על-ידי חברת נתיבי איילון.

<שי סופר: אין לי ספק שאנחנו נצטרך להיכנס לכל סוגיות הגודש.

<שי סופר: לא בטוח שזה המודל, בטח ובטח אין לנו תקציב שמיועד לניהול הנושא הזה.

<שי סופר: הפיילוט עבד בשיטה של גזר – אנחנו חושבים שזה נכון בשביל לתת תמריצים או מענקים.

<שי סופר: אנחנו לא סבורים שבעת הזאת, עם כל מערך התחבורה הישראלי, נכון להטיל עוד מסים ועוד אגרות על התושבים, בעיקר על התושבים היותר חלשים, בעיקר על אלה שגרים בפריפריה ולא תמיד יש להם אפשרויות הגעה לגוש דן.

אורי מקלב: אני מקווה שהציבור יודע על מה מדובר.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת תמריצים לאנשים איך להימנע מנסיעה בגודש, איך לעזוב את הגודש כדי להתיר את הגודש, להפחית את הגודש על-ידי תמריצים כאלה ואחרים.

אורי מקלב: מדובר בעלויות לא בסכומים קטנים.

אורי מקלב: אין לי ספק שגם תחבורה חכמה תשלב את הדברים האלה ולכן, לבוא ולהגיד היום שאנחנו לוקחים את הדבר הזה ומפסיקים אותו, זה דבר לא נכון.

אורי מקלב: כל תחבורה חכמה צריכה דברים נוספים שיעזרו לה.

אורי מקלב: באופן חכם אפשר גם לנהל גודש ולתת פתרונות ולשתף את הציבור.

אורי מקלב: אני אומר את זה גם לענת.

אורי מקלב: אני חושב שגם אם ביטלתם את הדבר הזה, מה שיכול להניח את דעתי בעניין הזה הוא שזה ישולב בצורה באחד הצוותים.

אורי מקלב: צריך לשלב גם את המסלול של טיפול בגודש עם יכולת לעשות את זה בשלב מעשי.

<שי סופר: כל הנושא של ניהול גודש, גם ניהול חכם של גודש, גם ניהול בעזרת תמריצים, אין בכלל ספק שזה חלק מהעבודה שלנו.

אורי מקלב: רצית לשאול שאלה?

<רועי גולדשמידט: רציתי לשאול האם אפשר לתמרץ לא באמצעות אגרות אלא באמצעות תמריצים להתנהלות אחרת.

אורי מקלב: זה כבר שאלה תקציבית.

יעל כהן-פארן: בשנת 2010 ההוצאה הייתה 15 מיליארד שקל לשנה והיום זה בטח כבר 20 מיליארד.

יעל כהן-פארן: אפשר למצוא כסף וזה עניין של סדרי עדיפויות.

<שי סופר: האוצר כאן, אפשר לשאול אותו.

אורי מקלב: לא צריך הרבה.

אורי מקלב: מספיק לחשוב שבמקום שתי מכוניות נוסעת מכונית אחת והשנייה עוזבת את הגודש, אנחנו יודעים איזה חיסכון יש בעניין הזה.

<שי סופר: יש לנו גם מודלים מוצלחים אחרים.

<שי סופר: קחו את הנתיב המהיר שהוא הצלחה אדירה.

<שי סופר: אין כאן בכלל היבטים כספיים של אגרות גודש או תמרוצים.

<שי סופר: יש פשוט נתיב שמיועד או לתחבורה ציבורית או לרכב עם 4 נוסעים ומעלה בשעות העומס וזה עובד יופי.

יעל כהן-פארן: כמה רכבים הוא הוריד מהכביש, להערכתך?

<שי סופר: אנחנו רואים את כל מי שחונה שם, 2,300 כלי רכב.

<שי סופר: ברגע שאדם מגיע וחונה, זה אומר שאותו אדם התכוון לנסוע עד תל-אביב וחנה שם.

<שי סופר: מי שמכיר את האזור, כל האזור של כפר חב"ד מלא לגמרי, גם החניון.

אורי מקלב: אתם עומדים להכפיל את החניון.

<שי סופר: נכון.

יעל כהן-פארן: אבל כמה מכוניות יש שם בחניון?

<שי סופר: 2,300 כלי רכב.

יעל כהן-פארן: 2,300 כלי רכב מתוך כמה?

יעל כהן-פארן: חצי מיליון נכנסים?

אורי מקלב: לא מהאזור הזה.

<שי סופר: יש לנו תכנית מאוד גדולה לכל ההיבטים של נתיבים מהירים.

אורי מקלב: צודקת חברת הכנסת יעל כהן.

אורי מקלב: זה אומר שזה הצליח, זה אומר שהציבור ממושמע, שהציבור משתתף.

אורי מקלב: הוא מחפש חלופות.

אורי מקלב: דע לך שגם על ציר 443, באזור בן-שמן, שעשיתם שם עוד חניונים, זה גדל ומתרחב.

אורי מקלב: בהתחלה נראה לי שהמקום ריק והיום כשאתה עובר אתה מלא שמחה כשאתה רואה את זה כשטיח, כדשא של מכוניות.

אורי מקלב: בשש בערב ובשמונה בערב אתה רואה עדיין את החניונים האלה לא לגמרי מלאים אבל חצים כן.

אורי מקלב: עם ישראל עובד קשה.

אורי מקלב: רואים שאנשים עדיין לא גמרו את העבודה בשש בערב.

אורי מקלב: אתה עובר בשמונה בערב וחצי מהחניונים שם עדיין עם מכוניות.

אורי מקלב: זה סימן שאנשים לא חזרו מהעבודה.

<שי סופר: זה מודל מעולה.

אורי מקלב: אתה רק מעצים את השאלה – למה לא להמשיך בפרויקטים האלה?

אורי מקלב: אולי פרויקט דומה לו או מכיוונים אחרים, לא דווקא מי שמגיע מהמזרח.

אורי מקלב: זה יכול להיות למי שמגיע מהצפון או מהדרום.

<שי סופר: זאת תכלית עבודתנו.

<שי סופר: אין ספק שבתקופה הקרובה גם נצטרך לשבת על המדוכה עם האוצר וגם עם שותפים אחרים שלנו, על מנת לראות איך אנחנו פותרים את סוגיית הגודש.

<שי סופר: רכבת ישראל, לדוגמה, עם גידול מטורף בנוסעים, היא דוגמה מצוינת להקלה על גודש.

<שי סופר: הרבה מאוד אנשים מגיעים לאזורי תעסוקה ברכבת, כולל שאטלים מהרכבת לאזור התעסוקה.

<שי סופר: אלה מודלים שעובדים יפה.

אורי מקלב: אתם מדברים רק על תל אביב.

אורי מקלב: אמר קודם חבר הכנסת דב חנין שזה לא רק ירושלים, לא רק תל אביב ולא רק חיפה.

אורי מקלב: בקצה, בפריפריה – לא מזמן נסעתי לראש הנקרה.

יעל כהן-פארן: באזור נהריה זה קטסטרופה נוראית שאין כדוגמתה.

יעל כהן-פארן: תמיד יש שם פקקים.

יעל כהן-פארן: תמיד.

אורי מקלב: באזור נהריה אני רואה עומס.

אורי מקלב: אני שואל: מה זה העומס בכביש הצפון?

אורי מקלב: אומרים לי: כן, מה אתה מדבר?

אורי מקלב: אנחנו מדברים על הכניסה ממזרח.

אורי מקלב: בקצה המדינה, בקצה הצפון-מערבי של המדינה אנחנו מדברים על פקקים.

<שי סופר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד שני דברים על אזור הצפון.

<שי סופר: ראשית, יש תחנת רכבת לנהריה שעובדת יפה מאוד.

אורי מקלב: אבל אי אפשר להגיע לתחנת הרכבת.

אורי מקלב: כדי להגיע מכל היישובים בצפון לתחנת הרכבת ולא לאחר אותה, זה קשה.

<שי סופר: אני מסכים.

<שי סופר: דבר שני, כביש 22 עוקף קריות גם נתן מענה, לדעתי.

אורי מקלב: אין ספק, עשיתם פרויקטים מדהימים.

אורי מקלב: יש שאלה?

אורי מקלב: פרויקטים מדהימים.

אורי מקלב: גם גשרים, גם מנהרות וגם כבישים חדשים.

אורי מקלב: חברת הכנסת יעל כהן פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני מברכת על הדיון ואני מברכת על ההצגה המעניינת שהייתה כאן, של מינהלת תחליפי דלקים ותחבורה חכמה, שזה שם שהתווסף לה.

יעל כהן-פארן: אני הכרתי את זה כשזה עוד היה מינהלת תחליפי דלקים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שהעניין באמת רחב יותר ובשיח שהיה עכשיו מול שי סופר התחלנו בזה.

יעל כהן-פארן: יש לנו פה בעיה לאומית ענקית.

יעל כהן-פארן: היינו הבוקר בדיון בוועדת המשנה של ועדת הכלכלה, בראשות דב חנין.

יעל כהן-פארן: אנחנו במצב חירום.

יעל כהן-פארן: באמת.

יעל כהן-פארן: ההוצאות רק הולכות ועולות.

יעל כהן-פארן: 15 מיליארד בשנה הם עלויות חיצוניות של הגודש.

יעל כהן-פארן: לדעתי כבר היום זה גבוה מכך בוודאי.

יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על זה שכל המדינה תקועה.

יעל כהן-פארן: דיברת על נהריה ובטח הכניסות לירושלים-תל אביב.

יעל כהן-פארן: יש לנו פוטנציאל מדהים וזה קצת מזכיר לי את ישראל ומשק המים.

יעל כהן-פארן: יש לנו פה חברות טכנולוגיות מדהימות ואנחנו במשבר מים מטורף.

יעל כהן-פארן: אותו דבר כאן – יש לנו חברות טכנולוגיות מדהימות ואנחנו במשבר תחבורה מטורף.

יעל כהן-פארן: בואו ננסה לרתום אותן.

יעל כהן-פארן: לקח לנו כמה שנים עם המים כדי לפתור קודם כל את המשבר שלנו, שאנחנו חיים בגודש מטורף, בזיהום אוויר.

יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על פליטות גזי חממה בוועדות משנה של הוועדה הזאת.

יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים לראות איך משלבים.

יעל כהן-פארן: הטכנולוגיות בחלקן כאן והן לא צריכות ללכת עוד דרך ארוכה קדימה עם אפליקציות שיכולות לנייד אנשים בצורה הרבה יותר קלה, גם בתחבורה ציבורית.

יעל כהן-פארן: ניהול גודש – אמרת שעשיתם ניסוי.

יעל כהן-פארן: צריך לראות איך את ההבנה שיש באוצר לכך שהפקקים האלה עולים לנו הרבה כסף, צריך לרתום כספים כדי להפחית את הפקקים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שההבנה הזאת קיימת ואני אשמח לשמוע את האוצר.

יעל כהן-פארן: לא 15 מיליארד, אבל מיליארד או שניים שיילכו לתמרוץ הפחתת הגודש.

יעל כהן-פארן: אם אתה לא רוצה להטיל מסים, אני מבינה.

יעל כהן-פארן: אף שר אוצר לא אוהב להטיל מסים וזה מובן וברור.

יעל כהן-פארן: אם אני אשב במקומו, כנראה זאת תהיה גם דעתי.

יעל כהן-פארן: אבל תמצא דרך אחרת, את הגזר.

יעל כהן-פארן: יש פה מיליארדים שיכולים לפתור בעיה של עשרות מיליארדים.

יעל כהן-פארן: נקודה.

יעל כהן-פארן: זה מה שצריך.

יעל כהן-פארן: תתוו את הדרך ואני לא רואה את זה.

יעל כהן-פארן: אני עם הרבה כבוד לתוכנית, אבל אני רואה כאן קצת טיפות בים, אבל לא רואים את הים.

יעל כהן-פארן: אז בואו נראה את הים ובואו נראה איך מנתבים את הכוחות לפתור את הבעיה העיקרית ביחד.

אורי מקלב: תכף נבקש תגובה לדברים האלה.

אורי מקלב: גיל שאקי, ראש ענף אנרגיה, בבקשה.

<גיל שאקי: האמת היא שאני אחזור על המילים שאמרה יעל ורק אומר שאנחנו מאוד מאוד מחויבים לזה והרשות לחדשנות שמי שתומכת במחקר ופיתוח תעשייה ישראלית עתירת ידע אנחנו בהחלט רוצים לראות תעשייה ישראלית.

<גיל שאקי: אני חושב שגם משרד ראש הממשלה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה אמר בוועדת ההיגוי שזה מה שהוא רוצה לראות.

<גיל שאקי: מצד אחד אנחנו משפרים את המצב התחבורתי ומצד שני, ישראל כ-Beta Sight עוזרת לחברות טכנולוגיה בתחום להדגים את הטכנולוגיות שלהן פה ואחרי זה להתפתח עם זה החוצה.

<גיל שאקי: זה גם מייצר תעסוקה וכלכלה וכל מה שאנחנו רוצים – משיגים את שתי המטרות.

<גיל שאקי: נקודת המפתח, וזה אחד הדגשים שאנחנו שמים, זה עולמות ההטמעה בארץ.

<גיל שאקי: זה משיג את שתי המטרות האלה גם במובן זה שאנחנו כאזרחים נהנה מזה וגם משום שהחסם של הרבה מאוד חברות טכנולוגיה לשוק העולמי – זה גם קורה בעולמות הקלינטק – הוא הדגמה בסקייל, בתנאי אמת.

<גיל שאקי: כי עד שזה עובד באמת באמת אף אחד לא מוכן לבוא להתנסות.

אורי מקלב: מה שמדאיג אותי יותר, גיל, הוא התחום התקציבי.

אורי מקלב: אתם תסמכו על כך שצוות ההיגוי ייתן תקציבים ואתם תעמדו מהצד בתמיכה שלכם ובעזרה שלכם בפיתוחים שנוגעים לתחבורה.

אורי מקלב: אני חושב שצריך להפריד בין התמריצים והתמיכות שאתם נותנים בנושא חדשנות וקידום לחדשנות בתחום התחבורה, בהסתמך על קול קורא.

אורי מקלב: אני חושב שאלה צריכים להיות דברים נפרדים בכלל.

אורי מקלב: מה שצוות ההיגוי הזה והתקציבים שיוצקו בעניין הזה לא קשורים למה שאתם צריכים לתת.

<גיל שאקי: שני היעדים שציינה החלטת הממשלה היו לשפר את המצב התחבורתי בארץ ולקדם פיתוח תעשייה ישראלית עתירת ידע.

<גיל שאקי: זה בדיוק הממשק.

<גיל שאקי: אפשר לעשות מו"פ אחוד ומשרד התחבורה עושה פעילויות לחוד.

<גיל שאקי: הוא יכול לעשות גם כל מיני פיילוטים שלא קשורים לחדשנות.

<גיל שאקי: הדגש בתוכנית הזו הוא בדיוק לנסות להשיג את שתי המטרות באותה פעולה.

<גיל שאקי: זה בדיוק המקום.

אורי מקלב: ציינת שהתוכניות לא ברמת בשלות גבוהה, אבל כדי להביא לרמת בשלות גם צריך תמיכה ועידוד.

<גיל שאקי: התמיכה והעידוד קיימים.

<גיל שאקי: את הטריק כבר עשו פעמים רבות בסיוע הכלים הסטנדרטיים שלנו, אבל עכשיו אתה צריך לשים את זה בתנאי אמת.

<גיל שאקי: פה גם נדרש איגום תקציבי שאנחנו שמים, משרד התחבורה שמים, המנהלת שמה.

<גיל שאקי: השילוב הזה, לא רק עם הכסף אלא גם עם כל הצד הרגולטורי, שאתה מאפשר לרכב אוטונומי לנוע בכבישי הארץ בלי לסכן גן ילדים.

<גיל שאקי: צריך למצוא את האיזון, גם הרגולטורי וגם המימוני, ולהשיג את שתי המטרות באותה פעולה משולבת.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: ציינו קודם שתחבורה ציבורית היא דבר חשוב שצריך להוביל בתחום של תחבורה חכמה.

אורי מקלב: גיל יעקב, בבקשה.

יעקב גיל: אני מנכ"ל "15 דקות" – ארגון צרכני תחבורה ציבורית.

יעקב גיל: אנחנו מברכים על הפעילות של מנהלת תחליפי דלקים ותחבורה חכמה וגם על הפעילות של הוועדה.

יעקב גיל: אני רוצה לשים על השולחן שתי נקודות מרכזיות.

יעקב גיל: כארגון שמביט מהצד על המהלך אנחנו באמת שואלים את השאלה עד כמה אנחנו מכוונים בתוכנית וביישום לקידום יעדים של הפחתת השימוש ברכב הפרטי.

יעקב גיל: זאת בעצם המשימה המרכזית הלאומית שנגזרת מהרבה היבטים במדינת ישראל.

יעקב גיל: אנחנו תוהים עד כמה באמת הנושא של רכב אוטונומי באמת ייתן מענה לשאלה הזאת והאם הפוקוס שניתן לנושא הזה באמת מוצדק בהקשר הזה, של הפחתת השימוש ברכב.

יעקב גיל: בסופו של דבר, אם אנחנו מסתכלים על גודש בתוך הערים, יכול להיות שרכב אוטונומי יהיה מאוד אטרקטיבי וקורץ והוא יכול באותה מידה להפחית שימוש באמצעים יותר יעילים בתוך הערים.

יעקב גיל: יש פה איזושהי נקודה שצריך לתת לה מענה.

יעקב גיל: נקודה שנייה בהיבט החיובי של העניין היא שהיינו מצפים אולי לראות דגש יותר גדול ואולי דרישה של המנהלת למשוך אליה פרויקטים ויזמים שתורמים לשיפור התחבורה הציבורית.

יעקב גיל: לתחושתנו, הפעילות מאוד חשובה ועשיתם מיפוי של פרויקטים ודברים שקורים, אבל השאלות הגדולות נמצאות לפעמים בדברים שלא קורים.

יעקב גיל: היינו מצפים שכיוזמה ממשלתית תנסו לתמוך בדברים שחסרים, שלא מגיעים לשולחן או שלא קיימים לגביהם פיתוחים.

יעקב גיל: אני רוצה לתת כמה דוגמאות לדברים שיכולים לעשות הבדל בתחבורה הציבורית, שהם שילוב של טכנולוגיה או חדשנות שאנחנו חושבים שצריך לתת להם דגש.

יעקב גיל: הראשון הוא תחבורה ציבורית גמישה, on demand, שזה משהו אתם בטח מכירים ואתם מודעים אליו.

יעקב גיל: צריך לראות איך צועדים לקראת זה בקצב משמעותי כי זה אתגר בחלק מהיישובים בישראל לספק תחבורה ציבורית לפי המודל המוכר, ובאמת איך אפשר לעשות את זה בצורה יעילה.

יעקב גיל: כל הנושא של העדפה לתחבורה ציבורית וכל האמצעים הטכנולוגיים הנלווים אליה – זה נוגע גם להעדפה לנסיעה שיתופית.

יעקב גיל: יש היום בעיה לאפשר נסיעה של רכב עם מעל שלושה או ארבעה נוסעים.

יעקב גיל: יש בעיית אכיפה בנושא הזה וצריך לעודד טכנולוגיות שיאפשרו את האכיפה.

יעקב גיל: זה יכול להיות תמריץ לסלילת נתיבי תחבורה ציבורית נוספים.

יעקב גיל: דברים מהסוג הזה היינו רוצים לראות.

יעקב גיל: אחד הדברים שמדאיגים אותנו הוא שבמקביל, בחדרים אחרים פה בכנסת, דנים בטכנולוגיות ישנות.

יעקב גיל: בשבוע הבא אמור להיות דיון בנושא: הצעת חוק כרטיס חכם.

יעקב גיל: לוקחים טכנולוגיה מיושנת, שנחשבת מיושנת – טכנולוגיית הרב-קו – שמייצרת הרבה מאוד בעיות עבור הציבור ומדירה אנשים מהתחבורה הציבורית כי לאנשים אין כוח ללכת למרכזי שירות בשביל להסדיר את כל הסוגיות המורכבות שיש עם הרב-קו.

יעקב גיל: הולכים לקחת את הטכנולוגיה הזאת ולקבע אותה בחקיקה מאוד מפורטת, אפילו ברמה שמתאימה לתקנות, עם שורה וחצי על אפשרות להשתמש בטכנולוגיות חדשות.

יעקב גיל: פה בדיוק אנחנו חושבים שהעבודה הבין-משרדית והמקום שלכם, יחד עם גופים כמונו, להגיד: חברים, העולם מתקדם לטכנולוגיות של סלולר, של חשבון ענן, של זיהוי בעזרת כרטיס אשראי, של הרבה מאוד דברים שהם באמת המאה העשרים ואחת ובמקביל, התהליכים הולכים אחורה.

יעקב גיל: באמת היינו מצפים גם להתגייסות שלכם בכנסת בהקשר הזה אבל גם בהקשר של הרגולציה מכל אותם גופים שרוצים לקדם את הטכנולוגיה.

יעקב גיל: כמובן שתחום הביג-דאטה מאוד משמעותי.

יעקב גיל: יש היום בעיה מאוד קשה שמשרד התחבורה מתכנן את מרבית הקווים על פי סקרים שהוא עושה על גבי התחבורה הציבורית.

יעקב גיל: יש מעט מאוד סקרים שעושים בקרב ציבור שלא משתמש בתחבורה הציבורית, כאשר כל המידע נמצא בסלולר ובנתונים של waze ואחרים ופשוט אין חיבור בין הדברים.

יעקב גיל: אנחנו ממש חושבים שצריך להעלות את זה לראש סדר העדיפויות, להשתמש במידע שקיים כדי לתכנן בצורה מהירה את התחבורה הציבורית כך שתהיה מותאמת לצרכים.

יעקב גיל: יש שורה ארוכה של נושאים והמסר הכללי שהייתי רוצה שיעבור הוא שהיינו שמחים שהמנהלת תמשוך אליה את הדגש של שיפור התחבורה הציבורית, הן בהיבט של התשתיות והן בהיבט של השירות, ואולי תהיה יותר יוזמת ופחות מגיבה לשוק הפרטי כי לא תמיד זה מה שמעניין את השוק הפרטי.

יעקב גיל: אם זה היה תלוי בשוק הפרטי, היו כמה שיותר מכוניות ואולי גם מצליחים לגרור אתכם לכיוון הזה.

יעקב גיל: אנחנו רוצים שאתם בתור גוף ממשלתי תמשכו לכיוון ההפוך.

אורי מקלב: תודה גיל, וטוב שאתה אומר את הדברים הפרקטיים מהשטח ולכן תמיד נעים לשמוע את זה.

אורי מקלב: מי שלא ער לדברים לא יודע את זה.

אורי מקלב: מי שלא משתמש בתחבורה הציבורית ולא שומע את המשתמשים, אם הוא לא שואב את המידע הזה, הוא לא יידע אותו.

אורי מקלב: זה לא תמיד מגיע, כמו שאמרת.

אורי מקלב: אני לא חושב שתחבורה ציבורית צריכה להיות תחבורה ציבורית אוטונומית.

אורי מקלב: נכון שתחבורה פרטית אוטונומית זה היום יותר "אין", אבל בסופו של דבר גם התחבורה הציבורית תהיה שותפה וצריך לשלב את זה ביחד.

אורי מקלב: אי אפשר לנתק את זה מהדברים.

אורי מקלב: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לסיגלית ארבל, ראש מינהל פיתוח עסקי בתעשייה האווירית, בבקשה.

<סיגלית ארבל: שלום לכולם, שלום אדוני היושב-ראש, קודם כל תודה רבה שנתתם לנו הזדמנות.

<סיגלית ארבל: אני מאוד שמחה על כל היוזמה הזו, שמתכתבת היטב עם הפתרון הטכנולוגי החדשני שאני רוצה להציג לכם, שבימים אלה התעשייה האווירית עמלה עליו, יחד עם חברה אמריקנית.

<סיגלית ארבל: מדובר על פתרון שנקרא PRT וזו מערכת להסעת נוסעים שמרחפת מעל הפקקים.

<סיגלית ארבל: מדובר בקפסולה שמסוגלת לקחת בין שניים לארבעה נוסעים – תלוי בסוג הרכב.

<סיגלית ארבל: זה פתרון ירוק שלא עושה שימוש בדלק אלא בחשמל באופן מינימלי.

<סיגלית ארבל: זהו פתרון שקל מאוד להתקנה והוא מסוגל להסיע בין 4,400 ל-7,200 נוסעים בשעה.

<סיגלית ארבל: אנחנו נמצאים היום בשלב מתקדם של הוכחת הטכנולוגיה.

<סיגלית ארבל: מאוד מקווים לסיים את ההוכחה עד סוף השנה.

<סיגלית ארבל: אנחנו כרגע במגעים מתקדמים עם מספר עיריות בארץ כי בעצם הפתרון הזה בא לתת מענה לצווארי בקבוק מקומיים.

אורי מקלב: עמודי חשמל?

<קריאה: זה כמו רכבל?

<סיגלית ארבל: כן, זה יהיה על עמודים וזה בטכנולוגיה של רחיפה מגנטית.

<סיגלית ארבל: היופי בפתרון הזה הוא שהוא בא לתת פתרון ל-last mile.

<סיגלית ארבל: למה הכוונה?

<סיגלית ארבל: יש היום ערים בארץ שנמצאות במצור, כמו שאמר בתחילת הדיון חבר הכנסת דב חנין.

<סיגלית ארבל: שער בנפשך שבכניסה לעיר יהיה האב ענק שכולם יעמידו שם את המכוניות וייכנסו על הקפסולות האלה לכיוון ירושלים, ולא יצטרכו לעמוד יותר בפקקים.

<סיגלית ארבל: אותו דבר עיריית נתניה, שכיום אנחנו במגעים מתקדמים איתה, שבעצם בנו עיר נהדרת – בצד אחד שכונת נורדאו, שמונה כמעט 60,000 תושבים, כביש מהיר שעובר באמצע ומצד שני עומדת תחנת רכבת ספיר.

<סיגלית ארבל: אין יכולת לתושבים להגיע.

<סיגלית ארבל: הפתרון הזה בעצם מנגיש את התושבים לתחנות רכבת, למרכזי תעסוקה ופותר צווארי בקבוק מקומיים בערים ובפאתי הערים.

אורי מקלב: הניסוי הראשוני שלכם הוא בארץ?

<סיגלית ארבל: כן.

<סיגלית ארבל: הקמנו פיילוט קטן במתחם התעשייה האווירית.

<סיגלית ארבל: אנחנו מסייעים לחברה הזאת כבר החל משנת 2014.

<סיגלית ארבל: כמובן שהחברה פועלת בעולם על מנת להביא את היישום הזה למדינות נוספות.

<סיגלית ארבל: אנחנו מאוד מברכים על הוועדה הזו ועל התכנים שלה והחלטת הממשלה מתכתבת היטב עם מה שאנחנו צריכים בתור חברה.

<סיגלית ארבל: מאחר ואין היום תקינה לפתרון הזה, כי הוא באמת פורץ דרך וחדשני, נצטרך לעבוד אתכם בשילוב ידיים, גם במונחי תקינה וכסף.

אורי מקלב: תודה, סיגלית.

אורי מקלב: אני חושב שבאמת כדאי שתעשו את זה והצוותים ייפגשו.

<ענת בונשטיין: אנחנו במגעים כל הזמן עם התעשייה האווירית.

<ענת בונשטיין: הפרויקט הזה, שסיגלית הציעה, הוא במימון שלנו.

אורי מקלב: בתחילת הדברים אמרנו שאחד הדברים החשובים שאנחנו רואים בהחלטת הממשלה הוא שיתוף פעולה עם גופים מסחריים.

אורי מקלב: אני חושב שזה מה שנכון.

אורי מקלב: גופים מסחריים צריכים להיות משולבים בנושאי תחבורה ולא שרק אנחנו נייצר ונעשה.

אורי מקלב: חבל שלא נשתמש בידע שיש.

אורי מקלב: אבי בר, בבקשה.

<אבי בר: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תודה רבה שהזמנתם אותנו.

<אבי בר: אני מנהל המדיניות הציבורית הגלובלית של waze.

<אבי בר: אני אספר לכם קצת יותר היום על הפרויקט של waze carpool שמאפשר לנוסעים לעבודה במצבים דומים לשתף פעולה ולהגיע יחד ליעד.

<אבי בר: הצגנו את זה בוועדה כשיצאנו לדרך לפני כשנתיים ועשינו מעקב לפני כשנה.

<אבי בר: המטרה שלנו בישראל היא פשוטה – להצליח להוכיח ששימוש ב-carpool יכול להביא להפחתת הגודש בכבישים.

<אבי בר: אנחנו יודעים שזאת לא משימה קלה ודיברו על זה לפניי, לחנך את הנהג הישראלי להשאיר את הרכב שלו בבית, אבל אנחנו חושבים שזה אפשרי ואפילו הכרחי.

<אבי בר: לטעמי, כשבוחנים פתרונות של תחבורה חכמה אנחנו צריכים לשאול איזו בעיה אנחנו מנסים לפתור ולהגדיר אותה.

<אבי בר: חבר הכנסת דב חנין התייחס בדיוק לדבר הזה.

<אבי בר: אם אנחנו מנסים לפתור את הבעיה של תאונות דרכים, הפתרון, ככל הנראה, יוליך אותנו לכיוון של מכונות אוטונומיות.

<אבי בר: אם אנחנו מנסים להפחית עלויות נסיעה במונית או זמינות של מוניות, כנראה שנלך לאפליקציות.

<אבי בר: אם אנחנו מנסים למנוע את הגודש בכבישים ואת העלויות שלו, כמו שראינו במצגת, כנראה הפתרון יבוא מכיוון של תחבורה ציבורית ופתרונות כמו Carpool.

<אבי בר: ב- waze carpoolאדם הצטרף לנהג שמבצע נסיעה שהייתה קורית בכל מקרה והם חולקים בהוצאות הנסיעה.

<אבי בר: מהנתונים שלנו מצאנו שיש למעלה מ-200,000 אנשים שמשתמשים בלוחות טרמפים בישראל – סטודנטים, עובדי מדינה וכולי.

<אבי בר: הם עושים את הזה היום בעיקר בקבוצות waze, וואטסאפ ואתרי אינטרנט, בצורה שהיא לא כל כך יעילה.

<אבי בר: אנחנו מקווים שאנחנו עוזרים להם לעשות את זה.

<אבי בר: היום הודענו על אופציה חדשה, על פיצ'ר חדש שיצא ומאפשר לנהגים ולנוסעים לתאם ביניהם נסיעה חינמית לגמרי, גם ללא השתתפות בהוצאות, כך שכל נוסע ונהג שמעוניינים בזה, יכולים להשתמש בזה כפלטפורמה חינמית לגמרי ולעשות את זה.

<אבי בר: חשוב לי להדגיש שהשירות עדיין בחיתוליו בארץ.

<אבי בר: אני בטוח שכולם רוצים בהצלחתו גם כדי להפחית את הגודש, גם את הזיהום וגם באופן כללי.

<אבי בר: אני חושב שזה שינוי התנהגותי כל כך מסיבי שמצריך שיתוף פעולה.

אורי מקלב: משרד התחבורה עוד לא הגיש תביעה נגדכם?

אורי מקלב: שי, הם גם על הכוונת?

אורי מקלב: רק אובר?

<שי סופר: לא, ואני אסביר את הרציונל.

<שי סופר: אנחנו מבינים שתחבורה שיתופית זה משהו שיקרה.

<שי סופר: אני לא אכנס עכשיו לסיפור של אובר כי יש חקירה ותביעה, אבל הרעיון הוא כן ללכת לכיוון של שיתוף כלי רכב.

<שי סופר: ברור לנו שככל שנגדיל את מקדם המילוי, מנוסע אחד ברכב לשניים-שלושה נוסעים - - -

אורי מקלב: איך עובד הפרויקט של תחבורה משותפת במוניות?

אורי מקלב: יש לך אינדיקציות?

אורי מקלב: זה עדיין לא עובד?

<שי סופר: אנחנו מקווים שהוא יתחיל לעבוד כמה שיותר מהר.

<שי סופר: בכל הסיפור של ההיבטים השיתופיים אנחנו כן רוצים ללכת לכיוון הזה, אבל שהכול יהיה מוסדר.

אורי מקלב: קודם כל שומעים כבר נימה אחרת וזאת גם התקדמות.

אורי מקלב: עד לפני זמן שמענו דעות נגד.

<שי סופר: לנו אין ספק שהעתיד הוא שיתופי.

<שי סופר: דרך אגב, הצעת החוק בכל מה שקשור במוניות היא חדשנית מאוד, לדעתי, ואשר יודע.

<שי סופר: אנחנו באמת מקווים שכן נוכל להיערך לעידן הזה.

<אבי בר: אני רק רוצה לחדד, אדוני היושב-ראש, ששיתוף רכבים שהמדען הראשי דיבר עליו שונה מ-carpool.

<אבי בר: זה דבר שאולי דומה אבל שונה לחלוטין.

<אבי בר: בנושא carpool אנחנו מדברים על אנשים שעושים רק שתי נסיעות ביום, לעבודה ובחזרה.

<אבי בר: אנחנו בעיקר רוצים לפתור את הגודש בכבישים ואנחנו יודעים שהגודש הרי לא נגרם ממוניות שנוסעות באמצע היום לעבודה אלא מכלי רכב פרטיים.

<אבי בר: אנחנו רואים שמי שמשתמש ב-carpool זה נהגים.

<אבי בר: אלה נהגים שהיו רגילים להשתמש ב-waze כאמצעי ניווט והיום הם משתמשים בפיצ'ר של carpool.

<קריאה: כמה משתמשים?

<אבי בר: לא מספיק.

<אבי בר: השירות עדיין בחיתוליו ואני קורא מכאן לחברה האזרחית, לממשלה ולכולם לתמוך בזה כדי להצליח להוכיח שהדבר הזה עובד.

<אבי בר: אנחנו יודעים שהיו בעבר ניסיונות carpool גם של הממשלה עצמה, שפחות הצליחו.

אורי מקלב: אתמול ביקשו ממני שאני אדבר אתך על דברים שאתם יכולים גם היום להתמקצע בהם יותר ולהיות יותר מעודכנים.

אורי מקלב: הביאו לי דוגמאות, למשל אם הייתם מעודכנים דרך הרשויות המקומיות.

אורי מקלב: כל רשות מקומית יש לה מערכת אירועים ופתיחה וסגירה של כבישים לצורך מקומי זמני.

אורי מקלב: כמו שאתם יודעים היום לנווט כבישים שפתוחים משעה תשע בערב לתחבורה פרטית ועד אז היא רק לתחבורה ציבורית, יש עוד דברים שאפשר לעשות, עוד צעד קדימה.

אורי מקלב: זה לא בגלל שהעומסים שולחים את הנוסעים למקום אחר אלא מלכתחילה יודעים לבנות תוכנית בלי אותו אזור.

אורי מקלב: אני אומר בצורה גלויה שיש גם לא מעט כבישים שסגורים בשבת.

אורי מקלב: מדוע להביא אדם, תייר, לכביש בר אילן כשהוא בא לשם בתמימות, בזמן שהכביש הזה סגור?

אורי מקלב: למה צריך לסכן אותו?

אורי מקלב: למה צריך לסכן הולכי רגל?

אורי מקלב: כך גם ברחובות אחרים.

אורי מקלב: אלה דברים קבועים שקיימים כבר היום ודרכם אנחנו יכולים לעזור לאנשים שלא יודעים.

<אבי בר: אדוני היושב-ראש, התפרצת לדלת פתוחה.

<אבי בר: יש לנו תוכנית שנקראת CCT, שהיא תוכנית של שיתוף פעולה עם ערים בדיוק בשביל זה.

אורי מקלב: אז איך יכול להיות שכביש כמו בר אילן לא מעודכן?

אורי מקלב: אנשים תמימים, במיוחד תיירים שלא מכירים, מגיעים למקומות האלה.

<אבי בר: יש טעויות וזה לא מושלם.

אורי מקלב: איתן פרנס, בבקשה.

<איתן פרנס: תודה, אדוני, אני מנכ"ל איגוד חברות אנרגיה ירוקה לישראל ואני רוצה להיות לא פחות ממאוד דרמטי לגבי מה שקורה כאן היום.

<איתן פרנס: קודם כל, זה שהוועדה עוסקת בנושא ושממשלת ישראל נדרשה לתחבורה החכמה, צריך לברך על זה.

<איתן פרנס: אנחנו מתחברים מאוד לדברים שאמרה כאן יעל כהן פארן ואני רוצה להעצים אותם.

<איתן פרנס: אני רוצה לדבר על הפיל שבחדר, אדוני.

<איתן פרנס: אני בא מעולם של אנרגיה ירוקה ומלווה את התחום הזה כבר עשר שנים.

<איתן פרנס: אני רוצה לספר שכנראה המדינה שלנו, שנכנסה לנושא התחבורה החכמה, בעיקר הרוח החדשה אחרי מה שקרה עם מובילאיי, הולכת ומפספסת גם את התחום היפה הזה.

<איתן פרנס: צדקת, אדוני, שמציון תצא תורה והנושא הזה הוא אחד התחומים שאפשר להצליח בו ולשנות את העולם, אבל בוא נשים דברים על השולחן.

<איתן פרנס: אפשר לקצר טווחים ולא לדון בזה עוד עשר שנים, איך אנחנו לא מבינים מה זה תחבורה חכמה.

<איתן פרנס: קודם כל, מה המודל הכלכלי של תחבורה חכמה?

<איתן פרנס: אני רוצה לספר לכם שלא המצאתי את זה, זה בא מהעולם – הכול קשור לאנרגיה.

<איתן פרנס: בסופו של דבר, מאיפה אתה באמת יכול למצוא מקור מימון לכל אותן טכנולוגיות חכמות שהן יקרות?

<איתן פרנס: נדמיין לרגע שמצאנו תחבורה חכמה, יש לנו טכנולוגיה ועכשיו צריך לממן אותה.

<איתן פרנס: מי יממן אותה?

<איתן פרנס: מאיפה נממן אותה?

<איתן פרנס: זה דיון על המיסוי שיגיע.

אורי מקלב: זה ששמו את הנושא במינהלת תחליפי דלקים לא אומר שיש כוונה כזאת?

אורי מקלב: כיוונו לדעתך לכאורה.

<איתן פרנס: אני רוצה להגיד מה חסר בכותרת.

<איתן פרנס: התכנית הלאומית לתחבורה חשמלית וכולי.

<איתן פרנס: למה זה?

<איתן פרנס: כי כשיש לך כסף אחרי שחסכת בזכות התחבורה החשמלית – יספרו לך נציגים שנמצאים כאן בחדר ועושים פיילוטים בתל-אביב – כמה עולה קילומטר נסיעה.

<איתן פרנס: ראיתי שתי מכוניות חשמליות במסגרת הפיילוט.

אורי מקלב: היא דיברה באופן כללי.

אורי מקלב: אתה צודק שאולי בחדר אנחנו לא שמנו את זה, אבל זה צריך להיות הדבר הראשון.

אורי מקלב: זה לא רק בגלל איכות הסביבה אלא גם בגלל הנושא הכלכלי.

<איתן פרנס: יש לנו קצת ניסיון והכוונה לניסיון מהעולם.

<איתן פרנס: לארגון שלנו יש 105 חברות שחלק גדול מהן עוסק בתחבורה חשמלית וראו זה פלא – בעולם תחבורה חשמלית לא נמצא תחת כותרת של תחבורה חכמה אלא הפחתת פליטות גזי חממה, התייעלות אנרגטית ואנרגיה ירוקה.

<איתן פרנס: מה אני מנסה להגיד?

<איתן פרנס: מיום שקמה המינהלת אנחנו מבקשים ממנה לעסוק בתחום הכי חשוב שהאנושות עוסקת בו היום.

<איתן פרנס: הרי הכול יהיה חשמלי, ובואו נשים את הדברים על השולחן.

<איתן פרנס: גם הגז הטבעי שמצאנו, האוצר הזה, יכול להפוך לחשמל ולחשמל את צי הרכב של ישראל.

<איתן פרנס: ומה יקרה אז?

<איתן פרנס: אתם מכירים רכב חשמלי שהוא לא חכם?

<איתן פרנס: הרי ברגע שיש לך רכב חשמלי אתה צריך מערכות שינהלו אותו בצורה של פריקה, טעינה וכל המחשבים מתחילים כבר מהיום הראשון.

<איתן פרנס: אני אומר שנתחבר לדברים שקורים בעולם.

אורי מקלב: לתעשייה האווירית יש משהו שעובד על - - -

<איתן פרנס: זה מאוד מעניין, אבל שינוי התקנים בשמיים הפתוחים של ישראל, במדינה שקשה להקים בה טורבינות רוח בגלל גובה טיסה, יהיה קשה מאוד לעשות אנרגיה ירוקה.

<איתן פרנס: אני שוב מחדד ואומר, שימו לב לדוגמה פשוטה.

<איתן פרנס: מי שיש לו רכב חשמלי ויש לו גג סולרי יכול לנסוע קילומטרים הרבה יותר בזול ממה שאתם יכולים לדמיין בכלל.

<איתן פרנס: אם המדינה תשכיל להכניס לתוכנית את כל נושא האנרגיה, גם הגז הטבעי וגם האנרגיה המתחדשת, בדגש על חשמל, יהיה הרבה מאוד כסף שלא צריך להטיל מיסים ובטח לא מיסי גודש.

<איתן פרנס: אנחנו בעד ניהול תחבורה.

<דניאל צוקר: אני אשמח להגיב.

<דניאל צוקר: איתן, שלום, אנחנו פועלים בתחום הרכב החשמלי בחמש השנים האחרונות.

<דניאל צוקר: השנה תושלם הסדרה גם של תקינת עמדות DC, למי שרוצה לדעת.

<דניאל צוקר: יש מס קנייה של 10% על כלי רכב חשמליים.

<איתן פרנס: שהולכים לשנות אותו.

<דניאל צוקר: כרגע זה מס של 10%.

<דניאל צוקר: אנחנו עובדים בנושא הזה ואתה מוזמן.

<דניאל צוקר: כל מי שרוצה לשמוע על כך יותר מוזמן למשרדי ואני מקווה שיחד עם הציבור הישראלי, שבסוף גם צריך לרכוש ולבחור בטכנולוגיה הזאת, נצליח.

<דניאל צוקר: אנחנו בתור הממשלה עושים היום הרבה דברים כדי לאפשר את זה ואתה באמת מוזמן להגיע ולגם לספר, אולי יש דברים שאנחנו יכולים לדעת.

<איתן פרנס: אדוני, שיהיה מובן, ואני אומר גם לוועדה, שאנחנו לא רואים, חלילה, את המינהלת כמי שעומדת מהצד השני של טובת הציבור.

<איתן פרנס: המינהלת מבורכת וטוב שהיא פועלת.

<איתן פרנס: אני חושב שצריך מדדים של הצלחה.

<איתן פרנס: זה שאין רכבים חשמליים בישראל, מה זה אומר עלינו?

<איתן פרנס: מקלט המס שנוצר שבזכותו מביאים רכבי יוקרה לישראל, הטבת המס של הרכב החשמלי, האם היא הביאה לבתים שלנו מכונות פלאג-אין ויש לנו מכוניות חשמליות בישראל?

<איתן פרנס: ממש לא.

<איתן פרנס: יש כאן רכש של מכוניות יוקרה בשני מיליון שקלים שמקבלים הטבה ובגלל שהם קנו את רכב היוקרה הזה הם בכלל לא מחברים אותו לחשמל.

<איתן פרנס: אני רוצה לומר שוב שהמפתח, ואני אומר את זה כאן למינהלת ופניתי גם לאייל רוזנר במשך שנים, המפתח לשינוי עולם התחבורה מתחיל בצד האנרגיה.

<איתן פרנס: מסתתר שם חיסכון של מאות מיליארדים בטווח ארוך, שצריך לתרגם אותו למודל כלכלי שיהפוך את התחבורה לחכמה, ניהול תחבורה.

<איתן פרנס: זה מתחיל, קודם כל, למצוא את המודל הכלכלי.

<איתן פרנס: אנחנו נמשיך את הדיון עם המינהלת, כמובן.

אורי מקלב: בסיום אנחנו נבקש מהם להתייחס לזה.

אורי מקלב: דן קדרון, בבקשה.

<דן מיכאל קדרון: תודה לך, כבוד היושב-ראש, מינהלת הוועדה, מכובדי כולם, אני מתנו יד לחירש, נכים למען נכים.

<דן מיכאל קדרון: אחד הדברים שבאמת יכולים להועיל אם אנחנו רוצים תחבורה חכמה, וכבר הרבה זמן שאני מדבר על זה, הוא לעשות את המקצוע של נהגי אוטובוס, תחבורה ציבורית, מקצוע מועדף.

<דן מיכאל קדרון: זה יביא המון אנשים לתחבורה הציבורית ובאמת יקל על התחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: שנית, אני אומר הרבה זמן ובכל מקום שאני נמצא אני גם מצלם.

<דן מיכאל קדרון: אני מדבר על נתיבים לתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: בכבישים המהירים לקחת נתיב.

<דן מיכאל קדרון: במודיעין יש רק חלק.

<דן מיכאל קדרון: בכביש ירושלים-תל אביב מהיציאה לעיר עד תל אביב נתיב לתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: חצי מהזמן.

<דן מיכאל קדרון: כולם יהיו מוכנים לתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: אני יושב עם אנשים והם אומרים לי: תנו לנו תחבורה ציבורית כמו שצריך, אנחנו עוזבים את הרכבים.

<דן מיכאל קדרון: לבסוף, כמובן, הציבור שלי, שהוא הציבור המוגבל.

<דן מיכאל קדרון: הנכים.

<דן מיכאל קדרון: היום יש הרבה נכים שמוכנים לנסוע בתחבורה ציבורית, אבל אין להם את האמצעים.

<דן מיכאל קדרון: נכה שלא יכול לעלות לאוטובוס נאלץ לנסוע ברכבו.

<דן מיכאל קדרון: ואני מכיר הרבה אנשים שמוכנים.

<דן מיכאל קדרון: אני בטוח שהוועדה המכובדת הזאת, עם היושב-ראש ומנהלת הוועדה – זאת ועדה שעושה עבודת קודש – כולנו נוכל להצעיד את הנושא הזה קדימה כי גם זה חלק מהתחבורה החכמה.

<דן מיכאל קדרון: תודה רבה לכם ואני בטוח שתצעידו את זה קדימה.

אורי מקלב: תודה, תודה על הדברים החשובים.

אורי מקלב: אילן לוין, בבקשה.

<אילן לוין: אני מהלשכה לטכנולוגיית המידע.

<אילן לוין: אנחנו כולנו מסכימים על המטרה ויש קונצנזוס, פחות או יותר, לאן אנחנו יכולים להגיע וכי יש לנו את היכולות הטכנולוגיות והאחרות להגיע לשם.

<אילן לוין: יש פה קצת חילוקי דעות על איך ומה הדרך הנכונה ומה הקצב הנכון.

<אילן לוין: קודם כל אני רוצה לברך את המינהלת על עצם זה שהיא קיימת ועל העבודה שאתם עושים.

<אילן לוין: וגם אם בטוח תעשו טעויות בדרך, אני מציע שכבוד היושב-ראש והוועדה ייתנו להם יישר כוח ויחזקו אותם.

<אילן לוין: יהיו הרבה מאוד קיביצרים מצד אחד ואינטרסנטים מצד שני שישכנעו אתכם שכל מה שאתם עושים הוא גרוע וכולי.

<אילן לוין: אז תהיו חזקים, תמשיכו ותעשו את המיטב שאתם יכולים.

<אילן לוין: אני רוצה להיות קיביצר רק בתחום אחד קטן ולהזכיר לכולם – זה מתייחס למה שאמר היושב-ראש בהתחלה על מדיניות – שאני אמור להיות היועץ הטכנולוגי כאן, זה שאומר שהכול מונע בטכנולוגיה.

<אילן לוין: נכון, הטכנולוגיה מניעה גם את הכלכלה אבל גם הכלכלה מניעה את הטכנולוגיה.

<אילן לוין: אם יהיו תמריצים כלכליים לכיוון הלא נכון, במקום שיהיו כאלה לכיוון הנכון, לא תמיד תעזור הטכנולוגיה.

<אילן לוין: היא לא תיעצר, אבל היא תלך לאט.

<אילן לוין: אני אתן כמה דוגמאות חשובות.

<אילן לוין: כל עוד המדיניות של בנק ישראל תהיה על אפס ריבית או ריבית זולה, זמינה לכולם, כל עוד המדיניות של שער החליפין או שמשרד האוצר מאוד מאמין בצמצום למינימום את הגירעון הממשלתי, ימשיך להיות שער חליפין נמוך.

<אילן לוין: כבר הגענו לשער דולר של כמעט 3.5 שקלים לדולר.

<אילן לוין: חברות ימשיכו לפרסם מכוניות בחינם, מכוניות כמעט בחינם, רק בוא תיקח ואנחנו ניתן לך כסף.

<אילן לוין: כל עוד שזה יהיה, ימשיכו לעלות עשרות אלפי מכוניות חדשות בשנה על הכביש, גם אם לאנשים שקונים אותן אין בהן צורך כי הם חושבים או מרגישים שזה בחינם.

<אילן לוין: כלכלה זה לא רק זה.

<אילן לוין: אגרת גודש, אדוני, אני מבין מה שאתה אומר אבל היא לא מיועדת לקחת כסף מהתושבים.

<אילן לוין: אני מכיר היטב איך העסק עובד בלונדון.

<אילן לוין: שם יש אגרת גודש באזור המרכז של העיר רק על מנת להרתיע אנשים מלהיכנס לשם עם רכב פרטי.

<אילן לוין: נכון שאת הרווחים מאגרת הגודש הם נותנים לתחבורה הציבורית הלונדונית, וגם זה דבר שצריך להתייחס אליו ולשים בו דגש כי הטכנולוגיה היא עדיין כזאת שהיא תלויה בכלכלה.

<אילן לוין: אני שוב מסיים במה שהתחלתי, אדוני היושב-ראש, ואומר להם יישר כוח.

אורי מקלב: תודה, ואני מבקש שתלווה אותנו בדיונים.

אורי מקלב: אשר בן שושן, מנהל רשות התחבורה בעיריית תל אביב, בבקשה.

<אשר בן שושן: תודה לך, אדוני, תודה לכל המכובדים, אני בהחלט רוצה להמשיך את הקו של קודמי ולומר יישר כוח ולברך.

<אשר בן שושן: אני בהחלט חושב שעצם ההחלטה הזו, החלטת הממשלה והיצירה של הגוף המאוחד הזה, בוודאי כחריג זה בהחלט היסטורי.

<אשר בן שושן: זה יכול להוות מנוף טוב וראוי שצריך לקחת קדימה כי אנחנו נמצאים בעידן אחר ושונה.

<אשר בן שושן: נדמה לי שאין ויכוח על כך שאחת המטרות המרכזיות בתחום התחבורה בכלל היא הפחתת הגודש ולכך יש הרבה מאוד אמצעים.

<אשר בן שושן: אחד מהאמצעים הוא גם תחבורה חכמה, שצריכה לתת מענה, לטעמנו, למגמות שקורות גם בעולם, אפרופו תחבורה שיתופית לגווניה השונים ותחבורה אוטונומית.

<אשר בן שושן: גם בתחבורה אוטונומית, אם לא נשכיל ולא נבין את הפוטנציאל של ההזדמנויות מחד ומאידך את הפוטנציאל של הסיכונים, נאבד את עצמנו לדעת.

<אשר בן שושן: לכן, כחלק מאותו בוודאי צריך לתת את הדעת במסגרת תחבורה חכמה, כולל הסיפור של תחבורה חשמלית.

<אשר בן שושן: את כל ההערות של עיריית תל אביב העברנו לוועדה כהתייחסות לכל דבר ועניין.

<אשר בן שושן: אני מוצא לנכון לומר שני דברים, האחד מאוד מאוד יהיה נכון, ואני בטוח שאני מתפרץ לדלת פתוחה, שבסופו של יום התוכנית הזאת צריכה להיות תוכנית אופרטיבית עם יעדים ברורים, עם מדדים ברורים לאורך זמן על מנת שכולנו נוכל לראות ולהבין את הצעדים, את העלות מול התועלת.

<אשר בן שושן: הדבר השני, שאמרתי בעבר לנציגים השונים ואני מוצא לנכון לציין אותו פה, הוא שבסוף התחבורה לא מתבצעת במרחב הבין-עירוני בלבד.

<אשר בן שושן: מרביתה, אם לא כל כולה, מתבצע במרחבים העירוניים.

<אשר בן שושן: לתחבורה בכלל ולחניה יש השפעות על המרחב העירוני בצורה מדהימה, ומי כמוכם יודע זאת.

<אשר בן שושן: בוודאי גם לתחבורה חכמה.

<אשר בן שושן: ברוח צינית אני אומר שאם הסתכלתם על כל השותפים בוועדת ההיגוי והיישום, אין פה אף נציג של השלטון המקומי.

<אשר בן שושן: אני קורא לכם שוב לעשות חשיבה איך כן משלבים את השלטון המקומי גם בתהליכי החשיבה וגיבוש ההמלצות, לא רק בפיילוט כזה או אחר.

<אשר בן שושן: יש לנו גם ניסיון וגם תרומה שמחייבים, לטעמי, באותה רוח של ראייה הוליסטית ומשותפת לדבר על הדברים.

אורי מקלב: זה נכון.

אורי מקלב: אולי פגענו כאן ב"בכורה" שיש לתל אביב.

<אשר בן שושן: לא, חלילה.

אורי מקלב: אמרנו שלא רק בתל אביב אלא גם בראש הנקרה ובמטולה יש את זה.

<אשר בן שושן: אני מוכן לוותר על הבכורה של הגודש.

אורי מקלב: כשמדברים על תחבורה חכמה אנחנו תמיד רואים לנגד עינינו את תל אביב.

אורי מקלב: אני חושב שמשרד התחבורה שותף לרוב התוכניות שיש ברשויות המקומיות.

אורי מקלב: צריך לציין את עיריית תל אביב כי חלק גדול מהדיונים שבהם עיריית תל אביב עסוקה הוא בנושא זה.

אורי מקלב: אני, כחבר מועצה בעיריית ירושלים 15 שנה וסגן ראש העיר, לא יכול להגיד לך שזה היה בראש סדר היום.

אורי מקלב: הנושא הזה נמצא הרבה יותר על סדר היום בתל אביב וחברי המועצה אצלכם פעילים בעניין הזה, גם הצוות המקצועי מאוד פעיל.

אורי מקלב: הרבה דיונים אתם מקדישים לעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו ראינו לנכון להזמין את השלטון המקומי גם לדיון הזה כי אנחנו מבינים שהם חייבים להיות.

אורי מקלב: בסופו של דבר זה מתבצע בתוך הרשות המקומית ברוב המקרים.

אורי מקלב: זה נכון גם כשאני לוקח בחשבון שמשרד התחבורה יודע היום על רוב רובם של הפרויקטים, והקרבה לדברים היום-יומיים יכולה להעשיר ולמקצע את ההחלטות.

אורי מקלב: צריך לראות איך לשלב את זה.

<אשר בן שושן: אני מסכים אתך והערתי את ההערה לאו דווקא בהקשר של תל אביב אלא בהקשר הכולל.

<אשר בן שושן: צריך לנצל את ההזדמנות בדיוק מהמקום שאתה אמרת.

<אשר בן שושן: מה, לטעמי, ההזדמנות?

<אשר בן שושן: השיח הציבורי בתחום התחבורה עד לפני עשור או 15 שנה לא היה קיים בכלל בנושאי תחבורה, בעיות גודש, בעיות של תחבורה ציבורית וכיוצא באלה.

<אשר בן שושן: צריך לנצל את ההזדמנות איך רותמים את ההנהגה המקומית במקומות השונים ומייצרים את אותו חיבור.

אורי מקלב: אני תמיד מביא דוגמה למה שנקרא חוכמת ההמונים ולמה אני מאמין בזה.

אורי מקלב: שמעתי מאנשים שהם נוסעים בתחבורה ציבורית והם רואים פתרונות שלפי דעתי הפקידים הכי מקצועיים לא תמיד רואים.

אורי מקלב: הם חיים את השטח, רואים את זה וחושבים.

אורי מקלב: זה מטריד אותם.

אורי מקלב: כל דבר, גם הדברים הכי חכמים, בסוף הגיעו מתוך חשיבה, מתוך אנשים שחקרו.

אורי מקלב: גם המובילאיי הגיע מתוך האקדמיה ולא הגיע כי מישהו מצא פתרון לדברים האלה.

אורי מקלב: הבאתי דוגמה שמדברת אליי עד היום – יש שכונה בירושלים שמעת לעת היו קורות שם תאונות קשות.

אורי מקלב: זה מעבר חציה קטן והיו שם תאונות, שרובן נבעו מכניסת רכבים לתוך עמוד ההכוונה.

אורי מקלב: יש עמוד שמכוון, חץ כזה, והרכבים היו נכנסים לתוך העמוד.

אורי מקלב: היו שם תאונות לא מעטות.

אורי מקלב: קיבלתי טלפון מתושב המקום שאמר:

אורי מקלב: אני שכן וכואב לי הלב כשאני רואה את התאונות.

אורי מקלב: הסתכלתי והגעתי למסקנה למה זה קורה וגם שאלתי את האנשים שהיו מעורבים בתאונה מה קרה.

אורי מקלב: הם סיפרו שהם הסתנוורו.

אורי מקלב: התברר שבתקופה מסוימת בשנה, לא לכל אורך השנה, בזמן של זווית שמש מסוימת, מספר ימים ביולי-אוגוסט, השמש הגיעה בזווית מסוימת, לכביש יש נטייה ימינה והנהגים לא היו רואים באותה שנייה את העמוד.

אורי מקלב: הם היו נוסעים ישר ונכנסים בעמוד.

אורי מקלב: באמצעות שינוי גיאומטרי קטן שעשו שם, אין יותר תאונות.

אורי מקלב: כבר 12 שנה אין שם תאונות.

אורי מקלב: זאת חוכמה פשוטה מאוד ושום מחקר לא היה מגיע לשלב הזה שהיו מדברים עם מי שזה קרה לו ואמר: בגלל שהסתנוורתי.

אורי מקלב: הגיעו למסקנה שיש כאן בעיית התנהגות וזה לא קורה כל יום אלא בתקופה מסוימת בשנה ובזווית מסוימת שבה נמצאת השמש יומיים-שלושה או ארבעה בשנה.

אורי מקלב: אחר כך השמש נעלמת לזווית אחרת שלא מפריעה לתנועה.

אורי מקלב: דרך אגב, זה קרה בשעות בוקר מוקדמות, שבע בבוקר, וזה היה מקור התאונה.

אורי מקלב: צריך לראות איך אנחנו מונעים תאונות בחשיבה פשוטה ובאוזן קשבת ורצון טוב.

אורי מקלב: סליחה שהלאיתי אתכם בסיפור אבל לי זה נתן הרבה.

אורי מקלב: בשבילי זה היה סיפור מכונן.

אורי מקלב: הילה חדד, בבקשה.

<הילה חדד: שלום, אני סגנית סמנכ"ל תשתיות במינהל תשתיות במשרד התחבורה ואני רוצה להתייחס לכמה נקודות שעלו במשך הדיון.

<הילה חדד: כמובן שאני חלק מהמהלך בשיתוף המינהלת, אני חלק מצוות מרכז הניסויים.

<הילה חדד: באופן כללי, מינהל התשתיות מתייחס היום אחרת וכל פרויקט נבחנים בו גם הצורך והשילוב של תחבורה חכמה, שזה שם גדול והכוונה לטכנולוגיות כאלה ואחרות.

<הילה חדד: דובר פה על הנתיב המהיר.

<הילה חדד: ההצלחה שלו הובילה להתנעה של פרויקט הנתיבים המהירים.

<הילה חדד: אנחנו הולכים להוסיף עוד מעל 100 קילומטרים של נתיבים מהירים, גם בכניסה לתל אביב מצפון וגם בכניסה לתל אביב מדרום.

<הילה חדד: אנחנו בכלל רואים בפרויקט של הנתיבים המהירים כר פורה לשילוב של המון טכנולוגיות, כולל הנעה חשמלית ושאטלים חשמליים – מבחן היכולת של שילוב שאטלים חשמליים.

<הילה חדד: במסגרת הצוות שמוביל את הנתיבים המהירים אנחנו בוחנים טכנולוגיה לזיהוי קאר-פול כי ברור לנו, גם בנתיבים המהירים וגם בהמשך לפרויקט מהיר לעיר, שאני מניחה שמוכר לוועדה הזאת, של קידום נת"צים בתוך גוש דן, שהערך המוסף האמיתי של הנתיבים האלה, מעבר למתן עדיפות לאוטובוסים, הוא אותה עדיפות לקאר-פול ולרכבים שנוסעים עם מקדם מילוי גבוה.

<הילה חדד: בחצי שנה-שנה הקרובה אנחנו מקווים לבחון את הטכנולוגיה שתאפשר את זה בסבירות מספיק גבוהה, כך שאפשר יהיה גם לאכוף את זה אחר כך ואז לאפשר רק למי שנוסע ברכב מלא ליהנות מההטבה של נתיב פנוי.

<הילה חדד: כמובן, בהתייחס להערות שעלו, משרד התחבורה לא הפסיק את העבודה שלו ומתעסק רק בזה.

<הילה חדד: התשתיות במשרד ישראל צריכות להתפתח כל הזמן.

<הילה חדד: החומש בנת"י מקודם, המסילה המזרחית מקודמת ואנחנו מקדמים פרויקטים רבים במקביל לזה, כשזה כל הזמן מהווה אינפוט לפרויקטים.

<הילה חדד: היום מינהל התשתיות לגמרי מבין את הצורך בשילוב הטכנולוגיות, את היתרון של הטכנולוגיות האלה וכביש 531 הוא דוגמה לזה.

<הילה חדד: פיילוטים שונים קורים כל הזמן בחברות אחרות – ביפה נוף בחיפה.

<הילה חדד: כל הזמן אנחנו בודקים את הטכנולוגיות האלה ובמקביל, בטווח הארוך, אנחנו חלק מהצוותים האלה כדי גם לכוון את זה ולתעל את זה כך שהחברה כולה תרוויח ונעשה את זה נכון יותר וטוב יותר.

אורי מקלב: הילה, אני אומר לא רק לך אלא גם למשרד התחבורה, שאנחנו לא לעומתיים למשרד התחבורה.

אורי מקלב: ההפך, אנחנו באמת אוהדים מאוד גדולים.

אורי מקלב: במבחן העשייה משרד התחבורה מקבל ציון 10, אבל במבחן התוצאה – אני לא יודע מאיפה זה מגיע – במציאות יש לנו בעיה עם ההתמודדות בעניין הזה.

אורי מקלב: אני לא אומר מי אשם ולמה זה.

אורי מקלב: העשייה, אין מי שחולק על כך.

אורי מקלב: תמיד אפשר להגיד שאפשר לעשות יותר, אבל אי אפשר להגיד שלא עושים.

אורי מקלב: אי אפשר להגיד שאין תוכניות וכולנו מברכים.

אורי מקלב: אני אומר את זה כאן, אולי אפילו בדברי הסיכום שלי גם לגבי התוכנית הממשלתית הזאת.

אורי מקלב: התוכנית הזאת היא בוודאי פריצת דרך.

אורי מקלב: מה שאנחנו רוצים באמת זה שהיישום של זה גם יהיה כך ולא רק התוכנית.

אורי מקלב: את אומרת שהנתיב המהיר הוא הצלחה וזה נכון, אבל אולי לוחות הזמנים לא מספיק טובים.

אורי מקלב: אולי צריכה להיות צפיפות בלוחות הזמנים.

אורי מקלב: הטכנולוגיה התקדמה יותר מהר ממה ששילבתם אותה בתוך התחבורה.

אורי מקלב: האמינות של הטכנולוגיה הזאת בתחבורה הציבורית היא אצלי מודל.

אורי מקלב: כמה זמן לקח לנו להבין שהחברה הזאת, שמפקחת על התחבורה הציבורית, התוכניות מצוינות כמו כל דבר במדינה, אבל היישום לוקח הרבה זמן ואנחנו מתקדמים.

אורי מקלב: בסוף הגידול מהיר יותר וכנראה שהחוכמה שלנו תהיה קצב יותר מהיר.

אורי מקלב: אני חושב שזה יהיה באמת הסימן וזאת תהיה ההצלחה שלנו.

אורי מקלב: רן ראובני, בבקשה.

<רן ראובני: תודה רבה.

<רן ראובני: אני חוקר במכון לחקר התחבורה בטכניון.

<רן ראובני: בתפקידי הקודם הייתי מנכ"ל של איגוד ITS ישראל ולפני זה אני בא מחיל האוויר, 25 שנה של עבודה כמהנדס מערכות.

<רן ראובני: אני נחשב מומחה לתחבורה חכמה.

<רן ראובני: אני נמצא היום בדרך לעבודת דוקטורט שבה אני מנסה לנתח למה בעשר השנים האחרונות, בהן המטרה לבנות תחבורה חכמה בישראל הייתה לפנינו, לא הצלחנו.

<רן ראובני: מה היה חסר?

<רן ראובני: קודם כל, יכול להיות שצריך להגיד שאנחנו לא יודעים לעשות את זה.

<רן ראובני: חשוב להיות כנים ולהגיד: יש כאן אתגר.

אורי מקלב: לסגור את הישיבה?

<רן ראובני: לא, ממש לא.

<רן ראובני: ממש לא.

<רן ראובני: אני מברך מאוד על הישיבה, מברך את כל מי שנמצא כאן.

<רן ראובני: הנקודה היא ללמוד מהניסיון ולהגיד: יכול להיות שהגיע הזמן למשהו קצת אחר.

<רן ראובני: אני בא מחיל האוויר והסיפור שסיפרת קודם על חוכמת ההמונים, אנחנו לא קוראים לו חוכמת ההמונים.

<רן ראובני: אנחנו קוראים לו תחקיר ומעגל היישום.

<רן ראובני: השם שבחרת לאותו סיפור, אתה לא סיפרת לעצמך על אותו זה שהקשיב להמון ועל מעגל ההנדסה שסגר את הלופ, מעגל ההחלטה, מעגל המימון, מעגל הבקרה.

<רן ראובני: כל הסיפור שסיפרת הוא מעגל שלם.

אורי מקלב: נכון.

<רן ראובני: זה לא חוכמת ההמונים, זה חוכמת העשייה.

<רן ראובני: אצלי זאת החוכמה של חיל האוויר.

אורי מקלב: גם אם אותו אזרח טוב היה יוזם ואף אחד לא היה מקבל את זה, זה לא היה קורה.

<רן ראובני: נכון.

<רן ראובני: אנחנו מציינים היום חמישים שנה למלחמת ששת הימים שנפתחה בהישג האדיר של חיל האוויר, מבצע מוקד.

<רן ראובני: מי שראה אתמול את התוכנית על המבצע הזה – שווה.

<רן ראובני: מי שלא ראה, כשהוא יוצא מהישיבה הזאת, ללכת ולראות.

<רן ראובני: ללמוד את הסיפור הזה.

<רן ראובני: אני עצמי, כקצין בחיל האוויר, למדתי את הסיפור לפני 25 שנה.

<רן ראובני: הייתי סרן בחיל האוויר.

<רן ראובני: איתן הבר כתב מאמר מדהים ב-6 ביוני 1992, לפני עשרים וחמש שנה, שנקרא: האיש שהפיל 376 מטוסים, רב סרן רפי סברון.

<רן ראובני: זהו סיפור מדהים על יכולת תכנון, שמתחילה ארבע שנים קודם וכנראה גם כמה שנים קודם, בהנחיה של עזר ויצמן.

<רן ראובני: זאת בעצם דוגמה שצריכה להיות השיעור של הוועדה הזאת, איך לוקחים בעיה גדולה מאוד, של השגת יתרון אווירי למדינת ישראל, עם אילוצים גדולים, עם מספר מוגבל של מטוסים, ועושים את ההיפוך.

<רן ראובני: הרעיון הוא לסנכרן פחות, כלומר לבנות תוכנית אחת משמעותית ולהיות מסוגל אחר כך לתרגם אותה לפעולות אופרטיביות, כך שכל טייסת בחיל האוויר יודעת את חלקה ובסופו של דבר ב-5 ביוני, ברבע לשמונה בבוקר, התוכנית כולה באה לידי ביטוי.

<רן ראובני: הדבר הזה לא קורה היום בתוכניות שלנו.

<רן ראובני: אני מברך על המינהלת ועל כל מה שהיא עושה.

<רן ראובני: היא פועלת הרבה מאוד פעילויות אבל אין לה המרכיב הזה של לבנות תוכנית ולהתחיל לסנכרן כוחות אל מול אתה תוכנית.

<רן ראובני: נציג waze שאל מה אנחנו רוצים להשיג.

<רן ראובני: אם אנחנו רוצים להשיג בטיחות זה דבר אחד, אם אנחנו רוצים להשיג הפחתה בגודש זה דבר אחר.

<רן ראובני: אנחנו רוצים הכול.

<רן ראובני: אנחנו רוצים תחבורה חכמה ואפשר.

<רן ראובני: אפשר עם סנכרון נכון של כוחות.

<רן ראובני: בחיל האוויר קראו לתוכנית פקודת אב והתוכנית שלנו צריכה להיות תוכנית אב לתחבורה.

<רן ראובני: צריך להיות לה מרכיב משמעותי מאוד של ארכיטקטורה.

<רן ראובני: ניסינו לעשות את כל הדברים האלה וזה לא שלא ניסינו.

<רן ראובני: ניסינו ולא הצלחנו.

<רן ראובני: יש לנו ארכיטקטורה לאומית שיושבת באיזשהו מקום, מהלך שהתחיל במשרד המדען הראשי, אבל זה לא אומר שזה לא נכון.

<רן ראובני: לא.

<רן ראובני: אנחנו צריכים לראות היום היכן נכשלנו.

אורי מקלב: מילת המפתח שלך היא סנכרון?

<רן ראובני: אכן.

<רן ראובני: זאת מילת המפתח.

<רן ראובני: אפשר להראות את השקף עם השוקולדות שלכם?

<רן ראובני: אני רוצה להראות לכם את הדבר הכי חשוב.

<רן ראובני: אתם רואים פה תשעה ריבועים?

<רן ראובני: אני רואה את זה, את הרווחים הלבנים שבין הריבועים.

<רן ראובני: זאת הארכיטקטורה שחסרה לנו.

<רן ראובני: בעצם היא תעביר לנו את מה שאנחנו לומדים פה לכאן, לכאן ולכאן.

<רן ראובני: את זה אנחנו לא יודעים לעשות היום.

<רן ראובני: הקווים הלבנים האלה הם קווי border, הם צריכים להיות קווי העברת ידע.

<רן ראובני: הדבר הזה לא קיים אצלנו.

<רן ראובני: אין היום בתוכנית את הקטע של העברת הידע מהניסוי המוצלח הבודד, איך הוא עובר לכל ערי ישראל.

<רן ראובני: אוקיי, הצלחתי במשהו, איך אני משכפל את זה?

<רן ראובני: אלה הדברים שבונים יכולת ארגונית משמעותית.

אורי מקלב: זה מביא אותי לשאלה איך הצוותים האלה יושבים כולם יחד אחרי שכל צוות יושב לחוד.

אורי מקלב: תתייחסו גם לזה.

אורי מקלב: אבל צריך לקחת בחשבון שמה שאתה מביא מלפני חמישים שנה, תוכנית שמכינים אותה ארבע שנים קודם, גם אם מקדמים ומשפרים אותה, היא עדיין רלוונטית היום.

אורי מקלב: בשנה אחת זה כבר לא רלוונטי וצריך גם להגיד שב-5 ביוני היו לנו גם כמה ניסים.

אורי מקלב: בדיוק ערב קודם החליפו קוד ולא עבר הקוד הסודי ברדאר והמצרים לא קיבלו הודעה.

אורי מקלב: צריך להגיד שבאותו יום סגרו את המתחם האווירי ונתנו הוראה לא לפתוח באש בגלל שהיה סיור של ראש המטה הצבאי.

אורי מקלב: היו עוד כמה ניסים באותו יום וצריך גם את זה להגיד.

<רן ראובני: אנחנו זקוקים מאוד לניסים.

אורי מקלב: היו באמת תוכניות אבל היו גם ניסים.

אורי מקלב: הרי העבירה הכי גדולה הייתה כשהאחים מכרו את יוסף.

אורי מקלב: האחים מכרו אותו ואנחנו סבלנו מזה הרבה, ממכירת יוסף הזו.

אורי מקלב: אבל השאלה שתמיד נשאלת היא שהם לא עשו את זה לבד, הם עשו בית דין של עשרה אנשים.

אורי מקלב: היה חסר להם אחד כי היו להם תשעה אנשים והקדוש ברוך הוא הצטרף אליהם.

אורי מקלב: ככה הם פסקו הלכה.

אורי מקלב: הוא אומר: אם אתם ככה החלטתם, אני מצטרף אליכם.

אורי מקלב: אני לא עומד בדרככם.

אורי מקלב: אני בוחן אתכם מה אתם עושים ואני רוצה לראות איך אתם עושים.

אורי מקלב: לכן, הבחירה היא אצלנו.

אורי מקלב: אם אנחנו הולכים בדרך טובה אנחנו מקבלים עליה שכר, אבל האחריות היא עלינו.

אורי מקלב: אין ספק בעניין הזה.

אורי מקלב: שועאע זועבי, בבקשה.

<שועאע זועבי: אני מהנדס תחבורה ואני עובד בחיפה.

<שועאע זועבי: אני בתחום 15 שנה, אחרי שלמדתי גם תחבורה ועובד בחברת יפה נוף בצפון.

אורי מקלב: מביאים את החברה הזאת כדוגמה להרבה חדשנות והרבה פיתוח.

<שועאע זועבי: כן, זה נושא אחר.

<שועאע זועבי: אני ליוויתי את כל הנושא של החדשנות בתחבורה הציבורית בפרויקט הזה, שנקרא מטרונית, גם ליווי של הקמה והפעלה.

<שועאע זועבי: זאת הרצאה בנפרד.

אורי מקלב: מנהרות הכרמל לא היה גם פרויקט שלכם?

<שועאע זועבי: כן, בהחלט.

<שועאע זועבי: אנחנו מקדמים עכשיו גם פרויקט רכבל.

אורי מקלב: יפה נוף לא ביצעו את מנהרות הכרמל?

אורי מקלב: עד כמה שלי זכור, כן.

<שועאע זועבי: הייתה מינהלת מתחת ליפה נוף.

<שועאע זועבי: מינהלת נפרדת, גוף נפרד.

<שועאע זועבי: אנחנו עושים גם רכבל מהטכניון מטה לעיר התחתית.

<שועאע זועבי: זה פרויקט שגם מקודם.

<שועאע זועבי: אנחנו עושים כנס גם עם התעשייה האווירית.

<שועאע זועבי: אני רוצה לומר כמה נקודות.

<שועאע זועבי: לגבי הרכב האוטונומי, כולנו ציפייה וכולנו משתוקקים לראות את הרכב האוטונומי אכן מגיע.

<שועאע זועבי: כולנו רוצים לנסוע בו, כולנו רוצים לישון ולשוחח בטלפון ולא לקבל דוחות מהשוטרים ולא לתת להם אופציה להתעלל בנו.

<שועאע זועבי: מה שקורה היום הוא שמי שרוצה לנהוג צריך רישיון רכב.

<שועאע זועבי: כשיהיה לנו רכב אוטונומי, כל אחד יכול לנהוג וכמות הנהגים תוכפל.

<שועאע זועבי: לכן יהיו יותר מדי נהגים – נערים, ילדים, אנשים עיוורים, אנשים בעלי מוגבלויות שלא נוסעים היום ייסעו מחר.

<שועאע זועבי: לכן, כמות הנסיעות בעידן הרכב האוטונומי תגדל פלאים.

<שועאע זועבי: זה לא הפתרון לגודש.

<שועאע זועבי: הפתרון לגודש הוא תחבורה חכמה וזה בטח צורך הכרחי, אבל הוא לא מספיק.

אורי מקלב: אתה שואל שאלה אחת, אם אני אשקף את מה שאתה אומר, והיא למה שרכב אוטונומי יפחית גודש.

אורי מקלב: זה יכול רק להגביר גודש.

אורי מקלב: מה זה משנה אם הנהג נוהג או שזה אוטונומי.

אורי מקלב: אולי זה יהיה יותר מהר והוא פחות עוצר, אבל בסופו של דבר ברכב אוטונומי ייסעו יותר.

אורי מקלב: יש בזה הרבה יתרונות גם מבחינת התחכום ומבחינת היעילות בנהיגה, הדיוק בנהיגה ועוד דברים.

<שי סופר: אופטימיזציה של הנסיעה.

<שי סופר: רכב אוטונומי יידע לאסוף אותנו בצורה אופטימלית וכמובן, המחיר הוא מינימלי.

<שי סופר: גם הזמן הוא מינימלי.

<שי סופר: הוא יידע לקחת ארבעה, חמישה או עשרה נוסעים, תלוי בגודל הרכב.

אורי מקלב: אם אני אשקף את מה שאומר שי, רכב אוטונומי אנחנו רואים אותו בבחינת רכב ציבורי יותר.

אורי מקלב: הוא לא תחליף לנהג אלא אנחנו רואים אותו כרכב שהולך להיות ציבורי.

אורי מקלב: המטרה שלו צריכה להיות איך הוא הופך להיות משהו ציבורי ולא תחליף לנהג, שבמקום לנהוג יקרא עיתון.

אורי מקלב: לא זאת המטרה.

<שי סופר: אדוני היושב-ראש, המסר המרכזי כאן הוא מעבר מבעלות לשירות.

<שי סופר: אנשים לא יחזיקו יותר רכב פרטי שעומד 97% מהזמן.

<שי סופר: הם ייקנו שירות של הסעה.

<שי סופר: הרכב הזה לא שלהם והם משתמשים בו.

אורי מקלב: הוא יידע לתת את מה שרכב פרטי נותן היום.

אורי מקלב: הוא ייתן גם את היתרונות של רכב פרטי, שהיום רכב ציבורי לא יכול לתת.

<אבי בר: אם ברכב האוטונומי הזה ייסע בסוף רק אדם אחד, לא עשינו את העבודה.

<שועאע זועבי: בהחלט, לכן צריך פה מודלים של שיתוף נסיעות.

אורי מקלב: רבותי, אנחנו צריכים להתקרב לשעת הסיום.

אורי מקלב: אתם צריכים לתת תשובות לכמה שאלות שעלו כאן.

<ענת לאה בונשטיין: אני מודה על ההערות של כולם ועל הליווי.

<ענת לאה בונשטיין: מה שאני מציעה ומבקשת ממך, אם תוכל לקבוע בעוד חצי שנה דיון נוסף שבו ניתן את הסטטוס שלנו, שבו נהיה, אני מקווה, אחרי ועדת ההיגוי.

אורי מקלב: הבנתי שהבקשה שלך היא לא לפני חצי שנה.

אורי מקלב: אני חשבתי שזה יקרה בעוד שלושה חודשים.

<ענת לאה בונשטיין: אני מתחשבת בחופשות הקיץ.

אורי מקלב: כשאני אסכם אני אגיד לך מה אני חושב, ואיך צריך להמשיך את העבודה.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד איך אני רואה את הישיבות הבאות שלנו.

אורי מקלב: ראיתי שיש לך תשובות.

<ענת לאה בונשטיין: כן, יש לי תשובות.

<ענת לאה בונשטיין: קודם כל, לגבי השוקולדים, כל אחד מהצעדים האלה יכול היה להתבצע וחלקם כבר מתבצעים באופן סדיר.

<ענת לאה בונשטיין: דווקא האינטגרציה שלהם תחת תוכנית אחת, מכלול, זה בדיוק מה שדיברת עליו.

<ענת לאה בונשטיין: כשכל אחד לבד, אתה צודק, אבל התוכנית מביאה את כולם ביחד כשאין את הקווים הלבנים.

<ענת לאה בונשטיין: זה גם מה שאמרתי שזה מגיע כחבילה.

<ענת לאה בונשטיין: כל צעד תומך וגם במהלך הישיבות והתכנון הצוותים עובדים כל הזמן ביחד.

<ענת לאה בונשטיין: בקטע הזה יש אינטגרציה ותכלול.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו אחראים על שתי תוכניות לאומיות, האחת זאת שנדונה היום ויש בה את הצעדים האלה, והשנייה נוסדה לפני חמש שנים, שזה תחליפי הדלקים שהזכרתי בהתחלה.

<ענת לאה בונשטיין: כל הנושא של הרכב החשמלי.

<ענת לאה בונשטיין: איתן, זה בשביל לענות על השאלה שלך.

<ענת לאה בונשטיין: מבחינתנו, הנושא של רכב חשמלי הוא גם מענה חכם.

<ענת לאה בונשטיין: הוא נופל גם תחת התוכנית הקודמת וגם תחת התוכנית הזאת.

<ענת לאה בונשטיין: הוא מקבל מענה ואנחנו לקראת סיום כל ההסדרה של הרכב החשמלי.

<ענת לאה בונשטיין: נשמח לפרט על זה.

<ענת לאה בונשטיין: כבר באוקטובר השנה אנחנו נראה פה אוטובוסים חשמליים ושם, לדעתנו, העניין החשמלי הוא הדבר הכי הגיוני.

<ענת לאה בונשטיין: לכן כבר באוקטובר נראה כ-60 אוטובוסים חשמליים במרכז ובחיפה.

<ענת לאה בונשטיין: הנושא הזה בהחלט בטיפול.

<ענת לאה בונשטיין: לגבי מה שאמרה חברת הכנסת יעל כהן פארן, יש לנו את החברות, יש לנו את היכולות, יש לנו את האפליקציות וחלק מזה לא טכנולוגיות מאוד מסובכות.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים לנצל אותן לשוק המקומי כי בסופו של דבר, חלק מהחלטת ממשלה אומר שלא ניתן לסנדלר ללכת יחף.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים להטמיע את החדשנות אצלנו ולכן יש את הרשות לחדשנות שמקדמת פרויקטים ויודעת לקדם חדשנות, יזמות וכל זה, אבל יש גם פתרונות שיש להם אימפקט מאוד מאוד גבוה אבל הריסק שם לא גבוה.

<ענת לאה בונשטיין: לכן, הם נופלים בין הכיסאות והם ברמת בשלות גבוהה.

<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו רוצים לתת מענה.

<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו רוצים להחדיר חדשנות במשרד התחבורה ליחידות התחבורתיות.

<ענת לאה בונשטיין: אלה בדיוק הפיילוטים שמשרד התחבורה לקח על עצמו כדי להכניס את הטכנולוגיות ולפתוח את הצרכים של השוק המקומי.

<ענת לאה בונשטיין: לגבי תעשייה אווירית, הפרויקטים האלה הם באמת פרויקטים טכנולוגיים קצת יותר מתקדמים, שצריך את ה-beta sight.

<ענת לאה בונשטיין: פה אנחנו תומכים בפרויקטים האלה לגמרי דרך הערוצים השונים שלנו, אם זה דרך הרשות לחדשנות או במקרה שלכם, דרך משרד האנרגיה.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו תומכים כבר שלוש שנים בפרויקט הזה.

אורי מקלב: את רואה את זה כתוכנית ישימה?

אורי מקלב: האם זה באמת ישים לארץ?

אורי מקלב: צריך שהרשות המקומית מאוד מאוד תרצה.

אורי מקלב: צריך לקחת שטח, צריך להשקיע בזה הרבה וצריך בנייה בעניין הזה.

אורי מקלב: זה לא רק עצם הקפסולה.

אורי מקלב: צריך מרכז שממנו עולים ויורדים.

<ענת לאה בונשטיין: נכון, אבל אנחנו לא בוחרים טכנולוגיה.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו רוצים לראות מה יוצא.

אורי מקלב: זה שילוב בתוך מענים תחבורתיים ייחודיים.

<משה רייניץ: בנושא של התקציבים, מה שיש היום למינהלת וגם עם התקציב המאוד יפה שיש להם היום, זה עדיין לתמוך בטכנולוגיה להנביט סטרט-אפים.

<משה רייניץ: ברגע שהולכים לפרויקט אמיתי, פרויקט תחבורה או פרויקט תשתיתי גדול, אנחנו מדברים על עשרות מיליונים.

אורי מקלב: זה כבר צריך להיות בשיתוף עם משרד התחבורה ותקציבים אחרים לגמרי.

<משה רייניץ: מדובר בתקציבים הרבה יותר גדולים.

אורי מקלב: הם לא צריכים את התקציבים האלה.

אורי מקלב: בסך הכול צריך לקבל החלטה במשרדים הרלוונטיים שהם ישלמו מתוך תקציבם, אבל הם צריכים להרים את זה.

<ענת לאה בונשטיין: בנושא התקציבי, ה-250 מיליון שקלים שיש לטובת התוכנית הלאומית לתחבורה חכמה הם בנוסף ל-150 מיליון שקלים שיש לנו לשנה למשך עשור לקידום כל תחליפי הדלקים בתחבורה חשמלית.

אורי מקלב: זה חייב להיות שילוב של רכבת והתוכנית שלכם.

אורי מקלב: הרי צריכה להיות פה באמת חשיבה עמוקה ומסונכרנת.

<משה רייניץ: אנחנו מנסים לערב את כל הגורמים.

<ענת לאה בונשטיין: שתי תשובות אחרונות לגבי הרכב האוטונומי, שתופס נישה מסוימת לצרכים מסוימים.

<ענת לאה בונשטיין: אנחנו בהחלט רואים אותו כרכב ציבורי והוא לא אמור להחליף רכב פרטי.

<ענת לאה בונשטיין: הוא אמור לתת מענה כרכב ציבורי.

<ענת לאה בונשטיין: לגבי השילוב של הרשויות המקומיות, חלקן היו שותפות פעילות מאוד במהלך כל תכנון הצוותים האלה, ענו לבקשה לקבלת מידע ובאו להציג בפני הצוותים.

<ענת לאה בונשטיין: גם מי שלא ענה, אנחנו כל הזמן שומעים ופתוחים לשמוע.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: שי, יש לך משהו להוסיף?

<שי סופר: כן.

<שי סופר: אני אתן כמה תשובות ואני אשתדל לקצר.

<שי סופר: גיל, אני מסכים אתך לגמרי לגבי PTD.

<שי סופר: אני מציע להסתכל על רמת הגולן, שם זה עובד.

<שי סופר: זהו מודל של תחבורה ציבורית ואני לא רוצה להגיד שהוא מושלם, אבל הוא קרוב למושלם.

<שי סופר: צריך לראות בכמה ירדו שם הרכבים הפרטיים.

<שי סופר: זהו מקום שלא הייתה בו תחבורה ציבורית כמעט בכלל והיום הוא עובד בצורה מאוד מאוד יפה.

<שי סופר: זה מודל שהייתי רוצה להעתיק.

<שי סופר: לגבי נושא של נסיעה בנת"צים, אנחנו עומדים היום ערב בניית רביזיה לתקן של מערכת אכיפה.

<שי סופר: היינו רוצים לראות בזה רביזיה משמעותית מתוך רצון לעבוד כמו שעובדים האמריקנים, בהיבט של מכוניות עם תפוסה גבוהה.

<שי סופר: לגבי האפליקציה, יש אפליקציה של המשרד שנקראת כל קו.

<שי סופר: שווה להיכנס אליה ואני חושב שהיא טובה ונותנת מענה טוב.

יעקב גיל: אני חולק עליך.

<שי סופר: אוקיי, בסדר.

<שי סופר: יש לנו שיח בנושא.

יעקב גיל: אתה רואה את ההגעה של האוטובוסים בזמן אמת, אבל זה לא זמן אמת כמו ב-waze.

יעקב גיל: זה לא מחשב את תנאי הדרך ופקקים.

יעקב גיל: זה משהו מהותי.

אורי מקלב: עמידה בתחנות זה לא מידע שיש באפליקציה.

אורי מקלב: כבר שעה שלמה נאמר לי: בעוד חמש דקות יגיע האוטובוס.

אורי מקלב: אני כן רוצה להתייחס למה שאמר גיל ואני מקבל את זה.

אורי מקלב: התוכניות לא פעם הן תוכניות טובות מאוד, אבל הן לא באמת משקפות את מה שקורה בסקרים אמיתיים.

אורי מקלב: אני אתן לך דוגמה אחת, אתם הורדתם את המחיר לנסיעה בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אני חושב שזאת פעולה מאוד יפה.

אורי מקלב: זה לבדו הוביל להגברת הביקוש.

אורי מקלב: דהיינו, אפילו בנסיעות בין-עירוניות, אנשים שלא נסעו בעבר, נוסעים היום בגלל ההוזלה הזאת.

אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון שאם אתה עושה פעולות טובות, יש להן משמעויות.

אורי מקלב: כשלא נותנים מענה, שוב יש לאנשים תלונות וזה מחזיר את הגלגל לאחור.

אורי מקלב: אתה עושה פעולות טובות כדי שישתמשו בתחבורה ציבורית אבל אתה לא לוקח בחשבון את הצפי עד הסוף מה יקרה בגלל זה ביישום של התוכנית.

אורי מקלב: כך אתה שוב הולך צעד אחד קדימה ושני צעדים אחורה.

<שי סופר: אני מסכים לגמרי.

<שי סופר: זה תחום שהמשרד נכנס אליו ביתר שאת בשנים האחרונות וצריך עדיין לטייב אותו.

<שי סופר: דרך אגב, מדיניות המשרד אך לפני שני עשורים הייתה לקדש את הרכב הפרטי.

<שי סופר: היום אנחנו מבינים שזה לא נכון, זהו מהלך לא נכון ואנחנו עובדים בכיוון.

אורי מקלב: כמו שמדיניות המשרד לפני שנה הייתה לא ללכת לתחבורה שיתופית וברוך השם, יש ניצנים של שינויים.

אורי מקלב: ניצנים.

<שי סופר: אני אדבר על זה בעוד רגע.

<שי סופר: לגבי סיגלית מהתעשייה האווירית, אנחנו מכירים בכל הנושא של הסעה בגובה.

<שי סופר: הזמנו מחקר, שוב באמצעות קול קורא, ממכללת אפקה שבוחנת את כל הנושאים האלה.

<שי סופר: אנחנו נותנים תשומת לב לנושא כך שאם כן נוכל לראות פה מודל כלכלי וישימות, אנחנו נלך לכיוונים האלה.

<שי סופר: גם כאן דרושה תקינה לא מבוטלת.

<שי סופר: ערן, שאני מאוד מעריך את דעתו, מדבר על סינכרון.

<שי סופר: לא בכדי כל הנושא לא יושב במשרד אלא במשרד ראש הממשלה.

<שי סופר: אני חושב שזה מאוד נכון ודרך אגב, יש שם צוות מעולה שאני עובד אתו כל הזמן.

<שי סופר: הרעיון הוא כן לגבש.

<שי סופר: וראינו את כל השותפים, לגבש מגוון של שותפים לעבוד על מערכת מולטי-דיסצפלינרית, מתוך הבנה שהעתיד הוא חשמלי, אוטונומי, שיתופי ומחובר.

<שי סופר: ההבנה שלנו היא שאנחנו לא נמשיך עם מערכות התחבורה הקיימות ואנחנו צריכים לעבור לשינוי מן המסד ועד הטפחות בכל ההיבטים, הן של החיבוריות, הן של השיתופיות, של הנעות אחרות, של האוטונומיות ועוד.

<שי סופר: כל הדברים האלה לא נסתרים מעינינו אבל חשוב לנו בהיבט הזה לקחת מודלים נכונים.

<שי סופר: זאת אומרת לא להיות כמו מדינות אחרות, שהלכו על מודל מסוים, פסלו אותו וכולי, אלא מראש, בגלל שהקרקע אצלנו בתולית יחסית.

אורי מקלב: ככל שההכנות שלכם, המחקר שלכם והעבודה המעשית יהיו, כך ההחלטות צריכות לכאורה להיות ההחלטות הכי נכונות.

אורי מקלב: אני מבקש להגיע למשפט סיום.

אורי מקלב: קודם כל, הקלתם עלינו את העבודה מכיוון שכולם בירכו.

אורי מקלב: קיבלתם היום ברכות מכל מי שמסביב לשולחן הזה ואין ספק שזה לא רק תחבורה חכמה, זאת גם החלטה חכמה לפי כל קנה מידה.

אורי מקלב: זה גם נעשה בזמן שצריך לעשות ולא החלטה מאוחרת כדי לראות צעד אחד קדימה.

אורי מקלב: זה דבר מאוד חשוב.

אורי מקלב: כל שנה קלנדרית היא היום שנת אור בנושא טכנולוגיה מתחדשת, ואנחנו צריכים להיות מאוד מאוד זריזים ויעילים בהחלטות וביישום שלהן.

אורי מקלב: ההחלטה היא היסטורית, אבל מה שאנחנו מצפים הוא שגם היישום יהיה היסטורי.

אורי מקלב: שלא יהיו פערים בין ההחלטות, בין הבדיקות לבין היישום.

אורי מקלב: זה שם המשחק.

אורי מקלב: האם על ידי סנכרון או כל העצות הטובות שאמרתם ואתם רואים לנגד עיניכם?

אורי מקלב: זה החלק הכי חשוב בתוך כל העניין.

אורי מקלב: אנחנו רואים אפילו זכות ללוות את התוכנית הזאת ואני חושב שיש גם יתרון לא רק בכך שאנחנו מחויבים לפקח, אלא שיש שולחן ציבורי שיושב מפעם לפעם ומעת לעת.

אורי מקלב: לא תמיד זה זמין ובלחץ הזמן לא תמיד רואים ויכולים לעשות את זה.

אורי מקלב: לכן אנחנו נקיים את הישיבה הבאה בעוד פרק זמן של חצי שנה, וזה נראה לי זמן נכון.

אורי מקלב: בחלק הראשון אני רוצה לשמוע סקירה כללית ובחלק השני לדון במה שעושים הצוותים, לרדת יותר לפרטים.

אורי מקלב: נשמע מכם פירוט ונודיע מראש לאנשים כדי שיכינו את עצמם כדי שנוכל להתמקד ולראות מה קרה בשני צוותים.

אורי מקלב: נעשה את זה לפי מה שאפשר להכיל בישיבה אחת מעבר לסקירה הכללית.

אורי מקלב: אני מודה לכולם ואנחנו באמת מברכים את כולכם בברכת הצלחה, ברכת הדרך.

אורי מקלב: הישיבה נעולה.