הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 200, 2017-02-06 10:38

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

קארין אלהרר: אנחנו בישיבה שנייה היום, 6.2.2017, י' בשבט התשע"ז.

קארין אלהרר: נושא הדיון: בקשה לחוות דעת מבקר המדינה, התנהלות מעונות היום השיקומיים ותמיכת המדינה בהם, זוהי ישיבת מעקב.

קארין אלהרר: בוקר טוב לנציגי מבקר המדינה, חברי, חברת הכנסת אילן גילאון, נציגי המבוקרים והעמותות.

קארין אלהרר: אני חושבת שדווקא סביב השולחן הזה אין צורך להציג מה הם מעונות יום שיקומיים.

קארין אלהרר: מה שברור בחודשים האחרונים הגיעו ללשכתי פניות רבות של הורים שיש להם בעיות מול מערך מעונות היום השיקומיים.

קארין אלהרר: זה מתחיל במקרים של ילדים שלא נמצאה להם מסגרת, ילדים שאין בצוות אנשי מקצוע שאמורים לתת להם מענים.

קארין אלהרר: הבנתי שמדובר בתופעה רוחבית.

קארין אלהרר: פניתי למרכז המידע והמחקר של הכנסת בבקשה לאפיין מסמך בנושא.

קארין אלהרר: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות שוב לממ"מ, בפרט לרננה גודרייך ולראש הצוות שבי לוי על המסמך החשוב שהם הכינו.

קארין אלהרר: מהמסמך עלו כמה פערים בעייתיים, חלקם קשורים בענייני תקציב, בהם אנחנו לא נעסוק היום כי כאמור הנושא תלוי ועומד בבג"צ, אלא אם כן תעדכנו אותי שקרה משהו.

קארין אלהרר: לא קרה.

קארין אלהרר: אבל אנחנו כן מדברים היום בעיקר על העובדה שרק 10% מהמקומות לפעוטות הם בדרום הארץ.

קארין אלהרר: בעיה אחרת שאני לא מבינה איך היא קורית, אבל למשרד הרווחה אין את הנתון כמה פעוטות צריכים מסגרת.

קארין אלהרר: והעובדה היא ש- - -

<קריאה: - - -

קארין אלהרר: אז אנחנו לא קיבלנו את הנתון הזה.

קארין אלהרר: פעוט שהוא לא יכול להיות במסגרת של מעון יום הוא זכאי למישהי שמגיע אליו הבייתה לחלק מהזמן כדי לאפשר להורים לצאת לעבודה.

קארין אלהרר: יש מחסור בצוות.

קארין אלהרר: אני מדברת על זכאי מעון שאין מעון שניתן להם.

קארין אלהרר: משרד הבריאות דיווח לנו- - - משרד הרווחה דיווח שיש 113 מעונות ושלושה מעונות חסרים, שבאוקטובר ייצא מכרז, אנחנו - - -

<קריאה: יצא כבר.

<גלית גבע: יוצא כל הזמן.

קארין אלהרר: השאלה אם יש מענה למכרז.

<קריאה: יש מענים, כרגע - - -

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אנחנו נדבר על זה.

קארין אלהרר: בנובמבר עודכנתי שיש רק שני ילדים בלי פתרון, אנחנו נבדוק את הנתון הזה היום.

קארין אלהרר: משרד הבריאות דיווח לנו על כמות הילדים הסוכרתיים ועשה בדיקה של עלויות שינוי ה-DQ, בעניין הזה יש לנו חדשות טובות שתציגו אותן, אני מאוד שמחתי.

קארין אלהרר: אני קיבלתי מייל שאני חייבת לומר שהרגשתי מבוכה לקרוא אותו.

קארין אלהרר: משרד הבריאות מדווח שמשרד הרווחה לא מוכן להיפגש איתו בעניין.

קארין אלהרר: אז אני חייבת לומר, הייתה אמורה להיות פגישה שנדחתה לסוף דצמבר.

<קריאה: התקיימה, התקיימה החודש.

קארין אלהרר: התקיימה, טוב.

קארין אלהרר: אז טוב שמעדכנים.

קארין אלהרר: אני מבקשת, גברת שמעוני אם את רוצה בשלב הזה.

<ליאורה שמעוני: בשלב הזה לא.

קארין אלהרר: אז אני מבקשת ממשרד הרווחה, בדיון ביקשתי מיפוי של מספר הילדים שזקוקים לליווי של אחות או סייעת במעון יום שיקומי ובשל מחסור באחיות או סייעות לא מתאפשר שילובם במעונות היום האלה.

קארין אלהרר: שאלתי את משרד הבריאות הוא אמר שזה לפיקוחו של משרד הרווחה.

קארין אלהרר: ביקשתי את הנתון הזה בסוף אוקטובר, טרם נשלח.

קארין אלהרר: אתם יודעים היום להגיד לי כמה ילדים כאלה יש?

<גלית גבע: שמי גלית גבע ואני מנהלת השירות לשיקום וטיפול בקהילה באגף השיקום במשרד הרווחה.

<גלית גבע: הנושא של האחיות במעונות כרגע, בזמנו שאנחנו נתנו, היו לנו שני פעוטות שלא יכלו להשתלב במעונות בעקבות זה שלא נמצאו אחיות שתסכמנה ללוות את הפעוטות ולשהות איתם במעונות, גם בהסעה וגם במעונות.

<גלית גבע: הנושא הזה עולה וזו סוגייה לא פשוטה איתור וגיוס של אחיות למעונות.

<גלית גבע: כל הפעוטות האלה קיבלו חלופה למעונות יום שיקומיים עד למציאת אחות בביתם שזה סייעת - - -

קארין אלהרר: כולם?

<גלית גבע: שני הפעוטות האלה.

<גלית גבע: היו בזמנו ארבעה ואחר כך זה הצטמצטם לשניים שהם קיבלו חלופה למעון יום שיקומי.

<גלית גבע: נכון להיום, בעקבות כל העניין של הקושי באיתור - - - יש מחסור כללי באחיות ועל אחת כמה וכמה בגיוס של אחיות למעונות יום שיקומי.

<גלית גבע: זה כנראה לא מספיק אטרקטיבי לאחות ללוות פעוט אחד במעון ולהתלוות אליו למשך כל שעות היום.

<גלית גבע: גם מבחינת שכר וגם מבחינת העשייה עצמה.

קארין אלהרר: אז מה עושים?

קארין אלהרר: בסוף יש חוק.

<גלית גבע: הייתה לנו פגישה גם עם האוצר וגם עם משרד הבריאות.

<גלית גבע: המגמה היא כרגע - - - אנחנו הגענו להסכמה שאנחנו רוצים שיהיה מודל שיהיה בכל מעון, שתהיה אחות אחת שהאחות הזה היא תהייה האחות שבמידה ויש פעוט אחד שזקוק לאחיות תשתלב אחות ואם יהיו פעוטות נוספים שיכנסו למעון האחות הזאת היא זו שתדריך את שאר הסייעות ושאר הצוות בכל הנושא של הטיפול בפעוטות הללו.

<גלית גבע: זה מודל שהוסכם על ידי משרד הבריאות ומבחינתו זה עומד בסטנדרטיים הרפואיים או טיפוליים לפעוטות האלה, לצרכים של - - -

קארין אלהרר: הצוות המודרך יוכל לתת את כל הטיפול שרק מסוגלת האחות?

<גלית גבע: יש טיפולים שהאחות עצמה.

<גלית גבע: ד"ר ירדני אולי תפרט על זה כי זה באמת נושא ש - - -

קארין אלהרר: בבקשה.

<הדר ירדני: ד"ר ירדני, מנהלת המחלקה להתפתחות הילד ושיקום במשרד הבריאות.

<הדר ירדני: אנחנו בעצם עבדנו על שינוי התקנות במספר היבטים.

<הדר ירדני: היבט אחד זה באמת להשיג אישור למה שנקרא היום סייעות לבצע פעולות שכיום על פי חוק אסור להן, ואכן השגנו את האישור הנדרש על מנת שהן יוכלו במעון לבצע פעולות שהיום אסור להן כדוגמת שאיבת הפרשות מדרכי אוסטון במידה וישנה אחות במעון.

<הדר ירדני: אז את הנושא הזה פתרנו גם השגנו היתרים להסעות, שההסעות יהיו מלוות על ידי סייעות שיבצעו את הפעולות בזמן ההסעה במקום אחות.

<הדר ירדני: כי ברגע שאנחנו אומרים שתהיה אחות אחת על מספר פעוטות הרי היא לא יכול לנסוע עם כולם בדרך למעון.

<הדר ירדני: מהבחינה הזאת עברנו את המכשול הזה.

<הדר ירדני: הגשנו יחד עם הרווחה הצעה לשינוי התקנות עם אחות אחת לכל עשרה פעוטות עם צרכים רפואיים מיוחדים ומורכבים.

<הדר ירדני: העלאת תקינת הסייעות הבסיסית והכשרה של כל הסייעות במעון בעצם לבצע את כל הפעולות הנדרשות תחת פיקוחה של האחות שנמצאת במעון.

<הדר ירדני: אנחנו מחכים לאישורים אחרונים של זה, אני מבינה מהאוצר או - - -

<גלית גבע: לא כרגע גם היום יש תמיכה מלאה של המשרד בזה.

<גלית גבע: גם הנושא הזה של אחות, אחד הדברים שאנחנו רוצים לכרוך כאן זה שתהיה אחות בצוות של משרד הבריאות שתעשה את הבקרה ואת הליווי של האחיות שמשולבות במעונות.

<גלית גבע: כי משרד הרווחה אין לו את הכלים.

<גלית גבע: לנו יש מפקחות שהן עובדות סוציאליות במקצוען והן עושות את הבקרה על כל התפעול השוטף של כל המעונות.

<גלית גבע: על הנושא הרפואי והפער הרפואי המשרד שאמון על זה הוא משרד הבריאות ואנחנו מאוד רוצים לקבל תקינה לאחות או שתיים בצוות של משרד הבריאות שיעשו בקרה באופן שוטף על האחיות במעונות, יעשו הכשרות.

<גלית גבע: שיהיה ליווי של הצוות הזה בכל המעונות, ברמה המקצועית, ברמה של רגולציה וכולי.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אילן גילאון, אני מבינה שאתה צריך לצאת.

אילן גילאון: אני, גברתי, רציתי להידרש לדיון הקודם שלנו כאן לגבי ילדים שהעניין שלהם הוא לא בעיה התפתחותית אלא אחרת מבחינת השיבוץ שלהם דומה לחוק שגברתי הגישה ואנחנו חתומים עליו.

אילן גילאון: לצערי, ניסינו בכמה מקרים, מקרי קצה פרטניים, שהיו בלתי נסבלים, לפתור את הבעיות ולא הצלחנו לפתור אותן מול משרד הרווחה.

אילן גילאון: רציתי לדעת מה קורה היום או מהי התכולה לגבי ילדים שזכאים למעון שיקומי שאינם עם בעיה התפתחותית.

<הדר ירדני: אני רוצה לתקן טעות, מבחינת הזכאות.

אילן גילאון: אז אני רוצה להשתתק.

<הדר ירדני: זכאות למעון יום שיקומי מוגדרת בשני אופנים: הראשון הוא גמלת ילד נכה, השני הוא עיכוב התפתחותי.

<הדר ירדני: כלומר, ילד שאין לו עיכוב התפתחותי, אבל יש לו גמלת ילד נכה כי חלילה וחס יש לו מחלה אחרת איננו נכנס בהגדרה למעון יום שיקומי.

<הדר ירדני: וברובם הילדים האלה גם לא מעוניינים להגיע למעון יום שיקומי, אלא הם מעוניינים בחלופה בעצם.

אילן גילאון: אבל אנחנו מדברים על אלה שמעוניינים ולא יכולים להגיע.

<הדר ירדני: לא, ילד שיש לו עיכוב התפתחותי הוא זכאי למעון יום שיקומי אם יש לו גמלת ילד נכה או דרך התקנות - - -

אילן גילאון: מי הילדים שזכאים למעון יום שיקומי ואינם עם בעיה התפתחותית?

<הדר ירדני: אין.

<הדר ירדני: אין דבר - - -

<גלית גבע: זו אחת ההתניות - - -

<הדר ירדני: כי מעון יום שיקומי מוגדר כילד שמוכר במכון להתפתחות הילד ויש לו עיכוב התפתחותי.

<הדר ירדני: זה מקנה לו את הזכאות.

<הדר ירדני: כי כל הרעיון, כל התפיסה של המעון, זה שבמקום שהוא יצטרך לקבל את הטיפולים אחר הצהריים בקהילה הוא יקבל אותם במסגרת המעון במשך היום והקופות מממנות את זה.

<הדר ירדני: כך שזה בעצם הרעיון.

אילן גילאון: ומה פתרונם של ילדים חולים שגם - - -

<הדר ירדני: אני מבינה שיש איזה הצעת חוק לעשות מעונות רפואיים.

<הדר ירדני: אני מאוד אשמח אם אנחנו נקדם את זה כולנו כי - - -

קארין אלהרר: רגע, אם יש הסכמה של המשרדים - - -

אילן גילאון: עם כל הכבוד, אין ילדים לא מתאימים, יש מסגרות ותפיסות לא מתאימות בסופו של דבר, ולכן הילדים האלה לא מוצאים מענה.

אילן גילאון: זאת אומרת, ההגדרה או הסמנטיקה היא פחות משנה כאן, אלא היכולת שלנו לטפל בצורה של פלטפורמה בילדים.

אילן גילאון: כאן ישבו הרבה מאוד הורים במצב בלתי נסבל מבחינתם ומבחינה זו הילדים שלהם לא נכללים בתור כאלה שהם זכאים.

<הדר ירדני: הם לא נכללים בחוק הזה - - -

אילן גילאון: ומי זכאי ללכת למעון כזה?

אילן גילאון: כל ילד שלא יכול ללכת למעון אחר, למעון רגיל.

אילן גילאון: כל אחד כזה זכאי.

קארין אלהרר: כפי שאמר חבר הכנסת גילאון בצדק, הנחתי הצעת חוק כזאת.

קארין אלהרר: אם אני מבינה שיש הענות גם מצד משרד הבריאות ובוודאי גם מצד משרד הרווחה אז אנחנו יכולים להתקדם עם העניין הזה.

<גלית גבע: על מעונות רפואיים ללא עיכוב התפתחותי?

קארין אלהרר: ללא עיכוב התפתחותי.

<גלית גבע: זה לא במסגרת החוק הזה.

<הדר ירדני: זה לא במסגרת חינוך חובה - - -

קארין אלהרר: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: אני אסדר את זה מיד.

קארין אלהרר: מדובר בילדים שכתוצאה מהמחלה שלהם יש להם גם בעיות התפתחותיות.

קארין אלהרר: הם לא מוגדרים באותה כמה כפי שמשרד הבריאות דורש לעניין חוק מעונות יום שיקומיים.

קארין אלהרר: אני אתן דוגמה.

קארין אלהרר: ילדים חולי סרטן, ילדים עם דיאליזה, אלה ילדים שלא יכולים לשבץ אותם בגנים רגילים, בטח לא במעונות יום רגילים.

קארין אלהרר: כתוצאה מהמחלה שלהם - - -

אילן גילאון: ילדים שישבו כאן בפעם הקודמת עם חסימת מעיים.

קארין אלהרר: כתוצאה מהמחלה שלהם יש להם גם פגיעה בתפקודי היום יום.

קארין אלהרר: אלה לא הילדים שיכנסו למעון היום הרגיל, לא משנה מה נעשה.

קארין אלהרר: ומצד שני אנחנו גם לא יכולים להשאיר אותם בבית.

קארין אלהרר: אז אני אומרת, אם יש הסכמה של משרד הרווחה ושל משרד הבריאות לצאת למהלך הזה מבחינתי אפשר לקבוע את הישיבה הראשונה לשיח כדי לשפצר את ההצעה עד שנסכים עליה.

אילן גילאון: יש פה מגבלה טכנית - - -

<הדר ירדני: את צריכה לפנות למשרד שלי לקבל אישור רשמי- - -

אילן גילאון: החוק שלך איפה הוא נמצא כרגע?

קארין אלהרר: הוא נח כרגע עד שנעיר אותו, כן.

<גלית גבע: יש כאן עניין מבחינת ההגדרה של אוכלוסיית היעד שמשרד הרווחה אמון עליה, והאוכלוסייה שאתם ציינתם היא לא אוכלוסיית היעד - - -

קארין אלהרר: באמת?

קארין אלהרר: אז של מי היא?

אילן גילאון: גברתי אנחנו מבינים לבד את ההנחות האלה.

אילן גילאון: זה בסדר גמור.

אילן גילאון: חשבתי אולי צריך - - -

קארין אלהרר: לא, רגע, סליחה, רק שנייה, גברת גבע, אם זה לא של משרד הרווחה אז של מי הם?

<גלית גבע: אנחנו מייצגים את אגפי מוגבלויות שבמשרד הרווחה שאמונים על אוכלוסייה של אנשים עם מחלות - - - אנחנו מדברים על אנשים עם עיכוב - - - על ילדים אבל עד גיל זקנה אנשים עם עיכוב התפתחותי, מחלות ניווניות, קבוצות אוכלוסייה - - -

קארין אלהרר: אבל זה לא עיכוב התפתחותי אורגני, זה עיכוב התפתחותי שנוצר כתוצאה מהמחלה.

<גלית גבע: אנחנו נצטרך - - -

אילן גילאון: חבר'ה אתם עוסקים, תסלחו לי, בסמנטיקה.

אילן גילאון: למצער אתם לא האנשים שצריכים לתת את התשובה, זה נכון, בסדר.

אילן גילאון: אם תגידו שרק חקיקה תעזור אנחנו נקבל את זה.

אילן גילאון: חשבתי ולפעמים קורה שגם מדיניות משתנה.

אילן גילאון: הרי מה זה חוק?

אילן גילאון: חוק זה ברירת מחדל.

אילן גילאון: מה היא באה לתקן?

אילן גילאון: מצב מעוות ומטורף כזה שהוא לא יכול להתקבל על הדעת שההורים צריכים לקחת את ילדיהם החולים במצב בלתי נסבל אל הבית שלהם ולפעמים - - - אם זה לא שלכם אז של מי הם.

<גלית גבע: השאלה היא כאן של מי המנדט כאן.

<גלית גבע: אנחנו מבינים שהאוכלוסייה הזאת צריכה לקבל מענה.

<גלית גבע: ברור לנו שהאוכלוסייה הזאת צריכה לקבל מענה - - -

קארין אלהרר: או, התקדמנו.

<גלית גבע: לא זה לא - - -

<קריאה: זה כולם יודעים.

קארין אלהרר: אבל גברתי לפני משפט אמרה זה לא שלנו.

אילן גילאון: זה מקרה של מי החולים האלה לעזאזאל, ככה זה.

<גלית גבע: אנחנו נצטרך להחליט מי עם משרד הרווחה לוקח אחריות על כל קבוצת האוכלוסייה הזאת ואם יש לו את היכולת לתת את המענים הנדרשים לקבוצה הזאת - - -

אילן גילאון: אין לו כי אנחנו פנינו במקרי הקצה שהיו כאן, אם את זוכרת, ופשוט אותה תשובה קיבלנו.

אילן גילאון: החוק לא מאפשר את זה.

אילן גילאון: הוא לא מכסה אותם.

<גלית גבע: כי אנחנו מדברים על מעונות רפואיים או מעונות כאלה.

<גלית גבע: למשרד הרווחה אין את המשאבים עם כל הצוות וכל ה-facilities שנדרשים כמשרד רווחה לתת במסגרות האלה - - -

קארין אלהרר: אבל גברת גבע בדיוק לשם העניין הזה, לעניין של מעונות יום שיקומיים יש לכם את שיתוף הפעולה המלא ביחד עם משרד הבריאות, אתם עובדים ביחד.

קארין אלהרר: לא ביקשנו לצורך העניין הספציפי להפריד כוחות, להיפך.

<גלית גבע: אני מציעה בואו כדי - - - אני מנהלת שירות וכבודי במקומי מונח, אבל אני רוצה להביא את זה למנכ"ל משרד הרווחה, לפתחו, ואני רוצה להעלות את זה לדיון שם.

<גלית גבע: אני מאוד אשמח אם מנכ"ל משרד הרווחה יאמר לנו, אתם נכנסים למהלך הזה, אנחנו איתכם עד הסוף במהלך הזה.

קארין אלהרר: מצויין.

קארין אלהרר: גברת זילכה, בבקשה.

<ולרי זילכה: עורכת דין ולרי זילכה, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות מבית איזי שפירא.

<ולרי זילכה: קודם כל ליושבת ראש תודה רבה על הדיון הזה.

<ולרי זילכה: מבחינתנו זה המשך מעקב של נושאים ש- - - אני גם רוצה להגיד תודה למשרד הרווחה ומשרד הבריאות כי כן דברים מתקדמים כל הזמן וכל העת, בצעדים קטנים, אבל הם מתקדמים, ואנחנו כל פעם מתייחסים לקבוצת האוכלוסייה הבאה וזה מאוד מאוד חשוב.

<ולרי זילכה: ואני רוצה להגיד לך, ליושבת ראש, תודה, על עצם הנחת הצעת החוק הזו שהיא בעצם נותנת לנו את קבוצת האוכלוסייה הבאה.

<ולרי זילכה: אני רוצה להגיד שהחזון שלנו זה לתת מענה בצורת מסגרות יום לכל הפעוטות עם הצרכים מיוחדים מתחת לגיל שלוש.

<ולרי זילכה: זאת האוכלוסייה כרגע שאנחנו עוסקים בה כי מגיל שלוש יש חוק חינוך חובה חינם.

<ולרי זילכה: ולגבי האוכלוסייה הזאת, היום בעצם מכוסים המעונות יום השיקומיים, יש את נושא האחיות שאני עוד ארצה להשלים איתו כמה מילים, אבל גם, כפי שאנחנו שומעים, הדבר הזה מתקדם ובטיפול.

<ולרי זילכה: אבל ההצעת חוק שהניחה היושבת ראש היא בעצם אמורה לתת מענה לקבוצת הילדים הבאה, אלה שאתה התייחסת אליהם, עם הצרכים הרפואיים.

<ולרי זילכה: והיא אומרת ככה: היא אומרת, קבוצה אחת זה הפעוטות עם הצרכים הרפואיים.

<ולרי זילכה: אלה שכשיש להם גם צורך התפתחותי מורכב שמזכה אותם במעון יום שיקומי הם ממילא במעון יום שיקומי כי יש להם גם בעיה רפואית וגם בעיה התפתחותית.

<ולרי זילכה: אבל כשיש להם רק את הבעיה הרפואית הם לא נמצאים בשום מקום.

<ולרי זילכה: מתוך מחשבה מי בעצם מוכשר ויכול לתת את המענה הזה אנחנו חוזרים למעונות יום השיקומיים ובלבד שבאמת יהיה להם את המענה של האחיות ואת המענה הרפואי שהם צריכים לאותם ילדים ממילא.

<ולרי זילכה: זה המקום הגיאומטרי הטבעי בשבילם.

<ולרי זילכה: הקבוצה השנייה זה הקבוצה של הפעוטות עם הכשל החיסוני.

<ולרי זילכה: אלה שיש להם כשל חיסוני בין אם כתוצאה מסרטן, בין אם כתוצאה מולדת ובין אם כתוצאה משנית ממשהו אחר.

<ולרי זילכה: היום יש את הטכנולוגיה שנמצאת היום בעמותת גדולים מהחיים לייצר מעונות יום סטריליים, אנחנו קוראים להם מעונות יום הגנה חיסונית.

<ולרי זילכה: מה שהיינו רוצים שהמודל הזה יהיה מודל שהושרש וייתן מענה גם לפעוטות ובסך הכל בהערכה המספרית לא מדובר בהרבה פעוטות, אלא באמת לגבי הכשל החיסוני אולי ב-250 ברחבי המדינה.

<ולרי זילכה: והאופצייה האחרונה זה לכל מי שלא יכול להיכנס למעון הזה או למעון הזה או למעון הזה יקבל את האופציה של החלופה הביתית.

<ולרי זילכה: עכשיו שוב, זה לא יהיה הרבה ילדים כי ברגע שניתן את שלל המענים אז ממילא הפעוטות יהיו מכוסים.

<ולרי זילכה: ואחרי זה, כל מי שיכול להשתלב במעונות רגילים וזה נושא בנפרד.

<ולרי זילכה: ולכן הצעת החוק, אנחנו חושבים, גלית והדר, אם זה מקובל עליכן הרציונל שהפעוטות האלה צריכים מענה, בואו נעשה ישיבת חשיבה, חברת הכנסת תוכל להיות בקשר עם הדבר הזה, ולראות באמת באיזה משרד זה.

<ולרי זילכה: אנחנו לא מחליטים בשבילכם תחת איזה משרד זה, זה אתם מחליטים - - -

<הדר ירדני: זה לא משנה, זה תחת המדינה.

אילן גילאון: בדיוק.

אילן גילאון: גם לילדים זה לא כל כך חשוב.

<ולרי זילכה: לא, אז אני אומרת, זה עניין פנימי של המשרדים - - -

אילן גילאון: יש את הילדים שאוהדים את משרד הרווחה הם פשוט זה כל המעריצים של משרד הרווחה.

<הדר ירדני: השרה הקודמת לא אישרה את זה כפי שאת יודעת.

<ולרי זילכה: אז בסדר, אנחנו נדאג להעביר את הצעת החוק ונוכל לראות אם נוכל לייצר מזה חשיבה.

אילן גילאון: הבעיה היא ברורה ותודה כי את דייקת כל כך במה שאני לא כל כך דייקתי לומר ואת אמרת את זה במדוייק.

<גלית גבע: צריך גם לציין שיש פעוטות שהם לא זכאים למעונות יום שיקומיים, יש כאן איזה חולייה שאנחנו לא התייחסנו אליהם וזה פעוטות שמשולבים במעונות רגילים והפעוטות האלה, ואני חייבת לומר, שבשנה האחרונה משרד הרווחה שילש את התקציב שלו בשילוב של פעוטות כאלה במעונות רגילים.

<גלית גבע: פעוטות שלא זכאים למעון יום שיקומי ולא עומדים בכל הקריטריונים של העיכובים ההתפתחותיים הללו.

<גלית גבע: יש לנו גם ברמה פרטנית וגם ברמה קבוצתית תכניות לשילוב של פעוטות כאלה במעונות יום רגילים בקהילה ובמשפחתונים מפוקחים על ידי התמ"ת.

<גלית גבע: כלומר, יש גם את המסלול הזה של פעוטות שכאן גם משרד הרווחה לבד עושה את התהליך.

קארין אלהרר: מה הקריטריון?

<גלית גבע: זה עיכוב התפתחותי בינוני, זה לא ילדים - - - ילדים שדובר כאן עם מחלות כאלה ואחרות הם ילדים שכן יכולים להיכנס למסלול הזה בהתאמה ותלוי גם כמה ליווי הוא צריך.

<גלית גבע: לא יהיה יותר מארבע שעות - - -

קארין אלהרר: אני מבינה.

קארין אלהרר: אני רק שואלת - - -

<גלית גבע: אבל גם כאן זה רק משרד הרווחה לוקח אחריות בלעדית על הנושא הזה ומתקצב את זה באופן בלעדי.

קארין אלהרר: אני מברכת את המשרד על העניין, אני רק שואלת - - -

<גלית גבע: זה גם נושא לשיח שאנחנו רוצים לבחון אותו אם כאן רק משרד אחד צריך להוביל דבר כזה.

קארין אלהרר: אני רק רוצה לשאול את הדבר הבא.

קארין אלהרר: תראו, בסוף, הורים הם פחות פחות מכירים את איך זה קורה בפועל ומגיעות אליי לא אחת פניות.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת, ברגע שמקבלים סירוב למעון יום שיקומי או רוצים ללכת לשילוב, מה הקריטריונים, מתי זה מתאפשר, מתי זה לא?

<גלית גבע: לשילוב, כלומר, צריך לראות באמת כל מקרה לגופו, נבחן, יש לנו ועדות שילוב שיש שם קריטריונים מאוד ברורים של פעוטות, מי הפעוטות - - -

קארין אלהרר: אפשר לקבל את הקריטריונים?

<גלית גבע: אנחנו נעביר לכם, יש תה"ס, הוא ברור ואנחנו נעביר את החומרים כדי שאתם תראו מי זכאי לשילוב.

<גלית גבע: מה שחשוב לציין שהיינו בכמה וכמה דיונים כאן בכנסת על הנושא הזה וזה כל הנושא של שילוב של פעוטות במעונות פרטיים או מסגרות פרטיות שאנחנו לא מאשרים את זה.

<גלית גבע: אנחנו לא מאשרים שילוב במסגרות שאין עליהן שום בקרה או פיקוח.

<גלית גבע: אנחנו בדקנו את זה, את כל הנושא של אם יש איזשהי בקרה על מעונות פרטיים, יש איזה איגוד או משהו שיכול ואנחנו גילינו שהתשובה היא שלילית ושאין ושזה מסגרות שנפתחות כ- - - זה שוק מאוד מאוד פרוץ וכל אדם מהמנייין מחר יכול לפתוח מסגרת ומכאן שאנחנו לא מאשרים שילוב במסגרות פרטיות.

<גלית גבע: רק במסגרות - - -

קארין אלהרר: עוד שאלה.

קארין אלהרר: במסגרת אותו שילוב, מה ניתן מלבד הסייעת או מישהו שמלווה?

קארין אלהרר: זאת אומרת, מה השילוב הזה כולל?

<גלית גבע: זה סייעת ומסגרת זה מסמך סייעת ומסגרת שנבנית לכל פעוט תכנית אישית.

<גלית גבע: יש דרך באמצעות המחלקה לשירותים חברתיים שעושים את הבקרה ובהתאם לתכנית אישית כל פעוט מקבל את סל השירותים שלו בתוך המסגרת.

<גלית גבע: זה ברמה הפרטנית.

<גלית גבע: ברמה הקבוצתית זו תכנית משותפת עם המכונים להתפתחות הילד של משרד הבריאות ויש שם מתרגלות שמגיעות וממש עושות את כל החלקים הפארא רפואיים עם הפעוט במסגרת עצמה ויש הדרכה של הצוות - - -

<רויטל לן כהן: זה בגנים בארץ?

<רויטל לן כהן: באמת?

<גלית גבע: זה מסיכון לסיכוי.

<גלית גבע: יש היום כ-30 ומשהו תכניות כאלה - - -

קארין אלהרר: רגע, רגע, לא ביחד, לא שומעים - - - ד"ר ירדני, בבקשה.

<הדר ירדני: שתי הערות ככה לסדר.

<הדר ירדני: מה שגלית תיארה עכשיו זה אותם גנים של מסיכון לסיכוי.

<הדר ירדני: אותם ילדים - - -

<גלית גבע: יש כאן מישהי שהילדים שלה היו שם במקרה בתוך מעונות.

<הדר ירדני: אותם מעונות, שהם לא מעונות יום שיקומיים, שיש בהם קבוצה של ילדים שמקבלים הדרכה וטיפולים של מקצועות הבריאות, זה נקרא מסיכון לסיכוי.

<הדר ירדני: על זה גלית דיברה.

<הדר ירדני: דבר נוסף שרציתי להגיד שאנחנו מקיימים עכשיו ועדה שהמטרה שלה לשנות את הקריטריונים לקבלה למעונות ויצ"ו ונעמ"ת, אלו מעונות שאפשר לעשות בהם שילוב, אבל כרגע ילדים עם מוגבלות לא נמצאים בהעדפות לגבי את מי מכניסים למעונות כי יש שם כל מיני קריטריונים, הם בדרך כלל נדחקים לקצה או לא מגיעים, ולכן אנחנו רוצים לשנות את הקריטריונים לקבלה.

<הדר ירדני: אנחנו נמצאים בתהליך - - -

קארין אלהרר: עכשיו זה קל זה במשרד - - -

<גלית גבע: יש כבר תהליך עם הכלכלה.

<גלית גבע: הוא התחיל עוד לפני שהכלכלה עברו אלינו עם מנהלת המחלקה למעונות שבאמת שמה את האוכלוסייה עם המוגבלות בתעדוף מאוד גבוה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: רויטל לן כהן.

<רויטל לן כהן: רויטל לן כהן, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

<רויטל לן כהן: שני דברים בעניין הזה.

<רויטל לן כהן: אחד, זה נכון שכשיש לכם קבוצה מסויימת אתם מאגמים משאבים.

<רויטל לן כהן: אבל כשיש ילד אחד שנמצא בתוך איזשהו מקום, אנחנו, ככל שאנחנו מכירים, ילד כזה מקבל רק סייעת.

<קריאה: צודקת מאה אחוז.

<רויטל לן כהן: הוא לא מקבל טיפולים, לא נבנית לו תכנית - - -

<גלית גבע: סייעת שמלווה אותו במעון בהתאם לתכנית אישית שלו.

<רויטל לן כהן: לא.

<רויטל לן כהן: בלי תכנית.

<רויטל לן כהן: אין כלום.

<רויטל לן כהן: אין.

<רויטל לן כהן: אני מצטערת, היא רק שומרת עליו, היא עושה בייביסיטר.

<רויטל לן כהן: היא אפילו לא מקדמת אותו, היא לא מטפחת אותו - - -

<גלית גבע: היא לא רק שומרת.

<גלית גבע: יש לנו כאן עכשיו, אנחנו הכנסנו, אולי אתם לא מעודכנים, יש נוהל מאוד מאוד ברור.

<גלית גבע: היא מדווחת לנו אחת לחודש מה נעשה, יש תכנית שהפעוט נכנס איתה למעון, עושים ליווי, רואים איפה - - -

<קריאה: אז כדאי שההורים יהיו מעודכנים.

<רויטל לן כהן: אז סליחה, ההורים לא מעודכנים ויושבת פה גם מנהלת מעון שגם לא מעודכנת בדברים האלה.

<גלית גבע: אבל היא מנהלת מעון יום שיקומי.

<רויטל לן כהן: אבל אנחנו מכירים.

<רויטל לן כהן: אנחנו מכירים.

<קריאה: מגיעים אלינו כל מיני - - -

<רויטל לן כהן: טוב, אני לא רוצה להתנצח.

<רויטל לן כהן: אני אומרת שמהשטח כך: אחד - אני אגיד את זה בצורה בוטה, ילדים מופקרים עם מישהי שהיא לא בהכרח מישהי שמסוגלת לטפל בהם.

<רויטל לן כהן: היא נמצאת שם כדי לשים את האצבע בשכל וזה הרבה פעמים אפילו לא המענה המינימלי שילד צריך.

<רויטל לן כהן: שתיים - לא יעלה על הדעת שעד שיימצא הפתרון הזה שייתן העדפה בקבלה לתוך גנים שיש פיקוח אנחנו בזמן הזה, זמן הביניים הזה, נגלגל עיניים למעלה.

<רויטל לן כהן: הילדים האלה, מעבר לעובדה שיש ילדים שכרגע לא יכולים לקבל סיוע בתוך גנים רגילים, בתוך מעונות רגילים, ולכן הם גם לא יכולים ללכת למעון הרגיל אנחנו מעצימים את הבעיה הזו כי זה אומר שאחד ההורים שלהם מאבד את מקור הפרנסה שלו.

<רויטל לן כהן: אנחנו לא יכולים, עד שזה ייפתר, למצוא לזה פתרון.

<גלית גבע: יש ילדים שלא משולבים במעונות כי משרד הרווחה לא נותן תקציב או משהו כזה?

<גלית גבע: על איזה קבוצה את מדברת?

<רויטל לן כהן: ילד שלא נכנס למעון תחת פיקוח כי לא היה שם מקום והוא לא היה בהעדפה, הילד הזה נשאר בבית, ההורה שלו נשאר בבית, הוא לא מתקדם, הוא לא מתפתח, ההורה שלו יוצא משוק העבודה ולא רק שהוא לא מסוגל לדאוג לפרנסה באותו זמן, הוא יוצא משוק העבודה כמעט לתמיד כי הוא לא עומד אחר כך בתנאים לחזור לשוק העבודה כי זה לקח זמן עד שהוא חזר אליו.

<רויטל לן כהן: ולא יעלה על הדעת שבתקופת הביניים הזו עד שתמצאו את הפתרון לא תמצאו איזשהי דרך להתגמש לטובת הילדים האלה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת מירב בן ארי תחליף אותי לכמה דקות.

קארין אלהרר: (היו"ר מירב בן ארי)

מירב בן ארי: סיימת רויטל?

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך.

מירב בן ארי: עדי עזוז, אלו"ט, מנהלת האגף לקידום זכויות.

מירב בן ארי: בבקשה.

<עדי עזוז: אני ארצה גם קצת להתחבר לדברים של רויטל וגם לקחת את זה לעוד משהו נוסף.

<עדי עזוז: לגבי השילוב, אנחנו בעצם מטפלים בילדים על הספקטרום האוטיסטי ובחוויה שלנו השילוב זה משהו שהוא אחרת לגמרי.

מירב בן ארי: באיזה גיל, אגב?

<עדי עזוז: 0-3.

<קריאה: לידה עד שלוש.

<קריאה: לא אפס.

מירב בן ארי: בסדר, בסדר.

<עדי עזוז: בחוויה שלנו הרבה מהילדים מליליאן וככה אנחנו באמת בשיח מאוד טוב ואגב גם הרבה פעמים מאוד מאוד מוצלח, וגם את זה צריך להגיד, לגבי מעונות היום.

<עדי עזוז: יש קושי של מחסור במעונות יום שיקומיים.

<עדי עזוז: לי כרגע ביד יש תמונה של 26 ילדים שהם לא משובצים - - -

<קריאה: כמה?

<עדי עזוז: 26, אני יכולה להראות לכם אותה.

מירב בן ארי: כן אנחנו גם קיבלנו פניית ציבור של פעוט בן שנתיים על הרצף האוטיסטי.

מירב בן ארי: הוא זכאי למעון, אבל לא קיבל מעון כי לא היה מקום באזור בני ברק - רמת גן.

מירב בן ארי: למעשה, הדר ירדני ואילנה אמרו שהוא זכאי, זו פניית ציבור שהגיעה לוועדה, אבל אין מקום.

מירב בן ארי: אז מה עושים?

<עדי עזוז: אז יש לי 26 כאלה - - -

מירב בן ארי: אז איפה הם?

<עדי עזוז: אני אגיד לך מה לדעתנו ככל שאנחנו מבינים בשיח מול משרד הרווחה איפה המכשול פה.

<עדי עזוז: זה עניין של ביצה ותרנגולת עם פתיחת המעונות עם תקציב בינוי.

<עדי עזוז: אני מרשה לעצמי לדבר על זה כי זה לא נכנס לבג"צ במובן הזה שמשרד התעסוקה באמת עבר למשרד הרווחה לאחרונה וכרגע אצל השר מצויים 1.2 מיליארד ₪ מתקציב בינוי של מעונות יום רגילים לא שיקומיים.

<עדי עזוז: לכלל הילדים עם צרכים מיוחדים אין הקצאה לתקציב בינוי.

<עדי עזוז: זה המכשול הכי גדול שמפעילים להיכנס ולענות על מכרזים.

<עדי עזוז: אני אשמח שלילאן אחר כך - - -

מירב בן ארי: רגע, שנייה רגע, ה-1.2 מיליארד ₪ שהוא התקציב - - -

<עדי עזוז: הוא עבר בתעסוקה לשר הרווחה - - -

מירב בן ארי: מתקציב בינוי?

<עדי עזוז: למעונות יום רגילים, לא שיקומיים.

מירב בן ארי: למה לא שיקומיים גם?

מירב בן ארי: - - - רגע, אני לא שומעת כלום כשאתן מדברות.

מירב בן ארי: מי יכול להגיד לי למה אין פה כסף גם לשיקומיים?

<לילית-ליליאן שפרן: לפני כשנה וחצי היה איזה הידברות עם משרד העבודה כשהוא לא היה שייך למשרד הרווחה והייתה איזה מוכנות אפילו של 100 מיליון להקצות בינוי לאוכלוסיות עם מוגבלויות.

<לילית-ליליאן שפרן: איכשהו זה בסוף לא קרה.

<לילית-ליליאן שפרן: היום בתפר הזה שהמשרד הזה עבר למשרד הרווחה יש תהליך מול השר ויש הידברות על הדבר הזה היות וזה תחת אותו משרד כן לקדם את התהליך הזה שתהיה הקצאה של בינוי גם למעונות של אוטיסטים ובכלל של מוגבלויות.

<לילית-ליליאן שפרן: כי אני מסכימה עם עדי.

<לילית-ליליאן שפרן: נכון שזה נידון גם בבג"צ והכל, אבל זה אחד מעכבי אכילס של פיתוח שונות.

<לילית-ליליאן שפרן: אני כן אגיד גם את הדברים הטובים, אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל רק בשנה הנוכחית, שנה ושלושה, נפתחו 20 מעונות יום שיקומיים של אוטיסטים.

<לילית-ליליאן שפרן: היו 30 היום אנחנו 54 מעונות - - -

מירב בן ארי: רגע, מתקציב של?

<לילית-ליליאן שפרן: אין בעיה של תקציב בוא נתחיל ככה, אין בעיה של תקציב לפיתוח מעונות.

<לילית-ליליאן שפרן: הבעיה היא שמשרד הרווחה, בגלל שהוא לא מקצה בינוי, אנחנו עושים מכרזים להפעלה והרבה פעמים איפה אנחנו נתקעים- למשל מחוז מרכז- - -

<גיא סלומון: גם בינוי וגם אחזקה.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיש שנכון להיום אנחנו עושים - - - למשל אחד המקומות שחסרים מקומות לילדים שציינתם זה באזור המרכז.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו יוצאים עם מכרזים כל הזמן.

<לילית-ליליאן שפרן: יש לנו מכרז באזור תל אביב שאנחנו מפרסמים אותו כבר פעם רביעית ומפעילים - - -

<גיא סלומון: זה לא סתם שלא ניגשים - - -

מירב בן ארי: רגע, סליחה, אל תפריעו לי.

מירב בן ארי: אני רוצה לדעת, האם המפעילים ניגשים לאזור המרכז?

<לילית-ליליאן שפרן: כרגע יש לנו באזור המרכז איפה שרוב המסיבי שחסר לנו מקומות כרגע יש לנו כבר שני זכיינים שזכו לגן יבנה, באר יעקב שיתנו מענה ל-40 ילדים מקווה בקרוב מאוד.

<לילית-ליליאן שפרן: יש לנו מעון בנתניה שיורחב לעוד עשרה פעוטות שזה יתן מענה לאזור מרכז.

<לילית-ליליאן שפרן: פרסמנו שוב בפעם הרביעית מכרז לאזור המרכז - תל אביב, גני תקווה, כל אזור גוש דן הקרוב, לצערי לא עולים מפעילים בינתיים למכרז הזה.

מירב בן ארי: את יודעת למה הם לא עולים, למה לא עולים לך מפעילים?

<לילית-ליליאן שפרן: אני נוטה - - - אתה רוצה לענות?

<לילית-ליליאן שפרן: שמפעילים יענו.

מירב בן ארי: למה אתה לא ניגש באזור המרכז?

<גיא סלומון: גיא סלומון, מנכ"ל צעד קדימה ויושב ראש ועד המעונות השיקומיים.

<גיא סלומון: זאת אחת הסיבות שוב אמרנו, אנחנו לא נדון פה בנושאים המרכזיים שנמצאים תחת בג"צ, אבל הנושא הזה של תקציב לבינוי למעונות שיקומיים ולאחזקה שלהם הוא אחד מעכבי אכילס שמונעים - - -

מירב בן ארי: זאת אומרת שבמכרז אין תקציב לבינוי?

<גיא סלומון: אין תקציב.

<גיא סלומון: זה הכל או על הארגונים המפעילים או על טוב לבה של הרשות המקומית שלא מחוייבת.

מירב בן ארי: ואז לא משתלם לך, בטח באזור המרכז שזה כל כך יקר גם ככה.

<גיא סלומון: בכל הארץ.

<גיא סלומון: זה נכון במרכז, זה נכון בפריפריה, זה אותו דבר.

מירב בן ארי: זה אומר שכשאתה ניגש למכרז אין לך תקציב לא לבינוי ולהשכרה נגיד?

מירב בן ארי: דמי שכירות יש במכרז?

<גיא סלומון: אני ניגש למכרז אני נדרש להעמיד מקום עוד בטרם זכיתי במכרז וזה בהרבה מהמקרים זה מאוד מאוד מקשה.

<גיא סלומון: לפעמים זה תקציב שנדרש להגיע ממקומות אחרים והארגונים נאלצים לגייס תרומות לטובת הנושא הזה או להתדפק על דלתות הרשויות ולקוות שזה יקרה.

<גיא סלומון: ואני בהחלט חושב שהגיע הזמן שהתקציב לבניית המעונות הרגילים יגזר ממנו גם תקציב לבניית המעונות השיקומיים, הם לא פחות חשובים.

מירב בן ארי: גברתי, תגידי לי, את מגישה מכרז כבר כמה פעמים.

מירב בן ארי: הבנת שיש בעיה.

מירב בן ארי: קודם כל, מה את ממשיכה להגיש את המכרז אם פעם ראשונה, פעם שנייה, הבנת שיש בעיה אז מה, תמשיכי להגיש ואי אפשר.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיד למה אני מגישה.

<לילית-ליליאן שפרן: כי עובדה שהצלחתי בשנה אחת לפתוח 20 מעונות חדשים נוספים.

<לילית-ליליאן שפרן: אז האחד הזה שאני לא מצליחה, אני מצליחה לעומתו 20 מעונות לפתוח.

<לילית-ליליאן שפרן: זה לא לחלוטין נסגר.

<לילית-ליליאן שפרן: מעבר לבינוי שאולי הוא בעיה יש גם נושא שאנחנו צריכים לתת מענה לאורך כל השנה.

<לילית-ליליאן שפרן: לא כמו במשרד החינוך שאתה בתחילת שנה יודע מי האנשים ונסגרת ההרשמה.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו נותנים מענה לאורך כל השנה, בכל נקודת זמן.

<לילית-ליליאן שפרן: למרות שאנחנו עושים תכנית חומש ואנחנו נערכים ב-15% גדילה לפי הידיעה שלנו כל הזמן ויש בעיה לפתוח מעונות בתפוצת נאט"ו ושיישארו ריקים כמובן, לכן זה הולך בסוג של הדרגה וזה חלק מהסיפור.

<לילית-ליליאן שפרן: אז אני אומרת, אני לא מכחישה את מה שנאמר פה, אני רק אומרת שזה בתהליך בדיקה בבג"צ, אני לא יכולה להתייחס לזה יותר מדיי - - -

מירב בן ארי: תאמיני לי שאני גם עורכת דין בהכשרה שלי, את יכולה להתייחס לזה, זה לא חקירה פלילית.

<לילית-ליליאן שפרן: לא, חקירה פלילית, אני אמרתי גם לפני זה - - -

מירב בן ארי: את יכולה להתייחס לזה את לא צריכה - - -

<לילית-ליליאן שפרן: לא, לא אני אמרתי גם לפני כן שאני מניחה שחלק מהסיפור זה הבינוי כי אנחנו באמת לא מתקצבים.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו לא מתקצבים את הבינוי.

<לילית-ליליאן שפרן: הציפייה שלנו שהרשות - - -

מירב בן ארי: רגע, אני הבנתי, אני קולטת מהר, אני רוצה רגע לשאול אותך - - -

<לילית-ליליאן שפרן: הילדים הם של הרשות המקומית והרבה פעמים אנחנו פונים לרשויות המקומיות שיקצו גם מבנים ויחד עם זה אנחנו בתהליך עבודה מול המשרד שלנו על הנושא שבאמת מתקציב תמ"ת זה יכול להיות פתרון טוב לעניין.

מירב בן ארי: זה מה שרציתי לשאול אותך.

מירב בן ארי: אז רגע, שנייה, בואי דקה נתמקד שנייה כי עם זה התחלת ועם זה אני רוצה שתסיימי.

מירב בן ארי: את אומרת שב-1.2 מיליארד שהוקצו, הרי לא הוקצו לשיקומיים, אוקיי, זה את אומרת בוודאות, אבל את אומרת שאת במשא ומתן - - -

<לילית-ליליאן שפרן: אמרתי שבעבר היה הסכם שהתמ"ת יתן כ-100 מיליון ₪ לסיפור של בינוי- - -

מירב בן ארי: וכרגע אתם עובדים על זה?

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו כרגע מדברים.

<לילית-ליליאן שפרן: אפילו לאלו"ט יש פגישה בנושא הזה עם השר איתי על הנושא הזה.

<לילית-ליליאן שפרן: נכון עדי?

<גלית גבע: זה לא רק לאלו"ט, זה ברמת כל מעונות היום השיקומיים - - -

<עדי עזוז: הוצאנו מכתב בשם כל - - -

מירב בן ארי: סליחה, גברתי, לא להפריע.

מירב בן ארי: מתי אנחנו נוכל לקבל כוועדה התייחסות לאותם 100 מיליון שנעלמו ואין.

מירב בן ארי: תגידי לנו מתי.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו ב-12 לחודש בישיבה עם אלו"ט עם השר בנושא הזה ואני אקח אחריות לבדוק את זה גם מעבר לישיבה הזאת ותקבלו תשובה.

<קריאה: רק לאוטיסטים?

<לילית-ליליאן שפרן: הנושא של הבינוי הוא רחב, הוא לא קשור רק לאוטיסטים.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: עכשיו סגרת את כל העניין.

מירב בן ארי: עכשיו גברתי, בבקשה.

<הניה מרמורשטיין: שמי הניה מעל"ה ויש לי מעונות יום בבני ברק, בירושלים ובנגב.

<הניה מרמורשטיין: אני ניגשתי למכרז והגשתי מקום שחשבתי שהוא מתאים לזה כדי שלא אצטרך לשכור עוד מקום ולהשקיע בו ולשפץ.

<הניה מרמורשטיין: במכרז הם אמרו לי עד 20 ילדים.

<הניה מרמורשטיין: כשאני ביררתי ראיתי ש-20 ילדים אין.

<הניה מרמורשטיין: נכון שבמבנה הזה היה מקום לפחות ילדים, אבל לא אישרו לי בגלל שזה לא היה מספיק ל-20 ילדים.

<הניה מרמורשטיין: וללכת ולפתוח מקום ל-20 ילדים שלא - - -

מירב בן ארי: רגע, לא אישרו לך כי מספר הילדים נמוך?

<הניה מרמורשטיין: המבנה לא היה מתאים ל-20 ילדים, אלא לפחות.

<הניה מרמורשטיין: בפועל באמת היה פחות.

<הניה מרמורשטיין: אולי לקראת סוף השנה עוד היה משהו קצת יותר, אבל בפועל ללכת ומתחילת השנה ולשפץ מבנה שבסופו של דבר הוא לא יהיה לי מלא, אלא רק לקראת פסח או לקראת שבועות, אין לעמותה כל כך הרבה כסף.

<הניה מרמורשטיין: הם היו - - - ולא רק לקנות מבנה ולהשכיר מבנה, אלא גם בציוד שאני צריכה להשקיע שאף אחד לא עוזר לי ואף אחד לא נותן לי ובתחילת השנה הוא יהיה מושבת עד שיהיו עוד ילדים.

<גלית גבע: ביטוח לאומי יכול לעזור לך.

<הניה מרמורשטיין: ביטוח לאומי יכול לעזור לי פעם בחמש שנים ב-40 אלף ₪ שזה לא מספיק לי לחמשה ילדים, קל וחומר לא לעשרים ילדים.

מירב בן ארי: אז מה שאת אומרת שאם את לוקחת היום כן, את גם מפעילה, את ניגשת למכרז, את לוקחת מבנה, לצורך העניין, יכול להיות שגם לא יהיה לך כסף עליו, זה מה שאת אומרת?

<הניה מרמורשטיין: לא יהיה לי כיסוי - - -

מירב בן ארי: לא יהיה לך כיסוי כספי.

מירב בן ארי: מה - - -

<הניה מרמורשטיין: לא לציוד, מה עוד שבהתחלה בשנה אחר כך יקח לי זמן עד שאני אצליח למלא אותו ואני בינתיים מחזיקה צוות וגם לצוות לא משלמים לי בינתיים.

<הניה מרמורשטיין: אז זה בבג"צ אסור לדבר על זה.

מירב בן ארי: מותר לדבר על זה.

<הניה מרמורשטיין: כשהילדים הם של המדינה שהיא צריכה לתת - - -

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחסי לזה אחרי זה, אבל לא עכשיו, כי עדי את רצית לומר משהו.

<עדי עזוז: כן.

<עדי עזוז: אני רציתי להתייחס גם לעניין של הילדים המשולבים כי זה היה נשמע כמשהו שהוא מאוד טוב, איזשהי אפשרות נהדרת של שילוב ילדים במעונות יום רגילים.

<עדי עזוז: אז חשוב לי מאוד להגיד שבחוויה שלנו המעונות יום רגילים הם הברירת מחדל כשאין מעון יום שיקומי.

<עדי עזוז: זאת אומרת, אין מקום אז הם הולכים בעצם, בלית ברירה, לשילוב.

<עדי עזוז: וגם שם, דיברתם על מה התנאים לסייעת.

<עדי עזוז: שוב, בחוויה שלנו אין תנאים ואין קריטריונים- - -

<קריאה: דופק.

<עדי עזוז: לא, הקריטריונים לכמה שעות סייעת.

<עדי עזוז: אין קריטריונים כתובים וזה תמיד המפקחת נותנת בהתאם לתקציב שיש, בהתאם לזמינות של הסייעת.

<עדי עזוז: אני באופן אישי חוויתי כמה פעמים עם רשויות שהן בקשיים כלכליים שגם נגיד אם המפקחת נתנה 80 שעות סייעת הם לא קיבלו כי בהתחשבנות של 25 אז גם לרשות המקומית אין את החלק שלה בדיוק אז אני צריכה לריב עם ראש העיר על זה שהוא מוריד לה ל-25 שעות.

<עדי עזוז: זאת אומרת, זה נשמע ככה משהו נורא יפה, אבל במציאות השילוב הזה דווקא מהחוויה שלנו זה משהו שהוא מאוד מאוד מורכב ורחוק מלהיות טוב.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: כן רויטל, מה רצית להוסיף?

<רויטל לן כהן: שני דברים.

<רויטל לן כהן: אחד - אני שמה רגע את הכובע כחברת מועצה ומי שיושבת בראש הוועדה לילדים בסיכוי אצלנו בעיר.

<רויטל לן כהן: לא תמיד לעיר יש את כמות הילדים המינימלית לפתוח מעון בעיר שלה.

<רויטל לן כהן: זאת אומרת שיש כמה ערים שצריכות לעשות את זה ביחד.

<רויטל לן כהן: ואז, לצפות מאחת הערים שתממן בינוי של דבר כזה הוא ציפייה מוגזמת בעיניי בדיוק כמו שאתם לא מצפים מרשות מקומית לממן לבד, המדינה לא מצפה מרשות מקומית לממן לבד בנייה של בתי ספר.

<רויטל לן כהן: יש פה גם אחריות של השלטון המרכזי.

<רויטל לן כהן: אי אפשר להפיל כל דבר על השלטון המקומי, זה לא התפקיד שלו.

<רויטל לן כהן: התפקיד שלנו לדאוג לילדים זה נכון.

<רויטל לן כהן: בינוי, חלק מזה, זה התפקיד שלכם, המדינה.

<רויטל לן כהן: אז בבקשה לא לזרוק את זה לפתחן של הרשויות.

<רויטל לן כהן: מה עוד שרשויות במצבים סוציואקונומיים נמוכים לא מסוגלות לעשות את זה.

<רויטל לן כהן: זה לעניין הבינוי.

<רויטל לן כהן: אני כן רוצה להתייחס רגע לנושא של השילוב.

<רויטל לן כהן: לא תמיד זאת ברירת מחדל.

<רויטל לן כהן: לעתים זאת בהחלט בחירה וכל עוד יש העדפה של המדינה לשילוב וזכותו של הורה לבחור בשילוב, העובדה שהמדינה מערימה קשיים, כי אין דרך אחרת לקרוא למה שקורה במשך שנים.

<רויטל לן כהן: הרי אתם לא יודעים, רק בשנה שנתיים האחרונות שיש בעיה בעדיפות אתם יודעים את זה כבר עשר שנים.

<רויטל לן כהן: אני כל הזמן נותנת דוגמה, הילד שלי בן 14.

<רויטל לן כהן: אני התחלתי לפעול כשהוא היה בן שנתיים וחצי, גם אז לא היה מקום.

<רויטל לן כהן: גם אז לא הייתה עדיפות.

<רויטל לן כהן: אז אתם מערימים קשיים על משהו שהמדינה מצהירה שהוא אינטרס שלה.

<רויטל לן כהן: ופה לא יעלה על הדעת שאנחנו נמשכים משנה לשנה ואז, אני מצטערת ברמה האישית, אנחנו לא יודעים מה קרה לתקציב.

<רויטל לן כהן: מה זה, זה כספי משלם המיסים שלי.

<לילית-ליליאן שפרן: מי אמר שלא יודעים מה קרה לתקציב.

<רויטל לן כהן: יש 100 מיליון והוא איפשהו.

<לילית-ליליאן שפרן: זה ממש לא, אנחנו יודעים בדיוק איפה התקציב שלנו נמצא.

<רויטל לן כהן: מצויין, אבל הוא לא אצל הילדים.

<לילית-ליליאן שפרן: והוא אצל הילדים.

<רויטל לן כהן: לא הוא לא.

<לילית-ליליאן שפרן: התקציב שלנו נגמר - - - (היו"ר קארין אלהרר)

קארין אלהרר: רגע, את יכולה להסביר לי איפה ה-100 מיליון?

<לילית-ליליאן שפרן: אה חזרתם אליי.

קארין אלהרר: לא - - -

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיד - - -

קארין אלהרר: ליליאן, אמנם לא הייתי פה, אבל מילאו לי את החסר.

קארין אלהרר: אז היא אומרת שאת לא יודעת איפה ה-100 מיליון, את אומרת שהיא יודעת.

<לילית-ליליאן שפרן: היא לא דיברה על זה היא דיברה על משהו אחר.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיד - - -

<קריאה: גם על זה.

<לילית-ליליאן שפרן: על זה, אוקיי.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיד משהו לגבי- - - אני אומרת משהו שידוע לי ברמה הכללית ואני לכן לא יכולה - - - אם תרצו בדיוק מדוייק אנחנו נחזור בתשובה.

<לילית-ליליאן שפרן: בזמנו, אני חושבת, גלית תקני אותי אם לא, שהיה דיבור בין התמ"ת כשהמשרד לא היה תחת כפיפות של משרד הרווחה היה דיבור של הקצאה של כ-100 מיליון ₪ - - -

<גלית גבע: 70 מיליון.

<לילית-ליליאן שפרן: להקצאה לבינוי.

<לילית-ליליאן שפרן: זה לא תקציב שלנו אני רוצה להגיד.

<לילית-ליליאן שפרן: היה דיבור על דבר, בסופו של דבר זה לא התממש מהצד של משרד התמ"ת.

קארין אלהרר: כמה זמן משרד העבודה אצלכם?

<לילית-ליליאן שפרן: עכשיו משהו כמו חצי שנה.

קארין אלהרר: חצי שנה, את יודעת כמה זמן זה?

קארין אלהרר: הייתי הופכת את המדינה בחצי שנה.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אומרת עוד פעם, אנחנו, ביום שהמשרד התאחד, אני חייבת להגיד, זו אחת השאלות הראשונות שקיבלנו לפתחנו והגבנו ואמרנו שאנחנו בעד.

<לילית-ליליאן שפרן: גם השיקום, גם אנחנו ויש לנו כל הזמן - - -

קארין אלהרר: אז מה מפריע?

<לילית-ליליאן שפרן: אני לא אמרתי שמפריע.

<לילית-ליליאן שפרן: זה בתהליך מול המשרד.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו גם בתהליך, אני גם ציינתי.

<לילית-ליליאן שפרן: לנו כאוטיסטים יש לנו פגישה יחד עם השר בנושא הזה בשבוע הבא.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו מנסים מהצד שלנו כאנשי מקצוע - - -

<גלית גבע: אבל האיחוד עוד לא הושלם גם.

<גלית גבע: התקציב של הכלכלה עוד לא עבר לרווחה.

קארין אלהרר: איפה הוא?

<גלית גבע: הוא עדיין בכלכלה.

<גלית גבע: הוא עוד לא עבר - - -

קארין אלהרר: יש כאן נציג של משרד הכלכלה?

<גלית גבע: יש כאן נציג של החשבות של המשרד שלנו ושהוא תואם - - -

קארין אלהרר: אה, בואי תתקרבי אלינו.

קארין אלהרר: שבי איתנו, תעשו לה מקום.

קארין אלהרר: חיה?

<חיה שושני: כן.

<חיה שושני: חיה שושני, חשבת משרד הרווחה.

קארין אלהרר: טוב, תשמעי את הכי חשובה פה בדיון הזה.

קארין אלהרר: אנחנו יכולים פה להמשיך מה שנקרא, לקשקש, בסוף זה הכל עניין תקציבי.

קארין אלהרר: אז את תואילי - - -

<חיה שושני: אני רק אתקן, אני החשבת.

<חיה שושני: התקציבן מטפל בכל נושא העברת התקציבים.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: את יודעת לתת לי את התשובה?

<חיה שושני: התשובה היא שהמשרד עוד לא התאחד.

<חיה שושני: אנחנו נמצאים בתהליך.

<חיה שושני: לא מבחינת התקציבים, לא מבחינת מעבר העובדים, לא משום בחינה.

קארין אלהרר: רגע, אני אגיד לך מה מוזר ומטריד בעיני.

קארין אלהרר: יש כאן טקס מאוד מרשים בכנסת, אנחנו אפילו מצביעים על מעבר של משרד.

קארין אלהרר: עכשיו הייתי מצפה שלפני שאנחנו נדרשים למעברים ולטקסים ולגזירת סרטים הייתה איזה עבודת מטה מסודרת או נניח אחרי.

קארין אלהרר: אבל עברו אי אילו חודשים מאז אותו טקס מפורסם.

<חיה שושני: אני אמנם לא אמונה לתת את כל התשובות, אבל באמת יש פה מורכבות גדולה מאוד במעבר הזה.

קארין אלהרר: אני במורכבות יש לי דוקטורט.

קארין אלהרר: אחרי המורכבות אני רוצה תשובה מעשית.

<חיה שושני: אז תראי, אני עוד פעם אומרת, לא אני אמונה לתת, אבל אם תדברי עם השר שלנו אז תביני בדיוק - - -

קארין אלהרר: למה הוא לא הגיע, הזמנו אותו?

<חיה שושני: אני גם לא חושבת שזה נכון לתת פה את התשובות כי היו קשיים בהתנהלות בין המשרדים.

<חיה שושני: יש פה עובדים שעוברים, יש פה חלוקה של מבנים.

<חיה שושני: היו המון המון ויכוחים בהתנהלויות ואנחנו איבדנו גם את המנכ"ל באמצע התהליך.

<חיה שושני: נכנס עכשיו מנכ"ל חדש ועכשיו זה בשיאו.

<חיה שושני: אנחנו קיבלנו הנחיה שתוך חודש התהליך הזה יסתיים.

<חיה שושני: הוקמו צוותים, יש עבודת מטה מאוד מאוד של משרד חודשים - - -

קארין אלהרר: אוקיי, נשאל את השאלה הבאה המתבקשת: מה הצפי?

<חיה שושני: לפי ההנחיות, אתמול הייתה ישיבה מאוד מאוד גדולה.

<חיה שושני: השר ביקש שתוך חודש הנושא הזה יושלם אז אני מאוד מקווה שזה יקרה.

<חיה שושני: לגבי התקציבים, יש פה גם התנהלות מול אגף תקציבים של שני תקציבני המשרדים שגם פה את מן הסתם מבינה שגם פה יש ריבים כי יש פה תקציבים משותפים.

<חיה שושני: תקציבי מטה שצריך פשוט לבוא ולחתוך אותם וזה לא סיפור פשוט.

<חיה שושני: זה שני משרדים שממשיכים לתפעל את עצמם - - -

קארין אלהרר: אתם משכנעים אותי?

קארין אלהרר: הכל עבד, רציתם עוד אחריות, נהדר, עם האחריות באה הסמכות.

<חיה שושני: בסדר, זה צריך לדבר עם השר.

קארין אלהרר: אני בטוחה שדבריי יגעו לליבו.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול לגבי הילדים שעוד אין להם סידור.

קארין אלהרר: מה קורה איתם?

קארין אלהרר: הבנתי 26 ילדים.

<לילית-ליליאן שפרן: אז אני אמרתי שרוב הבעיה זה מחוז מרכז ששמה יש רשימת המתנה.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו כרגע לפתיחה - - -

קארין אלהרר: רק תסבירי לי את העניין, ליליאן, תראי, יש חוק.

קארין אלהרר: עמלו מאוד מאוד קשה כדי לחוקק את הדבר הזה.

קארין אלהרר: כשיש חוק יש חובה.

קארין אלהרר: יש מקום, אין מקום, זה לא אמור לעניין את ההורים.

קארין אלהרר: אז אני שואלת, ה-26 פעוטות הללו, מה המענה שאתם נותנים כרגע.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו דיברנו לפני כן.

<לילית-ליליאן שפרן: כרגע לפעוט שאין מקום במעון –אנחנו מנסים לפתוח מעונות חדשים ויש בפתח כבר מספר מעונות שהולכים להיפתח ויתנו מענה לקבוצה הזאת וכשאין מענה כמו שציינו אנחנו מציעים את האפשרות של סייעת שילוב בתוך מעון מפוקח.

<לילית-ליליאן שפרן: זה הפתרון.

<לילית-ליליאן שפרן: את לא היית, אני כן אגיד כי לא אמרו לך.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו פתחנו בשנה האחרונה 20 מעונות, הכפלנו את עצמנו בכמות - - -

קארין אלהרר: איפה?

<לילית-ליליאן שפרן: אתן לך פריסה אם את רוצה.

<לילית-ליליאן שפרן: פתחנו חמשה ועוד שלושה - שמונה באזור המרכז, עוד שבעה באזור הצפון, בירושלים שניים, בדרום אחד, וכרגע אנחנו לקראת פתיחה בדרום של עוד אחד ממשי, התפרסם מכרז נוסף באילת.

<לילית-ליליאן שפרן: יש לנו באזור ירושלים מכרז שכבר פעיל, נבחר ואמור לפתוח את המסגרת ועוד מכרז עכשיו שהתפרסם במחוז מרכז.

<לילית-ליליאן שפרן: שני מעונות שאמורים להיפתח שכבר זכו בהם ועוד מעון של הרחבה כי בנו מבנה מאוד גדול ועוד מכרז באזור המרכז שמתפרסם, זה אני ציינתי לפני כן, בפעם השלישית או רביעית ו- - -

קארין אלהרר: איך זה קורה שאותו מכרז מתפרסם כמה פעמים?

<קריאה: בדיוק דיברנו על זה - - -

<לילית-ליליאן שפרן: דיברנו על זה לפני בדיוק - - -

<רויטל לן כהן: כי זה בא בלי בינוי - - -

קארין אלהרר: כן, אני יודעת.

<לילית-ליליאן שפרן: זה בדיוק מה שדיברנו לפני דקה על המענה דרך משרד התמ"ת.

<לילית-ליליאן שפרן: על זה אנחנו מנסים ל- - - לכיוון הזה.

<לילית-ליליאן שפרן: אזור המרכז מבחינתנו כרגע הוא הכי בעייתי.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו פועלים כשירות מקצועי לעשות כמיטב יכולתנו לפתח, לעשות, לרוץ.

<לילית-ליליאן שפרן: ואני אמרתי גם לפני כן, זאת לא הנקודה היחידה, הבינוי, חלק מהסיפור הזה שבניגוד למשרד החינוך אנחנו צריכים לתת מענה כל השנה.

<לילית-ליליאן שפרן: יש הרבה דברים נוספים שמקשים על התהליך הזה שלמרות שיש לנו תכנית חומש ואנחנו יודעים מה הגדילה ואנחנו עושים מראש עדיין אנחנו - - - אני כן יכולה להגיד שאנחנו מצמצמים את הטווח, אני כן אומרת את זה.

<לילית-ליליאן שפרן: בפירוש מצמצמים.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו לא במקום שהיינו לפני שנתיים, אנחנו הכפלנו את עצמנו בכמות.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו עושים מאמץ, אני חושבת שיש עשייה מאוד משמעותית בתחום.

<לילית-ליליאן שפרן: אי אפשר גם לזלזל בזה.

<לילית-ליליאן שפרן: נכון - - -

קארין אלהרר: שמעת פה על זלזול?

<לילית-ליליאן שפרן: לא, אני אומרת, עדיין אנחנו צריכים ואנחנו יודעים ומודעים ופועלים כדי לקדם את הדבר הזה.

<לילית-ליליאן שפרן: ואחד הדברים שאנחנו יושבים עליו יום יום, מכרזים שאנחנו מתעסקים איתם כמעט ברמה יום יומית הם מכרזים למעונות.

<לילית-ליליאן שפרן: באמת.

קארין אלהרר: עוד שאלה שאני - - - כן, רצית ?

<הניה מרמורשטיין: רציתי להעיר שיש מקומות שהחללים של המעונות הם גדולים ונכון שהמכרז הוא עד 40 ילדים ויש 40 ופלוס 10 של ייעודיים, אבל אם יש באזור עוד ילד או שניים או אפילו חמישה אפשר להכניס אותם למקומות שבאמת החדר הוא מספיק גדול ואפשר להכניס עוד אפילו ילד - - -

קארין אלהרר: לא, אבל יש תקינה, מה זאת אומרת?

<קריאה: יש רישיון - - -

<הניה מרמורשטיין: יש תקינה ורישוי אבל בינתיים - - - אני חושבת שאם ילדים בינתיים בבית אז עד שיגמרו המכרזים- - -

קארין אלהרר: הניה, אבל אחרי זה, בצדק, הורים יבואו ויגידו, סליחה, אתם אמרתם שהתקינה היא X ועכשיו אתם עושים אותה X פלוס.

<הניה מרמורשטיין: אבל מוסיפים עובדות לכל מספר ילדים - - -

קארין אלהרר: אבל איפה המרחב מחייה שלהם?

<הניה מרמורשטיין: אבל יש מקומות עם חדרים גדולים שבהחלט אפשר להיכנס.

<הניה מרמורשטיין: אני הבאתי את הצוות אליי למעון והם במפורש אמרו, נכון החדר הוא מספיק גדול אפשר להכניס עוד ילדים, אבל היות והמכרז הוא עד 40 לא מסכימים להכניס יותר מזה ובינתיים הילדים יושבים בבית.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: תשובתכם.

<לילית-ליליאן שפרן: לא מדברת ספציפית על מה שהיא מדברת כי אני לא יודעת על מה היא מדברת ספציפית - - -

<הניה מרמורשטיין: אני מדברת על רב בעייתי.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אגיד בכללי מה אנחנו עושים.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו עושים מכרז לפי מכסה מסוימת שאנחנו מגדירים אותה ואנחנו מתאימים אותה לגודל מבנה מותאם, כמו שאת אמרת, עם תקינה מסוימת.

<לילית-ליליאן שפרן: היה ויש מעון שאפשר להרחיב אותו, אנחנו נפעל להרחבה.

<לילית-ליליאן שפרן: לפעמים זה גם מוגבל בתחום של הרישיון.

<לילית-ליליאן שפרן: למעון כזה צריך רישוי של כיבוי אש, רישיון של משרד הבריאות, התברואה - - -

קארין אלהרר: אין בעיה, אבל היא אומרת שלא מסכימים נקודה, לא היה דיבור.

<לילית-ליליאן שפרן: אין דבר כזה.

<לילית-ליליאן שפרן: כל מקום שאפשר ואם זה אפשרי מבחינה מקצועית, מבחינה - - - אנחנו נעשה זאת.

קארין אלהרר: הניה, נא לדבר עם ליליאן בסוף הדיון.

<הניה מרמורשטיין: אני ילדים אוטיסטים, אני יש לי רב בעייתי.

<דינה בן לביא: אני רוצה לענות להניה.

<דינה בן לביא: שמי דינה בן לביא ואני מפקחת ארצית על הנושא של הגיל הרך באגף השיקום.

<דינה בן לביא: אני כן אזכיר להניה שאנחנו פרסמנו מכרז בבני ברק - - -

<הניה מרמורשטיין: נכון ואני אמרתי שניגשנו.

<דינה בן לביא: אתם ניגשתם כדי שאחרים לא יגשו וזכיתם במכרז ובסופו של דבר אמרתם שאין לכם מבנה - - -

<הניה מרמורשטיין: ואני הסברתי, היה לנו - - -

<דינה בן לביא: שאתם לא הולכים לפתוח מעון.

<דינה בן לביא: אז בואי, אם כבר העלית את הנושא, אז בואו נדבר על זה ככה בצורה לגמרי פתוחה, אמיתית לחלוטין.

<דינה בן לביא: אני כן אגיד שהניה במעון שלה קיבלה אישור לקלוט עד 50 פעוטות כשהתקנות מדברות על 40 פעוטות.

<דינה בן לביא: באופן מיוחד, באופן חריג אנחנו אישרנו את זה.

<דינה בן לביא: הגם שהמבנה לא מאוד מאפשר, אבל באמת בגלל שיש צרכים והיא כן הצליחה לדאוג לכוח אדם אז אנחנו אישרנו את זה.

<דינה בן לביא: מעבר לכך המבנה שלה לא יכול להכיל בשום פנים ואופן.

<דינה בן לביא: זאת המציאות, אין מה לעשות, אנחנו לא רוצים לדחוס ילדים לתוך מבנים בלי שום - - -

<קריאה: או כיתות בלי חלונות - - -

קארין אלהרר: אני לא מנהלת עכשיו את המעון של הניה.

קארין אלהרר: הניה תדבר איתכם באופן ישיר.

קארין אלהרר: אם יש עוד מקום להגדלה תדברי - - -

<הניה מרמורשטיין: היו אצלי אנשים ממשרד הרווחה - - -

קארין אלהרר: הניה, יקירה, אני לא מנהלת את זה כאן.

קארין אלהרר: אבל תדברו איתה אם תזדקקו לעזרתי הצנועה אני אשמח.

קארין אלהרר: הדר, רצית להוסיף.

<הדר ירדני: אני רוצה להעיר הערה שהיא לא תהיה כל כך פופולרית אבל אני אגיד אותה.

<הדר ירדני: מאז 2009 ישנו הסכם שהוא מעל החוק וחלק מהילדים האוטיסטים שנשארים שנה נוספת במעונות.

<הדר ירדני: הילדים נשארים במעונות עד גיל ארבע ולפעמים גם כמעט חמש, מעבר לחוק.

<הדר ירדני: אי יציאתם של הפעוטות האלה מונעת כניסתם של פעוטות חדשים וזה צריך להאמר.

<הדר ירדני: הנושא הזה נמצא בניסיון לפתרון כבר מאז 2009, מסמך שהוא לא היה משותף עם משרד הבריאות.

<הדר ירדני: צריך להגיד אותו.

<הדר ירדני: הילדים האלה נשארים מעבר לחוק במעונות.

קארין אלהרר: הדר העלית נקודה.

קארין אלהרר: אלו"ט בבקשה, תגובתכם.

<עדנה קוכמן: שמי עדנה קוכמן, מנהלת חטיבת הטף באלו"ט.

<עדנה קוכמן: אלו"ט מפעילה 12 אלו"טפים, שבעה אלו"טפים בגישה ההתנהגותית המלאה שלא קיימת במשרד החינוך.

<עדנה קוכמן: פרופסור דיצה צחור בוועדה המומחים מול משרד הבריאות שנתנו אישור הסבירה שפעוט המגיע למעון יום שיקומי כזה, על מנת שהטיפול בו יהיה אפקטיבי והתוצאות ישמרו צריך להיות במעון כזה שנתיים באישור משרד הבריאות וועדת המומחים מדובר ב-70 פעוטות שנשארים שנה שנייה על מנת - - -

<הדר ירדני: שלישית.

<הדר ירדני: כל הפעוטות נמצאים שנתיים, הם נמצאים שנה שלישית.

<עדנה קוכמן: שנייה.

<עדנה קוכמן: ד"ר ירדני, אצלי- - -

<קריאה: אין דבר כזה.

<הדר ירדני: בסדר, אבל הם נשארים עד גיל ארבע.

<עדנה קוכמן: הם מגיעים בגיל בערך שנתיים וארבעה חודשים ונשארים לשנתיים על מנת שהטיפול - - - אי אפשר להשקיע שנה בטיפול התנהגותי ואחר כך לשמוט את התוצאות כי אחרי שנה הוא עובר לגישה אחרת.

<עדנה קוכמן: זאת הגישה.

<עדנה קוכמן: המחקרים מראים ששנתיים, כל המחקרים מראים ששנתיים ימים צריכים לעבוד עם הילדים על מנת שתוצאות ההתערבות ישמרו ואחר כך הם יוכלו להמשיך לקבל בגני התקשורת את המשך הטיפול כי בגני התקשורת לא נותנים בגישה הזאת.

<עדנה קוכמן: הגישה הזאת לא קיימת.

<הדר ירדני: אני חייבת לציין שהילדים שנכנסים למעונות ABA יש קריטריונים מי מתאים לתכנית, הקריטריונים לא נבדקים, הם נכנסים לפי מיון של ועדות השמה.

<הדר ירדני: לאחר שנה לא נעשית חשיבה האם הילד הזה באמת מפיק את התועלת, אולי אפשר - - -

<קריאה: אולי יש ילדים נוספים גם שיכולים לקבל - - -

<הדר ירדני: יש עם זה הרבה בעיות וזה בהחלט מונע מילדים צעירים להכנס וצריך להגיד את זה.

<עדנה קוכמן: אני מבקשת לחזור למחקרים.

<עדנה קוכמן: אין מחקר אחד שמראה את מה שעכשיו אמרה ד"ר ירדני.

<עדנה קוכמן: כל ילד על הרצף האוטיסטי, כל פעוט, וזה יש הרבה מאוד מחקרים שמראים, שכל פעוט נהנה נתרם מההתערבות ההתנהגותית.

<רויטל לן כהן: לא, לא, לא נכון.

<רויטל לן כהן: אני מכירה פעוט שהיום הוא בן 14 שנזרק מ-ABA.

<עדנה קוכמן: אני אשמח מאוד אם פרופסור דיצה צחור שהיא המומחית - - -

<רויטל לן כהן: פרופסור דיצה צחור היא לא - - -

<עדנה קוכמן: היא כן, היא כן.

<רויטל לן כהן: אני מכירה מספיק ילדים שניזוקו מ-ABA.

<עדנה קוכמן: שתגיע על מנת לתת סקירה לגבי ההתערבות - - -

<קריאה: היא בעלת עניין בשיטה מסויימת.

<עדנה קוכמן: על מה היא?

<קריאה: בעלת עניין בשיטה מסויימת.

<עדי עזוז: ד"ר ירדני זה עבר - - -

קארין אלהרר: לא, לא, לא, זה לא יהיה ככה.

קארין אלהרר: הפרוטוקול לא שומע, חבל, אתן משחיתות את הדיבור שלכן לריק.

קארין אלהרר: מה שלא כתוב, לא קיים.

קארין אלהרר: כן.

<עדי עזוז: אני ארצה לסיים במילה את ההתייחסות של עדנה לד"ר הדר ירדני.

<עדי עזוז: הרצף שנה שנייה זה לא משהו שהוא יש מאין.

<עדי עזוז: זה כמו שעדנה אמרה, זה באישור של משרד הבריאות.

<עדי עזוז: זה קיבל את אישורכם, אישורכם הכתוב, הוא נמצא אצלנו.

<עדי עזוז: אישור כתוב אם את רוצה אני אשלח אותו שוב.

<הדר ירדני: זה לא נכון.

<עדי עזוז: אני אשלח לך את האישור, את ממשרד הבריאות.

<עדי עזוז: אם את רוצה אני אשלח לך אותו שוב, מסמך שלכם, שאתם הוצאתם אלינו, אין עם זה שום בעיה.

<עדי עזוז: כפי שעדנה אמרה, טיפולית הפעוטות מאוד נתרמים.

<עדי עזוז: אצלנו בראש מעייננו זה הפעוטות ואיך שהם נתרמים.

<עדי עזוז: ואם יש איזשהם קשיים משרדיים אפשר לפתור את זה בפורום אולי קצת אחר.

קארין אלהרר: ליליאן, רצית להוסיף.

<לילית-ליליאן שפרן: אני רק אחדד לגבי השאלה הזאת, ואני מופתעת שד"ר ירדני העלתה את זה פה כי אנחנו כן בתהליך של חשיבה וזה לחוד.

<לילית-ליליאן שפרן: אבל אני כן אגיד שזו לא החלטה שרירותית של מישהו, אני מגבה את אלו"ט.

<לילית-ליליאן שפרן: זאת הייתה החלטה של משרדים שישבו יחד עם האוצר ומתוך חשיבה עם מערכת החינוך, כולל חינוך, הייתה החלטה לעשות את זה בגלל שאין את הרצף במענה.

<לילית-ליליאן שפרן: זה נכון מה שד"ר ירדני אומרת שזאת אחת הבעיות של העומס להקים עוד מעונות, אבל אנחנו צריכים לתת מעונות כמה שיותר, מבחינתי, גם לילדים האלו וגם למי שממתין.

<לילית-ליליאן שפרן: ומבחינתי, רוצים לדון, יש מקומות לדון על זה ואם רוצים לשנות החלטה אפשר לחשוב על זה, אבל בפורום אנשים שמומחים ויודעים.

קארין אלהרר: ליליאן, השאלה הקודמת שלי, לגבי אותם 26 ילדים.

קארין אלהרר: את יודעת שכל ה-26 מקבלים מענה או יש כאלה בבית ממתינים למשהו?

<לילית-ליליאן שפרן: אין לי רזולוציה של מי שפרטני, אבל רוב הילדים שלא מקבלים מעון אנחנו ישר מציעים להם סייעת שילוב.

<לילית-ליליאן שפרן: אם הורה מחליט שהוא לא רוצה אז זו החלטה שלו.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו נותנים לכולם שעות ואני אתייחס לשעות השילוב שעדי דיברה ושאין קריטריונים שלא מקובל עליי מה שהיא אמרה מכוון שבפירוש יש לנו הגדרה של כמה שעות.

<לילית-ליליאן שפרן: בתוך הטווח הזה יש שיקול דעת של המפקחת מה לתת.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו בדרך כלל בגלל שכיום אין לנו בעיית תקציב אנחנו נותנים כמה שיותר שעות.

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: יש סל שעות ומתוך זה המפקחת - - -

<לילית-ליליאן שפרן: יש שיקול דעת לכמה צריך לפי - - - יש ועדה - - -

קארין אלהרר: אבל מה הקריטריונים, כל אחד מה שבא לו?

<לילית-ליליאן שפרן: לא, לפי הצורך שהילד צריך תמיכה וליווי בתוך הגן.

קארין אלהרר: אבל מי קובע את זה?

<לילית-ליליאן שפרן: יש ועדת שילוב.

<לילית-ליליאן שפרן: אנחנו מקבלים את החומרים לפי מגדירים.

<לילית-ליליאן שפרן: אני אומרת לך שהנחיה שלי בשירות שלנו היא לתת את המקסימום שעות שניתן ואנחנו נותנים את כל השעות שאפשר כי אנחנו מבינים.

<לילית-ליליאן שפרן: אם אנחנו לא נתנו מענה לפי החוק, גם אם הילד לא צריך אנחנו ניתן את המקסימום שעות.

<לילית-ליליאן שפרן: ואני חייבת להגיד, אין לי בעיה תקציבית בנושא הזה, אנחנו נותנים את כל השעות שאפשר.

<קריאה: ממש לא נכון.

<לילית-ליליאן שפרן: בסדר, תבדקו איתי פרטנית.

<לילית-ליליאן שפרן: אם יש בעיה - - - נפתור אותה.

קארין אלהרר: כן אדוני, בבקשה.

<יואב סלומון: שמי יואב סלומון, אני יושב ראש מרכז מילמן בחיפה והצפון שמטפל בילדים אוטיסטים.

<יואב סלומון: בהמשך לנקודה שעלתה פה עכשיו אני רוצה להעלות כאן תחליפים, הם לא תחליפים.

<יואב סלומון: התחליף, לא התחליף הביתי ולא התחליף שדיברו עליו עכשיו לילדים שזקוקים לטיפול במעון היום השיקומי הם לא תחליפים, הם יותר בבחינת בייבי סיטר.

<יואב סלומון: אני מכיר את הנושא של האוטיזם, אבל אני מבין שכל הילדים עם עיכובים התפתחותיים כאלה ואחרים זה דומה.

<יואב סלומון: הגיל הרך הוא חלון ההזדמנות לטיפול הכי אפקטיבי האפשרי.

<יואב סלומון: והטיפול בגיל הרך מקדם את הילדים לכל החיים.

<יואב סלומון: כל הילד, גם בלי לקויות וגם עם לקויות נולד עם איזשהו פוטנציאל ותפקידנו כהורים וכמחנכים וכמנהיגים הוא לאפשר לכל ילד את המיצוי המקסימלי של הפוטנציאל שלו.

<יואב סלומון: הטיפול בגיל הרך לילדים עם הלקויות האלה, ההתפתחויות, הוא המכשיר האפקטיבי ביותר לקדם אותם ולהעלות אותם, כל אחד על הסולם, על המדרג של הפוטנציאל שלו.

<יואב סלומון: תחליף ביתי, שבו לא ניתן לתת את הטיפול האינטנסטיבי שנותנים במעון יום שיקומי או תחליף של שילוב לילד שצריך את הטיפול האינטנסיבי שנותנים במעון יום שיקומי הוא לא תחליף.

<יואב סלומון: הוא אולי פתרון שמקל קצת על ההורים מבחינת שמרטפות ומאפשר להורים לצאת לעבודה, שזה חשוב, אבל מבחינת הילד, מבחינת מה הוא יהיה ומה הוא ישיג במשך חייו ולאן הוא יגיע וגם אם מדברים על כספים, גם כמה פחות הוא יעלה לחברה.

<יואב סלומון: לא משיגים את התוצאה.

<יואב סלומון: התשואה של הטיפול הזה, החלון הזה של השנתיים-שלוש, למדינה ולחברה היא תשואה מקסימלית, שווה להשקיע.

<יואב סלומון: אני רוצה להגיד משהו על הפיל הלבן שיש פה.

<יואב סלומון: אני חושב שלפחות בקטע של העיקרון של מימון מסגרת לעומת מימון ראש בראש, גם דיברו פה משרד הרווחה על כך, ובצדק רב, שהם מחוייבים לפתור את הבעיה ongoing, לתת פתרונות למספר ילדים במשך כל השנה.

<יואב סלומון: הנושא הזה אני לא חושב שהוא - - - בית המשפט היום התבקש לקבוע הוא מה אומר המצב החוקי היום, אם הוא מחייב או מאפשר שיטה כזו או אחרת.

<יואב סלומון: הכנסת לא עוסקת במה מאפשר המצב החוקי הקיים.

<יואב סלומון: הכנסת יכולה להחליט שאם המצב החוקי הקיים לא מספר או לא ברור אז צריך לעשות אותו מספק וברור.

קארין אלהרר: כן, אבל זה נבנה על מה המצב החוקי הקיים היום.

<יואב סלומון: אז כרגע יש מחלוקת.

קארין אלהרר: בסדר אז - - -

<יואב סלומון: יכול להיות - - -

קארין אלהרר: אדוני, אני לא אחרוג ממנהגי ואני לא אדון בנושא שנידון בימים אלה בבית המשפט.

קארין אלהרר: אני יודעת שזה לא פופולרי בבניין הזה.

קארין אלהרר: אני עדיין מכבדת את הפרדת הרשויות.

<יואב סלומון: סליחה, עוד שתי מילים.

<יואב סלומון: בנושא שדיברו פה על תקציב הבינוי, אני שמעתי בהשתאות רבה אני מוכרח להגיד, משום שאנחנו באופן קבוע גם כשאנחנו מקבלים הקצאה של מבנים מהרשויות המקומיות שבדרך כלל זה מבנים במצב של קרוב לשלד.

<יואב סלומון: כל הנושא של השיפוץ והתאמה שזה הרבה מיליונים של שקלים אנחנו עושים בעצמנו.

<יואב סלומון: אז אם זה מתרומות, אם זה בעזרת קרן שיקום של המוסד לביטוח לאומי, אבל גם בשביל זה צריך להביא הון עצמי.

<יואב סלומון: ומילה אחרונה, אני לא מכיר מקרה אחר שבו המבוקרים מבקשים דו"ח של מבקר המדינה.

<יואב סלומון: אנחנו מפעילי מעונות היום בעצם בצד המבוקר.

<יואב סלומון: אנחנו מבקשים את הדו"ח של מבקר המדינה משום שאנחנו חושבים שלמבקר המדינה יש את הכלים לבדוק ולראות את הליקויים המערכתיים שאנחנו מצביעים עליהם, אולי למצוא ליקויים מערכתיים אחרים ולהמליץ על פתרונות.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: רויטל.

<רויטל לן כהן: אני רוצה רגע לדבר ממקום של תסכול רב.

<רויטל לן כהן: באמת יש חוק במדינת ישראל ואם אני הייתי מחליטה שאין לי כרגע את המשאבים הכלכליים לשלם מיסים אז המדינה הייתה שולחת אותי לכלא או אם הייתי מחליטה שלא בא לי שהילד שלי ילך לבית הספר בכל שעות היום בכל ימי הלימודים אז המדינה הייתה מעמידה אותי בדין פלילי ושולחת אותי לכלא.

<רויטל לן כהן: אבל המדינה מרשה לעצמה לאורך שנים, גם כשיש חוק שמחייב אותם, לא לעשות כל שלאל ידה כדי שתהיה מסוגלת לקיים את החוק.

<רויטל לן כהן: אנחנו יושבים פה שנה אחרי שנה אחרי שנה אחרי שנה.

<רויטל לן כהן: חיייבים.

<רויטל לן כהן: אני לא יודעת, מצידי תפנו את הבניין של מחלקת הרווחה בכל עיר ותבנו שם מעונות יום שיקומיים, לא יודעת.

<רויטל לן כהן: אבל לא יעלה על הדעת שאנחנו נמצאים במצב הזה.

<רויטל לן כהן: זה באמת, אני נורא נורא מתוסכלת.

<רויטל לן כהן: למה אותי זה בסדר לשלוח לכלא והמדינה לא עושה כלום עם עצמה.

<רויטל לן כהן: החוק מחייב אותי הוא מחייב גם אתכם.

קארין אלהרר: לעניין ה-DQ, שמחתי שיש נוהל של ביטוח לאומי, עכשיו תסבירו לי איך זה עובד בשטח.

קארין אלהרר: אני אתן רק - - -

<הדר ירדני: הנוהל יצא בדצמבר השנה הוא מתחיל לעבוד עכשיו.

קארין אלהרר: יגיעו מחר הורים לילד עם DQ 60 .

קארין אלהרר: מה תעשו.

<הדר ירדני: אז אני אסביר.

<הדר ירדני: זה לא שמגיעים הורים לילד עם DQ 60.

<הדר ירדני: ילד מגיע למכון להתפתחות הילד ועושים לו בדיקת הערכה.

<הדר ירדני: עד היום בכל המכונים להתפתחות הילד ידעו שאם לילד אין גמלת ילד נכה הוא יכול להיכנס דרך תקנות ההרחבה אם ה-DQ שלו פחות מ-55.

<הדר ירדני: ואז הם ביצעו את המבחנים המתאימים, שלחו את הניירת למשרד הבריאות והילד אם עמד בקריטריונים אושר או לא אושר.

<הדר ירדני: אותן בדיקות שנעשו עד היום עם ה-DQ 55 במקום לפנות למשרד הבריאות יפנו ישירות לביטוח הלאומי.

<הדר ירדני: זה פשוט.

<הדר ירדני: זו אותה אוכלוסייה שנמצאת במילא במעונות יום שיקומיים.

<הדר ירדני: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-300 פעוטות בשנה, משהו כזה.

<הדר ירדני: ילדים נוספים שה-DQ שלהם הוא בין 55 ל-62 עד היום בעצם לא נערך להם המבחן הזה מכוון שהם לא היו זכאים.

<הדר ירדני: אבל חלקם הגדול של הפעוטות האלה נמצאים במעונות יום שיקומיים כי הם קיבלו גמלת ילד נכה בגלל עילה אחרת.

<הדר ירדני: למשל, צורך בהשגחה או האכלה ממושכת או איזה תסמונת שיש להם או דברים אחרים שבהתאם הם קיבלו גמלה.

<הדר ירדני: ישנה איזשהי דלתא קטנה של ילדים שעד היום לא נכנסו למעונות יום שיקומיים כי - - -

קארין אלהרר: שאותה את מעריכה ב-300 ילדים?

<הדר ירדני: לא, אנחנו עשינו איזשהי בדיקה חוזרת עכשיו מול הביטוח הלאומי.

<הדר ירדני: בדקנו את כל אלה שהוגשו ולא נכנסו לעומת מי שאושר אחריהם.

<הדר ירדני: אנחנו מדברים עכשיו על עשרות בודדות של ילדים והם היו גם בפגישה עם משרד הרווחה - - -

קארין אלהרר: באמת?

קארין אלהרר: אז אני מבקשת מהאוצר להחזיר לי כסף כי השגתי לרווחה 11 מיליון לצורך העניין הזה.

<הדר ירדני: יש לנו מה לעשות עם זה.

קארין אלהרר: גם לי יש מה לעשות עם זה.

קארין אלהרר: יש עוד נושאים לקדם.

<הדר ירדני: אולי ילדים רפואיים.

<גלית גבע: אני חושבת שההערכה המספרית היא נשענת היום על ה- - -

קארין אלהרר: אם זה היה אצלי בפנקס אז הייתי עושה, כן.

<גלית גבע: ההערכה המספרית נשענת היום על המספר שידוע ושיש איזשהי הערכה.

<גלית גבע: אני חושבת שעד שהנוהל הזה לא יעלה לאוויר ותהיה אוכלוסייה שהיום לא מוכרת כי היא אפילו לא ניגשת, לדעתי, המספרים יגדלו.

<גלית גבע: כי ההורים יבינו שאם יהיה את ה-DQ עד 62 הם יהיו זכאי גמלה מה שאוטומטית יכניס לנו קבוצות שאנחנו לא מכירים אותן היום.

קארין אלהרר: כמה זמן את חושבת שתוכלו לקבל הערכה?

<גלית גבע: הבקשה התקציבית הייתה כי אנחנו חייבים גם, אפרופו מה שדיברנו כאן שמעונות יום שיקומיים אנחנו לאורך כל השנה יוצאים למכרזים, אנחנו גם כמערכת נצטרך להתארגן ולפתוח מעונות נוספים על מנת שהקבוצות האלה יהיה להן מקום.

<גלית גבע: שלא ייצא מצב שהיום - - -

קארין אלהרר: אבל גלית, אתם אומרים שאתם לא עוסקים בבינוי.

<גלית גבע: אנחנו לא עוסקים בבינוי, אבל אנחנו עוסקים ב- - - אנחנו לאורך כל השנה יוצאים למכרזים כי לאורך כל השנה אנחנו פותחים מעונות יום שיקומיים בהתאם לדרישה.

<גלית גבע: אנחנו לא כמו משרד החינוך שבאפריל, מרץ-אפריל סוגרים הרשמה, מי שלא נרשם מחכה לשנת הלימודים הבאה.

<גלית גבע: מעונות יום שיקומיים - - -

קארין אלהרר: גם במשרד החינוך זה לא מדוייק דרך אגב.

<גלית גבע: אוקיי, אבל לא כמו אצלנו.

<גלית גבע: אצלנו זה גורף שאנחנו לאורך כל השנה מתנהלים מול ועדות מכרזים על מנת לפתוח ולפתח בהתאם לדרישה מעונות.

<גלית גבע: אז יכול להיות שתהיה, ימים יגידו, לנו את הנתונים האלה כי זה נתונים מהמכונים להתפתחות הילד.

<גלית גבע: אין לי - - -

קארין אלהרר: בסדר גמור, אבל כמה זמן להערכתך נצטרך כדי לבחון מה העלות התקציבית האמיתית של הדבר הזה?

<קריאה: שנה.

קארין אלהרר: שנה?

<קריאה: אבל נכון להיום, ילד מגיע היום עם DQ 60, היום הוא כבר ישתבץ?

<הדר ירדני: לפי הביטוח הלאומי, כן.

<גלית גבע: בהתאם לנוהל אם הוא עומד בזה.

<הדר ירדני: כן, הוא יקבל גמלת ילד נכה, יש לו עיכוב התפתחותי, הוא יבוא לוועדת ההשמה, הוא עונה על שני הקריטריונים, הוא יתקבל.

<קריאה: זאת אומרת זה רץ.

קארין אלהרר: הנה אתם רואים במקרה הזה אני מסירה את הצעת החוק כי זה כבר הסתדר.

<הדר ירדני: אני חייבת גם לציין דבר מאוד חשוב שזה בעצם פעוטות במשפחות שקיבלו היום גמלה בגיל שלוש ועכשיו יקבלו אותה בגיל תשעה חודשים.

<הדר ירדני: אני חושבת שזה שינוי שצריך לציין אותו.

קארין אלהרר: בהחלט.

<קריאה: אני בעניין הזה מהכובע של ההורים והארגונים רוצה באמת לברך בעניין הזה, בעיני זה הישג אדיר, את כל הנוגעים במלאכה.

<קריאה: קודם כל אותך, חברת הכנסת קארין אלהרר, שהנחת הצעת חוק בעניין, את הביטוח הלאומי שהרים את הכפפה, את משרד הבריאות ואת משרד הרווחה שנערך לקלוט את הדבר הזה.

<קריאה: ובעיני, אם דיברנו על מעטפת לכל הפעוטות עם צרכים מיוחדים זאת הקבוצה הראשונה שנכנסה מאז הישיבה הקודמת שלך, זה עניין של חצי שנה מאז שישבנו פה ודיברנו על הצורך הזה ואתם הרמתם את הכפפה.

<קריאה: אני רוצה להגיד לכם תודה רבה.

קארין אלהרר: אתם רואים, גם מברכים לפעמים בוועדה הזאת.

<קריאה: וכמובן גם לשר חיים כץ.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: בלעדיו שום דבר לא היה קורה.

קארין אלהרר: אני רוצה לחזור לעניין האחיות.

קארין אלהרר: התקצוב של האחיות הוא דבר שחסר או חסר את הפרסונות.

<קריאה: גם וגם.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: מה המשרדים עושים על מנת למלא את החסר?

<הדר ירדני: אז קודם כל, אני רק אציין שבשנה 2016, שנת הלימודים הקודמת, אני אישרתי 98 אחיות לפעוטות.

<הדר ירדני: זאת אומרת שכביכול היינו צריכים 98 אחיות למעונות יום שיקומיים.

<הדר ירדני: זה מספר שהוא מאוד לא הגיוני.

<הדר ירדני: זה גם יצר מצב שבמעון מסוים היו צריכות להיות לפעמים 3, 4 ו-5 אחיות עם כל ילד או במקרה של אלין 15 אחיות.

<הדר ירדני: כי אם כל ילד זכאי לאחות אז באמת המספרים זה כבר הופך לא לחדר מיון, אלא לטיפול נמרץ ילדים שאנחנו מדברים על ילדים שאמורים להיות בקהילה.

<הדר ירדני: ולכן, חייבים לשנות את התקנות.

<הדר ירדני: התקנות היום לא מתאימות לאוכלוסייה שנמצאת במעונות.

<הדר ירדני: האוכלוסייה היום שנמצאת במעונות היא אוכלוסייה מאוד קשה, מאוד מורכבת מבחינה רפואית.

קארין אלהרר: ד"ר ירדני, מי אחראי לשנות את התקנות?

<הדר ירדני: משרד הרווחה ואנחנו.

<הדר ירדני: יש לנו הצעה, אנחנו - - -

קארין אלהרר: מה מונע?

<טל כהן: אני טל כהן, נציגת בית חולים אלין, המעון יום באלין.

<טל כהן: אנחנו נשמח לדעת מתי זה יקרה מפני שאנחנו - - - יש לנו 15 פעוטות רפואיים היום שאנחנו מחכים בכיליון עיניים לשינוי בתקנה מפני שכרגע גם קשה לנו לגייס אחיות גם אתם מבינים שזה לא הגיוני מתוך 40 ילדים שיהיו לנו 15 אחיות.

<טל כהן: אנחנו מאוד היינו רוצים לאפשר תוספת של סייעות שתוכלנה גם מצד אחד לבצע את הפעולות הרפואיות וגם מצד שני להעניק סד לפעוטות האלה שבנוסף לבעיות הרפואיות שלהם הם גם זקוקים להרבה מאוד טיפול סיעודי ואנחנו ממש על הקצה עם היכולת לטפל בילדים האלה.

קארין אלהרר: מאה אחוז.

קארין אלהרר: אז מתי?

<הדר ירדני: התקנות כתובות.

<הדר ירדני: אנחנו - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אני לא רואה מניעה.

קארין אלהרר: מתי זה עובר לוועדה?

<גלית גבע: לוועדה?

קארין אלהרר: זה צריך לעבור לוועדת עבודה ורווחה.

קארין אלהרר: כמה זמן, אני רוצה לעקוב.

<הדר ירדני: אני לא יודעת.

<הדר ירדני: התקנות הוצגו על ידי משרד הבריאות למשרד הרווחה, ישנה הסכמה מלאה.

<הדר ירדני: שני המשרדים מסכימים.

קארין אלהרר: תקשיבו, זה נס גלוי, מה קורה, הלאה.

<קריאה: אנחנו יכולים לקבל העתק של זה?

<גלית גבע: - - - של שני המשרדים, של היועצים המשפטיים והתקנות האלה.

קארין אלהרר: הוצג לשרים, מקבלים אותם?

<גלית גבע: אז עכשיו צריך להציג את זה לשרים?

קארין אלהרר: מתי זה יקרה?

<גלית גבע: אנחנו כולנו ממליצים- - - אני חושבת שבחודשיים הקרובים אנחנו - - -

<הדר ירדני: אני חושבת שעכשיו זה בין משרד הרווחה לאוצר שהוא רצה - - -

קארין אלהרר: אני רק רוצה לשים לכם לוח זמנים של הכנסת.

קארין אלהרר: הכנסת מתפזרת, הלוואי, עד הבחירות, אבל היא מתפזרת בסוף מרץ.

קארין אלהרר: שזה אומר, לא עוד הרבה זמן, אבל זה עדיין אומר שיש לכם הזדמנות להעביר את זה בזמן הקרוב.

<הדר ירדני: אנחנו חייבים לפני שנת הלימודים הבאה.

קארין אלהרר: אז זה עכשיו.

<קריאה: אפשר עוד השנה.

<הדר ירדני: לא השנה זה כבר מאוחר - - - הרעיון הוא, חברת הכנסת, זה שאנחנו רוצים - - - סליחה, ברגע שתהיה אחות אחת אז גם התקציב שלה יהיה יותר גבוה, לכן זה עומד כרגע- - -

קארין אלהרר: אז אני שואלת, זה בהסכמת האוצר?

<הדר ירדני: לא.

קארין אלהרר: אה, נו לא אמרתם כלום.

<גלית גבע: אני חושבת שגם יש את העניין שהפנייה שלנו לאוצר, מה שיכול לעכב, אני מקווה שלא יותר מדיי, זה שאנחנו רוצים גם אחות בצוות של הבריאות שתעשה בקרה על זה.

<הדר ירדני: זה לא קשור.

קארין אלהרר: מה העלות התקציבית של הדבר הזה?

קארין אלהרר: תבואו לאוצר תגידו לו שלום, הינה המסמך- - -

<גלית גבע: מי שאמון על העלות התקציבית עושה את החישוב של - - -

קארין אלהרר: אני מבקשת לדעת מה - - -

<גלית גבע: אין לי כרגע את המספר לומר.

קארין אלהרר: בסדר, לא כרגע.

קארין אלהרר: אני מבקשת שתחזרו למשרד, תדברו עם התקציבן, אני מבקשת לקבל את העלות התקציבית של הדבר הזה.

<גלית גבע: בסדר גמור.

קארין אלהרר: כן, מר סלומון, בבקשה.

<גיא סלומון: אחד, אני באמת חושב שזה מהלך מעולה שהוא בהחלט נדרש.

<גיא סלומון: כדי ללמוד מלקחי עבר אני חושב שצריך, פעם אחת אני מבקש שנקבל את התקנות המתוכננות כדי שאנחנו, הארגונים, נוכל לעבור עליהם, בטח ועד המעונות שנוכל להסתכל ולתת אולי את ה-input שלנו, שזה משהו שבאמת יכול להתקיים ואנחנו יכולים לעמוד בו.

<גיא סלומון: והדבר השני לבחון, כמו שד"ר ירדני אמרה, טוב טוב את התקצוב כדי שלא יווצר תקן חדש שלא נוכל לעמוד בו כי השטח לא יוכל להכיל תקצוב שהוא לא ריאלי לשכר אחיות ואז לא יגיעו אחיות.

<הדר ירדני: כבר היום יש אחיות.

<גלית גבע: כבר היום יש אחיות והתקציב של האחיות עלה, להזכירכם, מ - - -

<גיא סלומון: הוא עדיין רחוק מה- - -

<גלית גבע: הוא לא מאוד רחוק.

<גלית גבע: המשרדים כמעט הכפילו את השכר של האחיות.

<גלית גבע: בואו נשים דברים על השולחן- - -

<גיא סלומון: הוא בהחלט עלה אבל - - -

<גלית גבע: לא היו הרבה שינויים כאלה שבצורה כל כך דרמטית השכר של האחיות הוכפל.

<גלית גבע: יש חוסר של אחיות כללי.

<גלית גבע: אנחנו נעשה מה שאפשר לעשות.

<גלית גבע: מבחינת התקציב ברור לאגף תקציבים שצריך לדרוש גם תוספת תקציבית על מנת שזה יהיה אטרקטיבי יותר לאחיות ושיהיה לנו קל יותר לגייס אחיות.

<גלית גבע: אנחנו מדברים על הגדרת תפקיד גם מבחינת סמכויות שזה גם יהיה אטרקטיבי יותר לאחיות: מבחינת אחריות על עוד עובדים וניהול של כל הצד הרפואי במעון.

<גלית גבע: אנחנו מקוות שזה יהיה כמה שיותר מהר.

<גלית גבע: מכאן אנחנו נלך למשרדים - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אז לסיכום העניין הזה, גם להציג לשר הרווחה שאמור לתת את אישורו לעניין, להעביר אליי את העלות התקציבית, מה אכפת לכם אולי אני אוכל לסייע במשהו.

קארין אלהרר: ואני רוצה לדעת לוחות זמנים.

קארין אלהרר: בשים לב שהכנסת מתפזרת במרץ שזה נותן לכם לא המון זמן, אבל מספיק זמן.

קארין אלהרר: זה ישיבה אחת בוועדה וסיימנו.

קארין אלהרר: בסדר?

קארין אלהרר: עוד שאלות?

<גלית גבע: גיא להזכירך אנחנו הצגנו את כל המודל בדיון האחרון שהיה לנו - - -

<קריאה: אני אשמח לקבל עותק משפטי של זה כדי שאם - - - גם יש דברים שהמעונות או ההורים רואים מנקודת המבט שלנו שאולי צריך לשפצר, לתקן, לחשוב עוד קצת ביחד- - - שלא נגיע בסוף ברגע האחרון של הוועדה ונתווכח, חבל.

<קריאה: כולם רוצים את אותו דבר.

קארין אלהרר: אתם תעבירו?

קארין אלהרר: מצויין.

קארין אלהרר: עוד הערות?

<קריאה: אם את כבר בהתכנסות, אז דיברנו על האחיות והעלית את הנושא של ה-DQ.

<קריאה: לגבי העניין של הילדים הרפואיים דיברנו, אני כן אשמח אם נוכל לצאת מפה עם איזשהי הסכמה שאנחנו - - -

קארין אלהרר: אני אגיד לגבי הילדים הרפואיים.

קארין אלהרר: זו הצעה שאני מאוד רוצה לקדם אותה.

קארין אלהרר: אני מבינה שמשרד הבריאות מאוד בעד- - -

<הדר ירדני: את יכולה לקבל אישור בשמי ש- - -

קארין אלהרר: לא בסדר, העניין הוא מקצועי, ד"ר ירדני, אנחנו מדברים רק מקצועית כרגע, פוליטיקה בצד, בסדר?

קארין אלהרר: אני אבקש לדעת גם מה עמדת משרד הרווחה לעניין הזה, אתם תבדקו את זה עם השר.

קארין אלהרר: תראו, בסוף אני חושבת שלא יהיה מנוס, אלא לתת מענה גם לקבוצה הזאת.

קארין אלהרר: מענה אמיתי ושלם.

קארין אלהרר: אני ביקרתי בפעוטון של גדולים מהחיים.

קארין אלהרר: זה באמת מודל מדהים ואני לא חושבת שהוא צריך להיות שמור רק לילדים חולי סרטן שכמובן צריך לתת להם המון.

קארין אלהרר: הם מתנהלים באפס ומתרומות.

קארין אלהרר: עם כל הכבוד מדינת ישראל גדלה והיא כבר מזקינה, ולכן הייתי אומרת שאפשר גם לתת מתקציבים.

קארין אלהרר: אני מאוד אשמח, ברגע שתתקבל הסכמה של שני המשרדים, גם ברמת השר, לקדם את זה.

קארין אלהרר: אני מוכנה לתת לכם את זה, תעבירו את זה הצעה ממשלתית, forget about me, הכל בסדר.

קארין אלהרר: רק שזה יהיה.

קארין אלהרר: אז אני מחכה לתשובה מהמשרדים בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני לא נוטשת את הרעיון.

קארין אלהרר: אני באמת אשמח שזה יהיה כמו ה-DQ.

קארין אלהרר: שאני אנטוש את ההצעה כסא מפלט לתת את זה למשרדים.

<קריאה: עלה פה הנושא הזה, יצאת ונכנסת, אני לא יודעת כמה היית מעורבת בזה, בנושא של הארכת שהות במעונות יום שיקומיים.

<קריאה: עלה הנושא הזה של הפעוטות עם אוטיזם.

<קריאה: יש להם אפשרות להשאר.

<קריאה: הפורום מבחינתי עשה איזשהו מהלך חשיבתי בעניין הזה ואין ספק שגם כאן

<קריאה: אם אתם עושים איזשהו מהלך חשיבתי עם הנושא של הארכת שהות מעבר לגיל שלוש לגבי פעוטות שצריכים להשאר, כאלה או - - - רק אצל האוטיזם אתם עושים?

<קריאה: זאת אומרת, אנחנו עשינו חשיבה כללית במעונות ובאיזשהו שלב נרצה גם על העניין הזה לעשות איזשהי חשיבה, כמובן בשיתוף אתכם ולראות- - -

<הדר ירדני: צריך להיות גם בשיתוף הקופות כי מי שמממן את הטיפולים - - -

<קריאה: בסופו של דבר אם זה באמת יבשיל לקראת משהו בוודאי בשיתוף משרד - - -

<קריאה: משרד החינוך.

קארין אלהרר: תראו אני כן אגיד לכם, אפרופו משרד החינוך, מה שקורה זה שבאמת צריך להיות קשר הרבה יותר הדוק בין מעונות היום השיקומיים לבין משרד החינוך והמכונים להתפתחות הילד.

קארין אלהרר: זה מקרין אחר כך גם על השיבוץ של הילדים במשרד החינוך.

קארין אלהרר: אני פניתי למשרד החינוך כדי שיפעילו איזה קשר טוב יותר אתכם, עם המשרדים ועם מעונות היום.

קארין אלהרר: בסופו של דבר, אני אומרת, אני מבינה שהפתרון לאוטיזם הוא פתרון של ABA כי אין משהו אחר.

קארין אלהרר: אני מאמינה שצריך להיות פתרון אחר.

קארין אלהרר: פתרון שהוא יותר נכון בעיני, ילד גדל כרונולוגית, אפילו ברמת הלהיות עם ילדים בני גילו.

קארין אלהרר: אם כבר רוצים לקדם את נושא השילוב בחברה אי אפשר להשאיר ילדים במעונות יום שיקומיים לאורך זמן.

קארין אלהרר: ואני בהחלט חושבת שהדבר הנכון לעשות הוא ליצור את הקשר מוקדם עם משרד החינוך בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני, ולרי, אם את שואלת אותי, הארכת שהות במעונות יום מעבר לגיל שלוש היא בגדר עשיית עוול לילדים.

קארין אלהרר: אלא אם כן, אין שום מנוס אחר.

קארין אלהרר: אבל את שואלת אותי, המקום שצריך לקדם אותו הוא המקום של שיתופי פעולה כדי שיהיה מי שמקבל את הילד בגיל שלוש.

<קריאה: אנחנו שוב נשמח לעשות על זה חשיבה.

<קריאה: אני אומרת שמבחינתי, אצלנו דברים שעלו היו ילדים שנכנסו לתקופה מאוד קצרה למעון ולא הספיקו למצות או כאלה שנמצאים באמצע תהליך או משהו כזה.

<קריאה: אבל אנחנו נשמח לעשות חשיבה, אנחנו לא - - -

קארין אלהרר: אז אני אומרת, נשמח באמת לכנס שולחן עגול בעניין הזה עם כל אנשי המקצוע.

קארין אלהרר: בסוף הדאגה של כולם פה, אני לא חושדת באף אחד שהוא דואג למשהו אחר חוץ מלילדים עצמם, ולכן אני מאמינה שבהדברות של כל המשרדים הרלוונטיים, ופה באמת בגיל שלוש זה התפר, בין רווחה, בריאות וחינוך אפשר לייצר פתרון מצויין.

<הדר ירדני: יש גם בעיה עם הקופות שבאמת לא מוכנות לממן מעבר לגיל שלוש ועל פי חוק לא צריכות.

קארין אלהרר: את קופות החולים אנחנו גם נביא לעניין הזה.

קארין אלהרר: קופות החולים הן באמת מחוללות השינוי הגדול ביותר אחרי שעוברים את גיל שלוש.

קארין אלהרר: בסוף ההורים מוצאים את עצמם מחזרים על הפתחים בשביל עוד איזה טיפול.

קארין אלהרר: זה מצב שהוא לא סביר בעיני.

קארין אלהרר: אני חושבת שבוודאי שצריך את קופות החולים בדיון הזה ואת משרד הבריאות כרגולטור שלהן.

<קריאה: מבחינתי הערה אחרונה.

<קריאה: אני רוצה לחזור לעניין הזה של השילוב.

<קריאה: עלה פה הדיון הזה של השילוב ובאמת משרד הרווחה הציג את מבחינתו את הנתונים שהם ירחיבו את התקציב לדבר הזה, אבל כולנו יודעים שלמרות ההרחבה הזו לא דיי בזה ובעצם כבר הרבה שנים אנחנו עובדים על כיוון של לקדם חקיקה.

<קריאה: לאחרונה היה דיון בוועדה אצל יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד, חברת הכנסת שאשא ביטון, ספציפית לגבי הילדים האלרגיים.

<קריאה: אחד הקשיים המאוד גדולים בלקדם הסדרה של חוק שילוב זה באמת לגבי הפעוטות שאנחנו קוראים להם זקוקי השגחה.

<קריאה: הילדים עם האלרגיות, עם הסכרת והאפילפסיה ואולי יש עוד מהסוג הזה.

<קריאה: ולכן מה שהיא ביקשה, היא ביקשה שהמשרדים ישבו יחד, הרווחה, הבריאות, העבודה ביחד גם עם רופאים מומחים כדי לתת לה בתוך שלושה חודשים איזשהם המלצות לגבי מדרג מענים כי בסוף אי אפשר לתת, כנראה, לכל ילד סייעת ולא לכל שעות היום- - -

קארין אלהרר: גם אין צורך לתת לכל ילד.

<קריאה: ובהתאם לזה נוכל איכשהו להתקדם חקיקה.

<קריאה: כי בעניין הזה בלי חקיקה כנראה שלמשרדים לא יהיה לעולם מספיק תקציב לתת את המענה גם לסייעת, גם להערכות, גם להתאמות וגם להכשרות צוותים- - -

<גלית גבע: לגבי האלרגיה הייתה ועדה גדולה שבאה ודנה והיו שם החלטות.

<קריאה: והם הציגו את זה בפני שאשא ביטון וזה לא היה מספק.

<קריאה: היא שלחה אותם- - -

<גלית גבע: זה גורמים אחרים במשרד זה לא המוגבלויות.

<אפרת טיש: אפרת טיש ואני מקדמת מדיניות ציבורית באגודה לסכרת נעורים.

<אפרת טיש: אני רוצה לחדד בנושא הזה, זה תחת הקטגוריה של הילדים הרפואיים, אבל עדיין הם נזקקים לטיפול חודרני.

<אפרת טיש: משרד הרווחה בגילאי 0-3 זה כל כך בעייתי כי הסייעות לא יכולות לעשות פעילות שהיא הזרקת האינסולין.

<אפרת טיש: אז עוד פעם, דיברתם פה על הילדים עם הצרכים המיוחדים, יש מעונות שיקומיים, הם נופלים בין הכסאות.

<אפרת טיש: זה הורים שבגילאים האלה מפסיקים לעבוד, נקודה, אין להם שום אפשרות אחרת.

<אפרת טיש: וזה לא ייתכן, העלות, הם לא יכולים להחזיק גן פרטי וסייעת זה מגיע לתשלום של 8000 - 10000 ₪ בחודש- - -

קארין אלהרר: טוב בכל מקרה גם הסייעת לא מוסמכת אז מה עשינו.

<אפרת טיש: לגמרי.

<אפרת טיש: לא, אם הורה מעסיק לבד בגן פרטי סייעת שעברה הכשרה ויכולה.

<אפרת טיש: בסופו של דבר, צריך לתת לזה את הדעת, זה שונה מילדים אלרגנים ואני חושבת שפעם אחת באמת צריך, יש את הוועדות המקצועיות, צריך לשבת מ-א' עד ת' ולהבין את ההבדלים והמענים הכלליים האלה בסוף, בפועל, לא נותנים מענה כללי ולא נותנים מענה פרטני.

<לילית-ליליאן שפרן: אין ילד כללי.

<אפרת טיש: בדיוק.

<אפרת טיש: ובסופו של דבר אי אפשר לשכוח.

<אפרת טיש: זאת אומרת, עוד דנים בנושא אחד ואז אין - - -

קארין אלהרר: מה המצב היום אצל רוב הילדים?

<אפרת טיש: בגילאי 0-3 ההורים בבית איתם.

<הדר ירדני: יש 80 ילדים בערך כל שנתון לפי המסמכים שאנחנו הוצאנו.

<אפרת טיש: אני רק אגיד שאם במקרה הילד היה בויצ"ו או נעמ"ת לפני אבחון הסכרת ניתנת לו סייעת וכמובן רק עד 12:00 או 13:00 הוא צריך לצאת הבייתה.

<אפרת טיש: אם הוא היה בגן פרטי אז לא מספיק כל המשבר וכל הקושי שקיים, עכשיו רק אם אתה הורה במצב כלכלי מאוד גבוה אתה יכול להרשות לעצמך סייעת כדי להשאיר את הילד ולא ליצור משבר נוסף ולהוציא אותו מגן הילדים שזה לא יעלה על הדעת.

קארין אלהרר: איזה מענים בכל זאת אפשר לתת בנושא הזה?

<הדר ירדני: אני חושבת שהפתרון, אני מצטערת שאני זורקת את זה על מישהו אחר, אבל זה פשוט לפנות לביטוח הלאומי והילדים האלה צריכים להגדיל להם את הגמלה כדי שיוכלו באמת להעסיק מישהו שיוכל לשמור על הילד.

קארין אלהרר: הגמלה - - -

<קריאה: הגמלה היא לא פתרון.

<רויטל לן כהן: הורה לא אמור להיות חברת כוח אדם, הילד צריך להיות במעון.

<הדר ירדני: זה מה שאני אומרת.

<הדר ירדני: תהייה לו גמלה לסייעת שהוא יוכל לבוא איתה למעון.

<רויטל לן כהן: אני כבר 12 שנה חברת כח אדם.

<רויטל לן כהן: זה לא הגיוני.

קארין אלהרר: רויטל, תודה.

<אפרת טיש: אני רוצה להדגיש מעבר.

<אפרת טיש: לא.

<אפרת טיש: היום מעל גיל שלוש שזה תחת משרד החינוך יש פתרון לילדים האלה נכון?

קארין אלהרר: מה הפתרון?

<אפרת טיש: הפתרון הוא שיש סייעות שממומנות על ידי משרד החינוך, יש השתתפות של משרד החינוך, השלטון המקומי, משרד האוצר אז אפשר ליצור איזשהו מענה.

<אפרת טיש: היום בגילאי 0-3 זה תחת הרווחה בדברים מאוד ספציפיים.

<אפרת טיש: אז הרי הכל זה כן עניין כספי.

<אפרת טיש: אותו כסף שמשלמים לסייעת אפשר להמיר את הכסף הזה אם ילד היה גם בגן פרטי.

<אפרת טיש: לא צריך להוציא אותו.

<לילית-ליליאן שפרן: גן פרטי זה הסיפור הבקרתי, אמרנו את זה במפורש - - -

<קריאה: הגמלה היא לא לסייעת, סליחה.

קארין אלהרר: ד"ר ירדני, הגמלה הגבוהה ביותר כרגע היא 188% וגם היא לא מספיקה.

קארין אלהרר: מה הציפייה, שביטוח לאומי יגדיל עוד יותר את הגמלה?

<הדר ירדני: תראי, מגיל לידה עד גיל שלוש אין חוק חינוך חובה.

<הדר ירדני: זאת אומרת, בעיקרון, חלק גדול מהילדים בין אם יש להם בעיות רפואיות או לא, חלק גדול נמצא עם מטפלת בבית.

<הדר ירדני: גם מטפלת רגילה בבית עולה ל- - -

<קריאה: רוב הילדים עם מטפלת - - -

קארין אלהרר: אבל הדר, את מבינה שהמטפלת- - - א' אני לא בטוחה לגבי הסטטיסטיקה שרוב הילדים עם מטפלות, אבל גם אם אני הולכת בגישה הזאת לא כל מטפלת תרצה לטפל בילד שצריך להזריק לו.

<הדר ירדני: צודקת מאה אחוז.

<הדר ירדני: אבל אני אומרת שצריכה להיות איזשהי חשיבה לגבי מה הגמלה שילד מקבל כדי שבאמת יוכל ללכת עם הסייעת שלו למעון הפרטי ולקבל שם את הטיפול שהוא צריך.

קארין אלהרר: אני מצרה על כך שביטוח לאומי לא נמצא כאן.

קארין אלהרר: אני כבר אתן לך את התשובה שלו, אני שמעתי אותה עשרות פעמים.

קארין אלהרר: עם כל הכבוד, מדינת ישראל נותנת שירותים, הגמלה אמורה להיות הדברים האקסטרא.

קארין אלהרר: אנחנו מבינים שבעניין הזה אין שירות.

קארין אלהרר: אז אני מציעה כן- - - ביטוח לאומי לא יגדיל את הגמלה, בטח לא ל-80 ילדים באופן מובחן, אני לא רואה את זה קורה.

קארין אלהרר: גם האמת, זה לא שיוויוני, כי אז יבואו עוד הורים ויגידו, סליחה גם אני רוצה את הפנאן הזה, לשבת בבית שהילד שלי יהיה עם מטפלת אישית זה הרבה יותר נעים לי מאשר שהילד ילך לגן ויצטרך להתמודד עם עוד ילדים אחרים, אני רוצה אותו בבית, למה לי לא.

קארין אלהרר: ואז נגיד לו, לא, אבל לך יש מעון יום שיקומי.

<הדר ירדני: לא, אני חושבת שהוא צריך להיות במעון.

<הדר ירדני: אני חושבת שהוא צריך להמשיך ללכת לגן.

<הדר ירדני: צריך להגדיל את התקציב של המטפלת כדי שהם יוכלו להמשיך וללכת איתו לגן.

<רויטל לן כהן: את יודעת כמה זה עולה?

קארין אלהרר: רויטל, אני מסתדרת לבד, תודה.

<רויטל לן כהן: כנראה לא.

קארין אלהרר: רויטל, תודה.

קארין אלהרר: השאלה אם אנחנו לא יכולים למצוא, מדובר ב-80 ילדים, זה לא המונים של ילדים.

קארין אלהרר: האם אנחנו לא יכולים למצוא איזשהו מענה שעונה לצרכים שלהם שהם יוכלו להשתלב בגן.

<הדר ירדני: אבל זה ילדים אחר כך שיש להם הזנה דרך וריד מרכזי וילדים שיש להם בעיה עם המעי והם צריכים לקבל TPN כל היום.

<הדר ירדני: זאת אומרת, זה לא נגמר בילדים האלה.

<הדר ירדני: פה דיברו ספציפית על הסכרת אז אמרתי כמה ילדים עם סכרת.

<הדר ירדני: אבל כמו שאמרת, זה לא יכול להיות לא שוויוני, זה צריך להיות לכל - - -

קארין אלהרר: באופן עקרוני כמה ילדים כאלה יש?

<הדר ירדני: אנחנו חוזרים שוב על השאלה כמה ילדים רפואיים יש במדינת ישראל כל שנתון.

קארין אלהרר: כן.

<הדר ירדני: אז אני יכולה להגיד לך ממה שאני יודעת שיש בנעמ"ת 75 ילדים עם צרכים מיוחדים בשנת תשע"ו.

<הדר ירדני: מתוכם 33 עם רקע רפואי בריאותי שזה אלרגיות, צליאק, בעיות לב, כליות, הידרוצפלוס, מיקרוצפלוס, בעיות שמיעה וראייה.

<הדר ירדני: יש לנו, כמו שאמרתי, את ה-80 ילדים עם הסכרת.

<הדר ירדני: אני יודעת לגבי סייעות כמה היה בשנת הלימודים האחרונה, אבל להגיד כל ילד רפואי איפה הוא נמצא כרגע היום, אם הוא במעון, לא במעון, כמה נמצאים בבית.

קארין אלהרר: לא, בכלל- - -

<הדר ירדני: אנחנו לא יודעים גם כל שנה כמה ילדים עם בעיות רפואיות נולדים.

קארין אלהרר: לא, אני מבינה.

קארין אלהרר: אבל אנחנו יכולים לדעת, משרד הבריאות יודע כמה ילדים רפואיים יש בארץ בטווח הגילאים 0-3?

<הדר ירדני: לא.

<קריאה: גם לא מעל שלוש.

<קריאה: אז איך אפשר להערך?

<הדר ירדני: איך אפשר להעריך מי זה ילד רפואי.

קארין אלהרר: לא יודעת, הם לא עוברים דרך מכונים להתפתחות הילד?

<הדר ירדני: לא כולם עם בעיות התפתחות.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: דרך משרד הבריאות באיזשהי צורה?

קארין אלהרר: קופות החולים, ביטוח לאומי.

<קריאה: ביטוח לאומי וקופות החולים.

<קריאה: ילד רפואי חייב להיות במעקב רפואי והם מקבלים קצבת ילד נכה.

<קריאה: לא יכול להיות שאין על זה מעקב.

<קריאה: ילד סכרתי יש רישום - - -

<קריאה: גם אם אין מידע איך אפשר להערך לקראת מתן מענה.

<קריאה: אם לא יודעים לכמה ילדים או איפה הם נמצאים.

<הדר ירדני: אולי הקופות יודעות כמה ילדים מוגדרים אצלם כילדים רפואיים, אבל זה לא ילדים שמגיעים- - -

<קריאה: אין הגדרה כזאת.

<קריאה: צריכים להגדיר מה זה ילד שמוגדר כילד רפואי ואז אפשר לספור אותם.

קארין אלהרר: אני חושבת שצריך לעשות את ההערכה הזאת כי אחרת אנחנו לא נדע עם מה מתמודדים בכלל.

<קריאה: ולא יכול להיות שבגלל זה לא יהיה מענה כי הילדים הסכרתיים - - -

קארין אלהרר: לא, לא בגלל זה - - -

<הדר ירדני: אמרתי שבמשרד הבריאות אין את הנתון הזה - - -

קארין אלהרר: בלי קשר צריך לדעת את הנתון הזה.

קארין אלהרר: רצית?

<קריאה: רציתי להגיד שכשאנחנו עשינו עבודה לעניין חוק השילוב אז באמת ניסינו לעשות איזשהי הערכה.

<קריאה: ולגבי הילדים האלה שוב, אני קוראת להם זקוקי השגחה, אז אם אנחנו מדברים על הסכרת אז הינה אומרים לנו 80 וכשדיברנו על האפילפסיה הלא מאוזנת, אלה שצריכים סייעת, אז דיברנו על סדר גודל של 50.

<קריאה: ואז בעצם הכמות הגדולה של הילדים זה שוב הפעוטות עם האלרגיות ששם זאת הכמות הגדולה של הילדים שצריך לייצר שם את המדרג מתי הכרחי שתהיה סייעת ומתי אפשר לייצר הנגשה והתאמה של המעון.

<קריאה: לגבי פעוטות עם צרכים רפואיים, צריך לזכור, הדר, כשדיברנו על הילדים עם ה-TPN וכדומה.

<קריאה: אלה כנראה ילדים שלפי המודל החדש שאנחנו מנסים לייצר יוכלו ביום מן הימים להיכנס למעונות היום השיקומיים - - -

<הדר ירדני: אין להם עיכוב התפתחותי.

<קריאה: אני הבנתי, אני אומרת לפי הצעת החוק החדשה.

<קריאה: אם לעומת זאת- - - כי אם זה ילד שיוכל בעזרת סייעת ללכת למעון רגיל אז בוודאי צריך לאפשר לו את זה עם סייעת.

<קריאה: אם זה ילד שהמורכבות הרפואית שלו היא כל כך גדולה, ולכן הוא זקוק למענים שמעון יום שיקומי יכול לתת אז הוא ייכנס למעון יום שיקומי.

<קריאה: אני חושבת שמדובר ביחסית מספרים נמוכים.

<קריאה: אני רוצה להיות מאוד מאוד זהירה, אבל אם אני לוקחת את ה-80 של הסכרת ואת ה-50 של האפילפלסיה, את יודעת, אנחנו במאוד מאוד נמוך.

<קריאה: האלפים זה העניין הזה של הפעוטות עם האלרגיות ששם צריך לייצר הסדרה.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: ליאורה תרצי לומר?

<ליאורה שמעוני: אני רוצה רק להגיד שבחודש מאי עומד להתפרסם דו"ח שלנו שאנחנו כרגע מסכמים אותו בנושא של טיפולים לילדים מעוכבי התפתחות, התפתחות הילד.

<ליאורה שמעוני: אני חושבת שזה משלים את התמונה, זה לא בדיוק מה שאנחנו דיברנו עליו כאן, אבל זה משלים את התמונה, לרבות את הקטע של אחריות קופות החולים ושל משרד החינוך שזה חלק מאוד מרכזי גם בתוך הדו"ח שלנו מצביע גם על הבעיה של ריבוי רגולטורים, ריבוי משרדים וריבוי גופים שעוסקים באותו תחום והתפר שבין המעבר בין האחריות של קופות החולים, משרד הבריאות ומשרד החינוך ששמה בדרך כלל נמצאות גם הבעיות היותר קשות.

<ליאורה שמעוני: וגברתי כשאת אמרת אולי שולחן עגול עם קופות החולים, אולי צריך אחרי הדו"ח שאנחנו נפרסם אותו אז כדאי באמת לקיים את השלב הזה יחד עם הזמנה של קופות החולים אם את כמובן תזמני את הדיון.

קארין אלהרר: בוודאי.

קארין אלהרר: כל עוד אני כאן אני אזמן.

קארין אלהרר: טוב אני מבקשת לסכם את הדיון.

קארין אלהרר: תראו בהרבה מובנים אני שמחה על הדיון הזה.

קארין אלהרר: הבשורה עם ה-DQ היא בעיני בשורה מצויינת.

קארין אלהרר: עכשיו צריך רק לדאוג שבאמת לכל אלה שניתנת זכאות גם יש מקום.

קארין אלהרר: זו משימה לא פשוטה, במיוחד נוכח העובדה שאנחנו מכירים 26 ילדים שהייתה להם זכאות to begin with ואין להם מקום - - -

<רויטל לן כהן: וזה רק הילדים שאת יודעת מאלו"ט.

<רויטל לן כהן: יש ילדים לא בתוך אלו"ט.

<הדר ירדני: לגבי ילדים אוטיסטים השינוי הזה לא משפיע.

קארין אלהרר: זה היה המשפט הבא שלי, רויטל, אבל תודה.

קארין אלהרר: בסוף לוועדה מגיעים רק המקרים שמגיעים.

קארין אלהרר: לא מגיעים כל המקרים האחרים.

קארין אלהרר: כל בר דעת מבין שיש עוד הרבה מקרים שמסתובבים שם ומחפשים מענים ואין להם.

קארין אלהרר: אני בטוחה שגם במשרד הרווחה וגם במשרד הבריאות יושבים האנשים הנכונים שהנושא אכפת להם והם עובדים כדי לשפר את המצב.

קארין אלהרר: אבל בסוף אנחנו דיון שני ואנחנו קצת מסתובבים במעגלים.

קארין אלהרר: לעניין הבינוי, זה עניין שהוא ידוע.

קארין אלהרר: לא יהיה בינוי, לא יהיו מעונות.

קארין אלהרר: לעניין המקומות, לעניין שיבוצים - מה קורה עם אלה שאין להם.

קארין אלהרר: נושא מאוד חשוב זה קריטריונים.

קארין אלהרר: אני לא יודעת מה הקריטריונים.

קארין אלהרר: אם הורה ישאל אותי, אני לא יודעת להגיד לו.

קארין אלהרר: אז אני מבקשת לקבל את הקריטריונים.

<הדר ירדני: קריטריונים למה?

<הדר ירדני: לשיבוץ למעון יום שיקומי?

קארין אלהרר: לסייעות במקום שבו יש מעון יום שיקומי.

קארין אלהרר: אנחנו כאילו כמו עכבר מעבדה בתוך גלגל, אבל צריך להחלץ מהנתיב הזה ולהגיע לכדי העשייה עצמה.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממשרד הרווחה בתוך שבועיים, תקציב הבינוי, אני רוצה לדעת כמה מהתקציב שניתן ב-2017-2018 הולך לבינוי של מעונות יום באופן שהמכרזים יהיו אטרקטיביים.

קארין אלהרר: כי אני בטוחה שאתם יכולים כל יום להוציא מכרז ובסוף לא יגשו למכרז כי אין מקום אז מה.

<לילית-ליליאן שפרן: אחד שלא עונים.

<לילית-ליליאן שפרן: כל השאר ענו וזכו.

<לילית-ליליאן שפרן: אז בואו ניישר ככה בכל זאת - - -

קארין אלהרר: ליליאן, אחד שלא קרה הוא אחד פחות ממה שצריך.

<לילית-ליליאן שפרן: לא מתווכחת על החשיבות רק אומרת שבפרופורציות הנכונות.

<גיא סלומון: זה עדיין לא אומר שזה בסדר.

<גיא סלומון: זה עדיין מטיל נטל מאוד גדול על הארגונים- - -

קארין אלהרר: גיא, תודה.

<גלית גבע: גם לציין שאנחנו לא יכולים לפרט על זה, אבל הסוגייה של הבינוי היא סוגייה שנידונה בבג"צ ויש תהליכים גם לנושא הזה של פתרונות - - -

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: עד הבג"צ אני רוצה את הנתונים.

קארין אלהרר: מותר לי.

<עדי עזוז: קארין, זה לא נדון בבג"צ- - -

קארין אלהרר: אפשר אבל לא באמצע שאני מסכמת, אחרי זה מה שתרצו.

קארין אלהרר: ללא קשר לבג"צ ומבלי לפגוע בסמכותו של בג"צ אני מבקשת נתונים את זה מותר לי, זה לא קשור לדיון המשפטי.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת כמה מה-1.2 מיליארד עובר לבינוי.

קארין אלהרר: עבר כסף ממשרד הכלכלה או אמור לעבור כסף ממשרד הכלכלה, קיבלתם גם תוספת תקציבית, השר התפאר, משרד הרווחה קיבל תוספת תקציבית.

קארין אלהרר: אני מברכת את השר על מלחמתו הצודקת לתוספת תקציבית.

קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה לשאול מתוך כל ההון הזה כמה הולך לענייני מעונות יום שיקומיים.

קארין אלהרר: גם לעניין הבינוי שלהם, גם לעניין ההסעות שאתם גם מממנים חלק ממנו.

<גלית גבע: הסעות אין בעיה של תקציב.

קארין אלהרר: תתפלאי.

קארין אלהרר: אני אעביר לכם את המקרים.

קארין אלהרר: יש גם בעיה של תקציב.

קארין אלהרר: כמה הסעות נוספו.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת לגבי התקנות של האחיות.

קארין אלהרר: כמו שאמרתי קודם, גם משרד הבריאות, גם משרד הרווחה יעדכנו אותי מה העלות התקציבית ויעדכנו אותי מתי מעבירים את התקנות לוועדת הרווחה.

קארין אלהרר: לגבי הפתרונות ל-26 הילדים של אלו"ט.

קארין אלהרר: לא היה לכם כאן את הפירוט המלא.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל את הפירוט המלא.

קארין אלהרר: כל ילד מה מצבו.

קארין אלהרר: ואם אתן יודעות על עוד ילדים אני מבקשת, באמת, תראו, הורים שמגיעים אלינו, גם לי, אין לי מה להגיד להם.

<עדי עזוז: את יכולה לתחום בתאריך את התשובות לאותם ילדים?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: תוך שבועיים כל זה.

קארין אלהרר: הכל היה בתוך שבועיים מיום הישיבה.

קארין אלהרר: באמת אני מברכת אתכם על הרצון שלכם, אבל בואו נלך שלב אחד קדימה.

קארין אלהרר: כי אני באמת יודעת שאתן עושות אבל עוד קצת ויהיה ממש טוב.

קארין אלהרר: דבר נוסף, אני רוצה לדעת מה עמדת השרים לעניין המעונות הרפואיים כדי שנוכל לקדם את הדבר הזה ואם תגידו לי שאתם לוקחים את זה ממשלתי אתם תשמחו אותי שבע פעמים.

קארין אלהרר: אבל שזה יהיה פשוט.

קארין אלהרר: אני רוצה להודות לכולכם.

קארין אלהרר: הישיבה נעולה.