ועדת המשנה לתחבורה ציבורית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 17, 2017-06-06 08:30

דב חנין: שלום, בוקר טוב לכם.

דב חנין: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכלכלה לענייני תחבורה ציבורית.

דב חנין: אי אפשר לפתוח את הדיון ביום הזה בלי להתייחס לאירועים הקשים של הלילה האחרון בכפר קאסם:

דב חנין: אזרח שנורה על ידי מאבטח, תמונות קשות של הפגנות.

דב חנין: אני מלווה את מה שקורה בכפר קאסם הרבה זמן, ואני חייב להגיד לכם בצער גדול שמה שקרה שם זה דמות של ציבור שאיבד לחלוטין את האמון בפעולת המשטרה ובמשטרה.

דב חנין: ואיבד את האמון, אחרי שבחודשים האחרונים נהרגו שם 8 אזרחים מפעולה של ארגוני פשע.

דב חנין: המשטרה לא הצליחה להעמיד לדין אפילו אחד מאלה שהרגו את האזרחים בעיר הזאת.

דב חנין: הכעס בכפר קאסם מאוד מאוד קשה.

דב חנין: וכמובן כולנו יכולים רק לאחל קודם כל שלא נראה עוד תמונות כאלו איומות, שייחקר כל מה שהתרחש בלילה האחרון בכפר קאסם, שמי שעשה עבירה יועמד לדין, ובמיוחד שהמשטרה תתחיל להתייחס הרבה יותר ברצינות לאלימות הבלתי נסבלת שיש בכפר קאסם ובישובים ערביים אחרים.

דב חנין: אנחנו נעסוק היום בדיון בסוגיית קווי ההזנק לאזורי תעסוקה.

דב חנין: אני קודם כל רוצה לומר שלום לכל אלה שהצליחו להגיע לכאן ולפרוץ את המצור על ירושלים פעם נוספת.

דב חנין: יש כאלה שעדיין תקועים במצור על ירושלים.

דב חנין: המצור הזה הוא חלק בלתי נפרד מהדיון שלנו, כי גם המצור על ירושלים נוצר כתוצאה מאנשים רבים שרוצים להגיע למקומות העבודה שלהם בבוקר.

דב חנין: בעצם העובדה שלרבים מהאנשים האלה אין דרך אחרת להגיע למקומות העבודה שלהם אלא ברכב פרטי - - זה יוצר מציאות בלתי אפשרית, שבה המוני אנשים נמצאים ברכבים הפרטיים שלהם, אבל תקועים במקום, בעצם לא זזים לשום כיוון.

דב חנין: אז המציאות היא מאוד מאוד קשה מהבחינה הזאת.

דב חנין: אבל אני רוצה לומר דבר שאני חושב שלפחות מסביב לשולחן הזה כולנו מבינים.

דב חנין: זה נראה לציבור כמו הימים הכי גרועים, אבל האמת היא שאלה ימים בינוניים.

דב חנין: הם בינוניים, מכיוון שהם יותר רעים ממה שהיה, אבל יותר טובים ממה שיהיה, כי אם אנחנו נמשיך ללכת בכיוון הזה, אז הפקק האולטימטיבי שבו אזרחי ישראל תקועים ילך וייעשה יותר רחב, יותר כולל, ויקרה בהרבה הרבה יותר מקומות.

דב חנין: הביטוי הזה "קווי הזנק" זה ביטוי שבעצם משרד התחבורה אימץ בתכנית שהכוונה הייתה שתצא לדרך כבר לפני שנה-שנה וחצי - אנחנו נשמע בוודאי דיווח.

דב חנין: והכוונה היא למערכת שתאפשר לאנשים להגיע מהר ונוח לריכוזי התעסוקה.

דב חנין: המילה "הזנק " אומרת לנו שהכוונה היא לא לעוד משהו דומה למה שיש לנו, אלא למשהו שמזנק, זאת אומרת, יודע לעשות פעולה מאוד מאוד מהירה, ואפילו, הייתי אומר, מדלגת מעל הפקקים והחסמים הקיימים.

דב חנין: אז השם הזה הוא שם מאוד מאוד יפה, השאלה היא האם יש לו קשר למציאות, האם אנחנו באמת נמצאים במציאות שבה אנחנו מזנקים למקומות העבודה שלנו.

דב חנין: לצערי הגדול, האמת היא שאנחנו נמצאים במצב הפוך לגמרי: לא רק שאנחנו לא מזנקים, אנחנו לאט לאט מאבדים את היכולת לזחול למקום העבודה.

דב חנין: אנחנו לאט לאט פשוט עומדים בדרך שלנו למקום העבודה.

דב חנין: לדבר הזה יש השלכות קשות ביותר – לא רק חברתיות, לא רק פגיעה באיכות החיים של אנשים וביכולת שלהם לעבוד בצורה טובה כשהם צריכים להתחיל את היום באיזה שהוא זמן שרוף של עצבים וכעס, אלא גם זה נזק כלכלי ממדרגה ראשונה מה שקורה כאן.

דב חנין: והנזק הכלכלי הזה ילך ויתגבר בשנים הקרובות, אם לא יהיה שינוי מאוד מאוד גדול.

דב חנין: אני רוצה לקדם בברכה, כאמור, את אלה שהצליחו להגיע לדיון מוקדם כל כך בבוקר.

דב חנין: אנחנו הזמנו גם נציגי עיריות רבות וגם נציגים של אזורי תעסוקה.

דב חנין: אני מקווה שיצטרפו אלינו במהלך הדיון, למרות שאמרו לנו בגלוי שלהגיע לירושלים בבוקר זה עונש מאוד מאוד אכזרי.

דב חנין: ואנשים לא אוהבים לעשות את זה לעצמם.

דב חנין: אז מי שלא היה חייב להגיע, חלק מהאנשים שלא חייבים להגיע – לא הגיעו.

דב חנין: אבל אני בכל זאת רוצה לברך את אלה שלא היו חייבים להגיע, אבל הגיעו לכאן, הייתי אומר, מתוך תחושת מחויבות אזרחית, וזה, קודם כל, את נציגי הארגונים והפעילים בתחומים השונים של התחבורה הציבורית.

דב חנין: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגיל יעקב, המנכ"ל של "15 דקות", ארגון שמלווה את ועדת המשנה לאורך כל הדרך.

דב חנין: הייתי שמח לשמוע ממך איך נראית לך הסוגיה של קווי ההזנק מהזווית שלכם.

דב חנין: ובהזדמנות זאת לחזור ולהודות לך על העבודה שלכם בכל ימות השנה וכמובן הסיוע שאתם נותנים לנו בוועדת המשנה.

דב חנין: בקשה, מר יעקב.

יעקב גיל: תודה רבה.

יעקב גיל: ואני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על הדיון המאוד מאוד חשוב בנושא מהותי.

יעקב גיל: בעצם כל הסיפור של הגעה מהירה לאזורי תעסוקה, לתפישתנו היה צריך להיות נושא מרכזי שמשרד התחבורה מקדם אותו, בפרט הרשות הארצית לתחבורה ציבורית, וכמובן מקבלים את התקציבים הראויים ממשרד האוצר, אבל לצערנו התכנית הזאת של הגעה מהירה לאזורי תעסוקה קיימת ונחשפה כאן בוועדה, לדעתי, לפני 3 שנים, עוד כשאבישי ברוורמן היה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

יעקב גיל: הייתה תכנית אחרת שנקראה "קווי פרימיום".

יעקב גיל: מאז השתנה השם, נוספו מספר קווים טובים ומהירים למוקדי תעסוקה, אבל בפועל אנחנו מדברים על טפטופים.

יעקב גיל: בעצם יש טפטופים של קווים חדשים, אבל אין איזו שהיא בשורה מהותית לציבור.

יעקב גיל: לא פונים אל הציבור ואומרים: אנחנו באים במהלך כולל לחבר את מוקדי התעסוקה.

יעקב גיל: לא נעשה מיפוי מלא של הצרכים מהיכן אנשים מגיעים למוקדי התעסוקה - הכוונה לאנשים שמשתמשים ברכב פרטי, זאת אומרת, לא רק אנשים שבאים בתחבורה הציבורית, אלא מאיפה בעצם הביקושים הסמויים.

יעקב גיל: להפתעתנו אנחנו ראינו - לפחות בחומרים שאנחנו מכירים שנחשפנו אליהם נכון ל-2016 - במצגות של משרד התחבורה בעצם מופיעים עשרות קווים שמשרד התחבורה מגדיר אותם כקווי הזנק, קווים קיימים, אבל בפועל הם אינם קווי הזנק.

יעקב גיל: מדובר בקווים קיימים שעוברים במספר ישובים, לא במסלול ישיר, במספר רב של תחנות, עם זמן נסיעה מאוד ארוך.

יעקב גיל: בפועל לא ברור לנו למה הכניסו כל כך הרבה קווים, עשרות קווים.

יעקב גיל: אנחנו גם צירפנו לוועדה רשימה, לפחות של הקווים שאנחנו מכירים.

יעקב גיל: נקווה שיש בשורות חדשות ממשרד התחבורה.

יעקב גיל: אבל לא ברור למה משרד התחבורה, במקום להסתכל על מה שקיים, שזה בסדר, זה טוב שיש קווים קיימים, לא מחפש כל הזמן איך מוסיפים עשרות קווים מידי שנה, שהם קווים מהירים לאזורי התעסוקה.

יעקב גיל: עכשיו, צריך להבין - -

דב חנין: ברשותך, אני אעצור אותך לרגע.

דב חנין: אני רוצה לתת דוגמה שאני מכיר אותה היטב.

דב חנין: קו 25 בתל-אביב הוא קו תחבורתי מאוד מאוד חשוב בעיר, הוא קו, באמת אחד הקווים הכי חיוניים בעיר, אני מכיר אותו הרבה שנים.

דב חנין: גם לימדתי באוניברסיטת תל-אביב.

דב חנין: הייתי צרכן כבד מאוד של הקו הזה, גם ממרכז תל-אביב להגיע לאוניברסיטה.

דב חנין: זה קו חשוב.

דב חנין: אני לא מזלזל בו, אני חושב שצריך לתגבר אותו, לחזק אותו.

דב חנין: הוא לא קו הזנק, כי הקו הזה מטייל בתוך תל-אביב טיול מאוד ארוך עד שהוא מגיע לאוניברסיטה.

יעקב גיל: וגם מיפו ובת-ים.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: במיוחד כשאנחנו מדברים על אנשים שרוצים להגיע לאוניברסיטה, למשל מבת-ים או מיפו, אז הם, אם הם עולים על קו 25, הם נדרשים לטיול מאוד מאוד ארוך בעיר.

דב חנין: הם לא, למשל, נוסעים ישר מבת ים בנתיבי איילון בקו הכי מהיר שלוקח אותם מבת-ים לאוניברסיטה.

דב חנין: האופציה השנייה היא מה שאני מבין כקו הזנק – קו שלוקח אנשים מנקודה מסוימת ומביא אותם ישר לנקודת הסיום.

דב חנין: אם כל קו, חשוב ככל שיהיה, נגדיר אותו כקו הזנק, אז בואו לא נדבר על קווי הזנק, בואו נדבר על תגבור של התחבורה הציבורית באופן כללי, וזה נושא אחר.

דב חנין: אם אנחנו רוצים לדבר על קווי הזנק, אנחנו צריכים לדבר על משהו שהוא אחר קונספטואלית ממה שאנחנו מכירים.

דב חנין: אני נותן את הדוגמה הזאת של קו 25, כדי להמחיש שלא כל דבר טוב שקיים צריך לקרוא לו קו הזנק.

דב חנין: בקשה, מר יעקב.

דב חנין: סליחה על - -

יעקב גיל: רק חיזקת את המסר.

יעקב גיל: אז בעצם יש את הנקודה הזאת של קווים שלא אמורים להיכלל בתכנית קווי הזנק ומוגדרים כך.

יעקב גיל: אנחנו גם רואים שבמסגרת הגדרת הקווים החדשים או הקיימים הגדירו קווים שהתקציב אליהם הגיע מפרויקטים אחרים.

יעקב גיל: למשל, יש פרויקט של חיבור ישובים ערביים, שהוא פרויקט מאוד חשוב ומתקדם לא רע בכלל, אבל כדי להראות שהוסיפו קווי הזנק, לקחו קווים שהיו בתכנית של חיבור היישובים הערביים לתחבורה הציבורית ושמו אותם ברשימה של קווי הזנק.

יעקב גיל: אנחנו מחפשים את המקומות החדשים.

יעקב גיל: עכשיו, אנחנו מקבלים כל הזמן דיווחים של אנשים שמנסים להגיע לעבודה, בין אם זה ללא הצלחה - "ללא הצלחה" זה אומר שצריך לבצע שני מעברים, ללכת 10 דקות, דברים מהסוג הזה - וגם מקבלים הרבה דיווחים על זמני הגעה מאוד ארוכים בתחבורה הציבורית ביחס לרכב הפרטי.

יעקב גיל: רק אתמול התקיים דיון בוועדה לפניות הציבור בראשות הרב אייכלר לגבי הגעה לאזור תעסוקה פארק אפק בראש- העין, שבאמת העובדים התארגנו ומנסים להגיע בתחבורה ציבורית מהרבה מאוד ישובים ולא מצליחים.

יעקב גיל: אנחנו בעצם מצפים שמשרד התחבורה יתייחס אל הנושא הזה כנושא בין חמשת או שלושת הנושאים המרכזיים שיכולה להיות להם השפעה כבר בשנים הקרובות.

יעקב גיל: הרי אם מחפשים בשורה תחבורתית בישראל, אז עד שלא יהיו מערכות הסעת המונים יש, לכאורה, מעט דברים שאפשר לעשות, אבל זה בדיוק אחד הדברים שמשרד התחבורה צריך לקחת כפרויקט דגל, יחד עם תקצוב ראוי ממשרד האוצר, ולספק פתרונות לשנים הקרובות למוקדי התעסוקה שהם בעצם המייצרים הגדולים ביותר של הפקקים.

יעקב גיל: עכשיו, כרגע זה נראה שמשרד התחבורה מתייחס לזה כפרויקט צדדי, הן מבחינת התקצוב שזה מקבל בפועל, הן מבחינת האחריות.

יעקב גיל: אנחנו יודעים שרק לאחרונה מונתה פרוייקטורית שכרגע, אני מבין, היא בחופשת לידה או משהו כזה.

יעקב גיל: זה מה שהבנתי מהוועדה, היא בחופשת לידה.

<דרור גנון: אין לנו פרוייקטורית.

<דרור גנון: היא לא בחופשה.

<דרור גנון: היא לא פרוייקטורית.

יעקב גיל: אוקיי, היא לא פרוייקטורית.

יעקב גיל: אז אין פרוייקטור.

דב חנין: גיל ניסה להגיד משהו טוב.

דב חנין: הוא רצה להגיד שיש כבר פרוייקטורית, אבל היא בחופשת לידה.

<דרור גנון: גיל יש לו שיטה - הוא מנסה להגיד משהו טוב, ובסוף יוצא פחות טוב.

דב חנין: הוא באמת ניסה להגיד משהו טוב.

דב חנין: הוא רצה להגיד שכבר מונתה פרוייקטורית, רק היא בחופשת לידה.

דב חנין: אתה אומר שהיא עוד לא מונתה.

דב חנין: בסדר, אז צעד אחורה.

<דרור גנון: לא מדובר בפרוייקטורית, מדובר בעובדת מדינה מהמשרד באגף שלי.

<דרור גנון: ומה לעשות, הטבע עשה את שלו.

<דרור גנון: כן, היא יצאה לחופשת לידה.

דב חנין: לא, השאלה היא לא ההגדרה התעסוקתית שלה, השאלה היא הגדרת התפקיד שלה.

דב חנין: האם - אני פשוט רק כדי לסגור את הנקודה - יש אצלכם היום מישהו או מישהי שזה תחום האחריות שלה הבלעדי?

יעקב גיל: באופן בלעדי, לא מספר פרויקטים שמלבישים על בן אדם.

<דרור גנון: חברים, כמו שאני יודע, אתה גם דב לא יושב ועוסק בנושא אחד, אתה עוסק במספר נושאים.

<דרור גנון: אז גם אצלנו עוסקים במספר נוסעים ונושאים.

יעקב גיל: ככה זה נראה גם.

<דרור גנון: אני לא אגיב להערה הזאת.

יעקב גיל: סליחה שאני אומר את זה, אבל ככה זה נראה.

דב חנין: אוקי, טוב, אנחנו ניתן לך מיד להגיב.

<דרור גנון: דווקא בנושא הזה אנחנו הקדשנו - -

דב חנין: אני אתן לך להגיב בצורה מסודרת.

דב חנין: בבקשה, גיל.

יעקב גיל: אז רק כדי להשלים את הנקודה הזאת, זה צריך להיות פרויקט שהוא מקבל את התקצוב הראוי.

יעקב גיל: השנה הפרויקט הזה תוקצב בסביבות ה-50 מיליון, אם אני מבין נכון.

יעקב גיל: אם זה לא נכון, אני אשמח לתקן, אבל זה פרויקט שצריך להיות מתוקצב בסדרי גודל הרבה יותר משמעותיים, כדי שבאמת תהיה בשורה בשנים הקרובות.

יעקב גיל: עוד נקודה שאנחנו רואים.

יעקב גיל: גם כאשר נעשים מאמצים, ובאמת יש פה ושם קווים חדשים שנפתחים בטפטופים, אז כל נושא ההסברה ויידוע הציבור הוא מאוד מאוד לוקה בחסר.

יעקב גיל: עד שכבר דואגים לאיזה שהוא קו מהיר למוקד תעסוקה, חשוב שהציבור ידע מזה וישתמש בזה.

יעקב גיל: באופן כללי זה צריך להיות איזה שהוא קמפיין של המשרד שאפשר לצאת איתו ולפרסם אותו.

יעקב גיל: גם שהבשורה עצמה תהיה לא בטפטופים – קו פה, קו שם, אלא להכריז, להודיע לציבור: אנחנו בשנה-שנתיים הקרובות יוצאים ונספק לכם קווים מהירים.

יעקב גיל: ולעשות את זה בהיקף משמעותי, כי אחרת באמת הציבור, בצדק, מאבד את האמון בתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: אנחנו באמת מצפים שההגדרה של קו הזנק תהיה קו מהיר מישוב אחד, שלא עובר במספר ישובים, אלא מישוב אחד משמעותי קו מהיר שעובר בצירים ראשיים ומגיע ישירות למוקד תעסוקה.

יעקב גיל: כל דבר שהוא שונה מזה זה לא באמת קו הזנק.

יעקב גיל: יכול להיות שהוא קו ראוי, אבל לא זאת הכוונה.

יעקב גיל: עוד נקודה אחרונה.

יעקב גיל: אנחנו גם מצפים ממשרד התחבורה למדוד את עצמו בהקשר הזה.

יעקב גיל: המדד הכי משמעותי כדי לעשות הבדל בהגעה למוקדי תעסוקה נקרא "פיצול נסיעות".

יעקב גיל: מה זה אומר?

יעקב גיל: זה אומר מה אחוז ההגעה ברכב לעומת ההגעה בתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: אנחנו יודעים שמשרד התחבורה מודד את עצמו בכמות הנוסעים ונסיעות נוסע, אבל בעצם המדד המרכזי כדי לדעת אם מצליחים וכדי לעשות את הפתרונות הנכונים, זה לראות האם, למשל, בהגעה למוקד תעסוקה מסוים מגיעים כיום - הערכות שמדברים עליהן זה בסביבות ה-14% עד 18%, במקרה הטוב – באוטובוס, איך מגיעים למצב ש-30% ויותר מגיעים בתחבורה הציבורית.

יעקב גיל: אנחנו לא רואים שמשרד התחבורה מודד את עצמו בהקשר הזה.

יעקב גיל: וזה חוזר לסוגיה שצריך לשאול את האנשים באופן עקבי וסיסטמתי איך הם מגיעים ומאיפה, כולל את המשתמשים שאינם משתמשים בתחבורה הציבורית, אם באמת רוצים לעשות הבדל.

יעקב גיל: אנחנו מבחינתנו, "15 דקות", רתומים מאוד לנושא, אנחנו רואים את עצמנו פרטנרים לקידום העניין, ולכן כל הביקורת שאנחנו מביאים כאן היא כדי באמת לגרום לדברים להתקדם יותר מהר.

יעקב גיל: אנחנו מצפים שגם משרד האוצר, שאני לא רואה פה נציג שלו, וגם משרד התחבורה יהיו רתומים לנושא הזה בסדר עדיפות הרבה יותר גבוה ממה שנמצא כיום.

יעקב גיל: אני אשמח גם שתינתן אפשרות, עובדים הגיעו - -

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: כן, אנחנו בהחלט נאפשר.

דב חנין: נמצא איתנו עורך דין רפאל בוסידאן, שהוא אזרח שמנסה להגיע לעבודתו אני מבין.

דב חנין: יש עדיין אזרחים שמנסים להגיע לעבודתם.

דב חנין: זה הצד החיובי.

<רפאל בוסידאן: קודם כל, בוקר טוב.

<רפאל בוסידאן: יש לי ניסיון של כמה אזורי תעסוקה שאני ניסיתי להגיע אליהם בתחבורה ציבורית, כי אני בא מפריז בצרפת, ששם כולם מגיעים כמעט - - לא משתמשים לא ברכב, אלא ברכבת תחתית, באוטובוסים.

<רפאל בוסידאן: זאת הדרך היעילה ביותר.

<רפאל בוסידאן: אני עבדתי ב-4 אזורי תעסוקה.

<רפאל בוסידאן: לארבעתם היו פתרונות גרועים להגיע אליהם מהמקום שאני מתגורר, שזה חומת שמואל, שכונה דרומית בירושלים.

<רפאל בוסידאן: אני עבדתי בגבעת שאול, עבדתי בהר חוצבים ובעזריאלי בתל אביב.

<רפאל בוסידאן: ועכשיו, כעת, אני ברמת גן.

<רפאל בוסידאן: ולא מבחירה הייתי צריך להגיע לרמת גן, כי כשהייתי עובד בעזריאלי, החזור שלי היה לוקח שעתיים וחצי.

<רפאל בוסידאן: בכל אמצעי תחבורה אפשרי זה לא היה פחות משעתיים וחצי, אם זה ברכבת ועוד אוטובוס, אם זה הקו לשפירים ועוד קו לכניסה לעיר ועוד קו לבית.

<רפאל בוסידאן: בגלל זה חזרתי לירושלים ועבדתי בהר חוצבים בתפקיד שלא היה מתאים לכישוריי.

<רפאל בוסידאן: אחרי זמן מה, שלא יכולתי להישאר בתפקיד ורציתי להתקדם, אז מראש מחקתי חצי מאפשרויות העבודה שהיו באזור עזריאלי, כי ידעתי שאני לא אוכל לחזור לזה בגלל החזור שהוא בלתי נסבל.

<רפאל בוסידאן: ואז חיפשתי עבודה דווקא באזור הבורסה, כי שם יש מסוף 2000 ויש קו חדש שאחרי הרבה לחצים הושת ממסוף 2000 לגילה, שזה די מקדם אותי בדרך.

<רפאל בוסידאן: זה קו מאוד טוב.

<רפאל בוסידאן: זה קו שיוצא ב-18:30.

<רפאל בוסידאן: בתוך שעה וחמש דקות מגיעים לשכונת גילה, ואז יש עוד שני אוטובוסים.

<רפאל בוסידאן: זה עוד איזו אנומליה - -

דב חנין: 18:30 אחרי הצהריים, בחזרה.

<רפאל בוסידאן: כן, בחזרה.

<רפאל בוסידאן: בבוקר יש לנו שני אוטובוסים שיוצאים מהשכונה – 06:20,06:40.

<רפאל בוסידאן: הם טובים.

<רפאל בוסידאן: השאלה שנשאלת זה למה יש שני אוטובוסים שיוצאים בבוקר ואין שום אוטובוס שחוזר בערב, הרי אנשים שמגיעים לעבודה צריכים גם לחזור הביתה.

<דרור גנון: חוזרים לתחנה המרכזית.

<דרור גנון: גם בפריז - -

<רפאל בוסידאן: מהבית שלי עד לתחנה מרכזית אתם עשיתם שהקו חייב לעבור דרך שוק מחנה יהודה, ואז דרך חברון ומרכז העיר.

<רפאל בוסידאן: אני לא רואה שום סיבה שלי ייקח שעה להגיע מתל-אביב לתחנה מרכזית, ועוד שעה בתוך ירושלים, כדי להגיע הביתה.

<רפאל בוסידאן: וזה עוד, אני אמרתי, שעתיים אם אני לא מחכה לשום אוטובוס ולשום אמצעי תחבורה בדרך.

<רפאל בוסידאן: בדרך כלל יש עיכובים.

<רפאל בוסידאן: יש לפעמים בכביש 1 גם תאונות.

דב חנין: עו"ד בוסידאן, תודה רבה, כי אתה נותן לנו בעצם את השורה התחתונה פה, שהיא מאוד מאוד חיונית.

דב חנין: בסופו של דבר החוויה שאתה מתאר אומרת לך כבן אדם הגיוני שאין לך פתרון טוב בתחבורה ציבורית.

דב חנין: אם הייתה לך אפשרות לנסוע ברכב, כנראה שהיית נוסע ברכב, כי פשוט זה לא נוח לנסוע שעה פלוס שעה למשהו שאתה יודע שאפשר לעשות אותו בשעה אם אתה לא נוסע בתחבורה ציבורית.

דב חנין: אתה תעדיף את הפתרון האחר.

דב חנין: בסופו של דבר אנשים הם אנשים רציונאליים.

דב חנין: הם יבחרו בתחבורה ציבורית אם זה יהיה להם יותר מהר, יותר נוח ויותר קל.

דב חנין: אם זה יהיה להם יותר קשה, יותר מסובך, יותר מעצבן ומתסכל, אז אנשים לא ייסעו בתחבורה ציבורית, ולכן הדוגמה שאתה נתת של הקווים שיוצאים מהשכונה שלך לאזור התעסוקה שלך, זה מבחינתי איך נראה קו הזנק, זה כמו מה שנראה קו הזנק.

דב חנין: אגב, אני רוצה להגיד לכם, מבחינת אזורי תעסוקה במדינת ישראל, אין הרבה אזורי תעסוקה שנהנים מקווי הזנק באמת, אבל אחד מהם זה האזור שלנו.

דב חנין: כאן, הכנסת, אזור משרדי הממשלה, משרד האוצר, יש לו קו הזנק מצוין, קו 100.

דב חנין: קו 100 הוא קו הזנק מצוין.

דב חנין: משרד האוצר תומך בו, כי האנשים ממשרד האוצר יודעים שזו דרך טובה גם להגיע לעבודה.

<דרור גנון: דווקא לא משרד האוצר.

דב חנין: גם משרד התחבורה תומך בו.

<דרור גנון: לא, אני מבין שמשרד התחבורה לא קיים, אבל - -

דב חנין: לא, משרד התחבורה גם תומך.

<דרור גנון: בסדר, אנחנו מכירים.

דב חנין: אנחנו בעד משרד התחבורה וגם בעד משרד האוצר, ובלבד שיתנו פתרונות לאזרחים.

דב חנין: כן, רק משפט מסכם.

<רפאל בוסידאן: אני רק רציתי להגיד שבמיוחד שכונות דרומיות בירושלים יש להן בעיה קשה, כי הן מרוחקות מתחנה מרכזית.

<רפאל בוסידאן: קו 101, קו 102 מגיע לצפון ירושלים, אבל לדרום ירושלים אין פתרון.

<רפאל בוסידאן: כל מי שגר בגילה - אם הוא לא חוזר ב-18:30 - בהר חומה, בחומת שמואל, בארמון הנציב, בדרך חברון, באזור צומת הבנקים, צריך לעבור סיוט בתוך העיר כדי להגיע הביתה.

<רפאל בוסידאן: וזה לא צריך להיות כך, כי חלק גדול מהתושבים פה בירושלים גרים בדרום.

<רפאל בוסידאן: יש תנופת בנייה גם שם.

<רפאל בוסידאן: ויש עוד ועוד אוכלוסייה שתתווסף.

<רפאל בוסידאן: ואין פתרון.

<רפאל בוסידאן: אני עבדתי בהר חוצבים.

<רפאל בוסידאן: כדי להגיע להר חוצבים צריכים לעבור דרך מאה שערים ועוד.

<רפאל בוסידאן: זה עוד שעה גם כדי להגיע לשם.

<רפאל בוסידאן: 20 דקות ברכב.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: אנחנו באמת נעבור באופן ישיר לניסן ליבליין, מנהל פארק ההייטק בהר חוצבים.

דב חנין: שלום אדוני.

דב חנין: קודם כל, הערכה לפארק ההייטק בהר חוצבים, כולנו בעדו.

דב חנין: אתם גם עושים דברים יפים.

דב חנין: יש שם גורמים שמרוויחים הרבה כסף, אבל אנחנו רוצים שתוכלו להגיע גם בנוחות, אחרת אתם בסוף תתרגזו עלינו ולא תרצו לעבוד בהר חוצבים.

<ניסן ליבליין: נגעת בנקודה הנכונה.

<ניסן ליבליין: גם מאוד הזדהיתי עם מה שאמרת בפתיחה.

<ניסן ליבליין: נגעת בנקודות האמיתיות.

<ניסן ליבליין: רק מילה ככה בפתיחה.

<ניסן ליבליין: הר חוצבים הוא פארק הייטק חשוב מאוד לכלכלת המדינה בכלל, ולכלכלת העיר בפרט.

<ניסן ליבליין: בהר חוצבים יש כ-10,000 עובדים.

<ניסן ליבליין: 6,000 רכבים נכנסים כל יום להר חוצבים.

<ניסן ליבליין: ב-4 השנים הקרובות מתוכנן להיבנות, תהיה תוספת של 30% בנייה.

<ניסן ליבליין: זה אומר שאם היום יש 10,000 עובדים, יהיו עוד 3,000 עובדים ב-4 השנים הקרובות.

<ניסן ליבליין: זה אומר עוד 2,000 רכבים.

<ניסן ליבליין: וכבר היום קשה מאוד להגיע.

<ניסן ליבליין: אמנם הרבה - -

דב חנין: אתה יכול לומר לי באופן כללי, ככה במספרים גסים, מהיכן, מאיזה מקומות אנשים מגיעים לעבוד בפארק חוצבים?

<ניסן ליבליין: כן.

<ניסן ליבליין: אנחנו ערכנו סקר ראשון לפני כ-4 שנים, סקר שני בשנה האחרונה.

<ניסן ליבליין: 60% מעובדי הר חוצבים, בוא נגיד שני שליש הם ירושלמים, והשליש הנותר מגיע מהפריפריה, קרי מודיעין, מבשרת, מטה בנימין, בית"ר וכו'.

<ניסן ליבליין: אמנם הרבה קווי אוטובוס עוברים ליד הר חוצבים בשדרות גולדה מאיר, אבל התחבורה הציבורית להר חוצבים היא לקויה מאוד, לצערי.

<ניסן ליבליין: למה אני אומר זאת?

<ניסן ליבליין: מהמחקר שערכנו עולה כי ממספר שכונות בתוך ירושלים לוקח קרוב לשעה, בהרבה מקרים שני קווי אוטובוס להגיע להר חוצבים.

<ניסן ליבליין: זה אומר שמצד אחד, כמו שאתה אמרת נכון, מעט יסכימו לוותר על רכב פרטי.

<ניסן ליבליין: מצד שני, אלה שאין להם ברירה, אנחנו מאלצים אותם לאבד איכות חיים.

<ניסן ליבליין: גם אפשר לראות כלכלית מה זה עושה לבן אדם שנוסע.

<ניסן ליבליין: הוא גר בירושלים, עובד בירושלים, ונוסע שעתיים וחצי.

<ניסן ליבליין: כל היום הוא על האוטובוסים.

<ניסן ליבליין: הלוואי והיה אוטובוס אחד.

<ניסן ליבליין: אנחנו פנינו למשרד התחבורה לפני כ-4 שנים.

<ניסן ליבליין: מאז התקיימו מספר ישיבות, לצערי כמעט ללא תועלת.

<ניסן ליבליין: מכיוון שאין וואקום, אז לפני שנתיים המשרד להגנת הסביבה יצא עם קול קורא לרשויות להפעיל קווי הזנק אמיתיים לאזורי תעסוקה.

<ניסן ליבליין: בעקבות הסקר שערכנו אז היה לנו מידע על אזורי ביקוש ושעות ביקוש.

<ניסן ליבליין: בשנה הראשונה פעל קו אחד מדרום העיר להר חוצבים – זה אומר שני אוטובוסים בוקר הלוך, שניים חזור - בהצלחה מוחצת.

<ניסן ליבליין: בעקבות ההצלחה, בשנה השנייה הוספנו עוד שני קווים שבאים ממערב העיר ומצפון העיר.

<ניסן ליבליין: גם הצלחה מוחצת.

<ניסן ליבליין: זה משפר את איכות החיים של הרבה עובדים, וגרם לכמה מהם גם כן להשאיר את הרכב בבית ולעלות על הקווים המיוחדים האלה.

<ניסן ליבליין: זה win-win.

<ניסן ליבליין: הוא ירוק, חוסך כסף, מוריד עומסי תנועה, ומקל על מצוקת החניה גם כן.

<ניסן ליבליין: אנחנו המשכנו לפנות למשרד התחבורה.

<ניסן ליבליין: באופן טבעי הוא הגורם שהיה צריך להוביל את השירות הזה.

<ניסן ליבליין: לצערנו, הוא יושב בצד, אין שום מענה, גם לא היענות לנושא הזה שהוכח כמתכון מוצלח.

<ניסן ליבליין: הקווים האלה היום ממומנים על ידי הגנת הסביבה ב-80%.

<ניסן ליבליין: 10% עיריית ירושלים, 10% הרשות לפיתוח ירושלים.

<ניסן ליבליין: אנחנו בסקר שאלנו שאלה - -

דב חנין: זאת אומרת, משרד התחבורה לא לוקח שום חלק בדבר הזה?

<ניסן ליבליין: אפס.

<ניסן ליבליין: הוא היה צריך להוביל.

<ניסן ליבליין: הוא ב-0.

<ניסן ליבליין: הוא לא נותן מענה לצורך וגם לא רוצה להפעיל קווים שהוכחו כמתכון - - אני מזדהה עם מה שאתה אמרת והנציג אמר.

<ניסן ליבליין: אומרים לנו ככה: יש הרבה קווים.

<ניסן ליבליין: נכון, יש הרבה קווים, אבל קו שמשמעותו לנסוע בתוך העיר עניין של שעה, לפעמים שני אוטובוסים, הוא לא יעיל.

<ניסן ליבליין: עוד מאותו דבר לא צריך, לא יעזור.

<ניסן ליבליין: צריך קווי הזנק אמיתיים, קיימים.

<ניסן ליבליין: מי שצריך לקחת את השרביט ולהוביל זה משרד התחבורה.

<ניסן ליבליין: אמרו לנו גם שאין מסוף בהר חוצבים, שזה לא נכון.

<ניסן ליבליין: יש מסוף.

<ניסן ליבליין: יש גם מקום במסוף בשפע, לאורך הרבה שעות.

<ניסן ליבליין: אני חי רק 14 שנה בהר חוצבים.

<ניסן ליבליין: ואגב, האוטובוסים שהיום מספקים את השירות בהצלחה, אין להם מסוף בכלל והם מצליחים לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: אני לא הייתי רוצה לשמוע למה לא, בשביל זה אנחנו לא צריכים להתכנס, אני רוצה לשמוע איך כן.

<ניסן ליבליין: אחת מהשאלות ששאלו בסקר היא: אם השירות, שהיום מסופק על ידי השותפים, הגורמים שאמרתי, היה מסופק על ידי אגד בתשלום בכרטיס רגיל, עלות רגילה, הם היו מוכנים - כי היום העובדים נוסעים בחינם - לשלם עבורו.

<ניסן ליבליין: 80% אמרו כן.

<ניסן ליבליין: אם ניקח בחשבון שהיה הרבה ביקוש מקרב השכונות שמהן יוצאים הקווים האלה של תושבים שהם לא עובדים בהר חוצבים - הם לא יכולים לנסוע על הקווים האלה, אבל הרבה מאוד היו רוצים או להשאיר את האוטו בבית, או לשפר את איכות החיים שלהם בצורה משמעותית – חוץ מהעובדים בהר חוצבים, אז ברור שהפתרון שאנחנו רוצים לדחוף אותו זה קווי אגד במתכון זהה לקווים הפעילים נכון להיום.

<ניסן ליבליין: כבר היום מצליחים הקווים האלה.

<ניסן ליבליין: יש אפשרות להרחיב את השירות ולעזור לעובדי הר חוצבים וגם לתושבים אחרים בעיר.

<ניסן ליבליין: אנחנו כבר בדקנו, יש עוד כמה קווים עם ביקוש גדול, רק מה, המשאבים מוגבלים ואנחנו נאלצים כל שנה להתרוצץ, לגייס ולקבל אישור מהמשרד להגנת הסביבה בנושא שהוא תנועתי-תחבורתי נטו.

דב חנין: תודה לך, תודה רבה.

דב חנין: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגלית לוי, מנהלת התאחדות התעשיינים במרחב ירושלים.

דב חנין: בבקשה, גברתי.

דב חנין: אני שומע באמת הרבה מאוד תלונות מאנשים שרוצים לבוא ולהתפרנס בירושלים, אבל במיוחד לא גרים בעיר.

דב חנין: אבל גם, למען האמת, מאנשים שכן גרים בעיר, אבל לא גרים ליד מקום התעסוקה שלהם בירושלים והם תקועים מכל מקום לכל מקום כמעט.

<גלית לוי: כן.

<גלית לוי: אז קודם כל תודה רבה על הדיון.

<גלית לוי: אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב.

<גלית לוי: אני אישית לא הייתי מודעת ולא הייתי ערה לעבודה שנעשית, הן ברמה הארצית, הן בעמותה שהכרתי פה שיושבים לצידי.

<גלית לוי: זה בהחלט יוזמות מבורכות, אין לנו אלא לברך על זה.

<גלית לוי: אני מייצגת את אזור ירושלים, אבל אני נמצאת כאן גם בשביל לדבר על הבעיה הארצית.

<גלית לוי: תשמעו, ברמה הארצית הבעיה הזאת היא בעיה חוצת אזורי תעשייה.

<גלית לוי: כל הקולגות שלי בצפון, בדרום, כל המפעלים שאנחנו מבקרים בכל אזורי התעשייה בארץ מלינים על הבעיה של הגעת עובדים לאזורי התעסוקה, לאזורי התעשייה.

<גלית לוי: כל אזור שהוא מכיל, אני מעריכה, למעלה מ-50 דונם, זה אזור שיש איתו בעיה של הגעה.

<גלית לוי: הדיירים, עובדים וגם כן מזדמנים כאלה ואחרים פשוט מתקשים להגיע.

<גלית לוי: נוצר פה בעצם משל של הביצה והתרנגולת.

<גלית לוי: אין פתרונות.

<גלית לוי: גם אם מנסים מידי פעם לייצר פתרונות כאלה ואחרים היות והבעיה היא בעיה כל כך שורשית והפתרונות האחרים – תיכף אני אדבר גם עליהם – קיימים, אז יש פה גם קושי של הסתגלות.

<גלית לוי: בשורה התחתונה, מפעלים בכל רחבי המדינה נאלצים בשורת תזרים המזומנים לשלם מאות ואף יותר מכך מיליוני שקלים בשנה בשביל להסיע את העובדים למקום העבודה.

<גלית לוי: בואו נראה איך זה מתארגן, לדעתי, לסוגיות של יוקר המחייה שאחר כך אנחנו פוגשים במקומות אחרים.

<גלית לוי: ולכן, אני חושבת שזה ממש ממש חשוב לקדם את הדיון איך פותרים את הבעיה הזאת בראייה מערכתית.

<גלית לוי: זה רק יעשה טוב.

<גלית לוי: אני מדברת גם על ההשפעות הסביבתיות, גם על הזמן האישי וזמן הפנאי של העובדים, ובטח בטח על העלויות, שאחר כך עלויות כבדות כאלו בוודאי מתגלגלות למקומות שאנחנו לא רוצים לפגוש אותן.

<גלית לוי: כמו שניסן ציין, יש ניסיון מאוד טוב בהר חוצבים.

<גלית לוי: יכול להיות שזה המודל שנמצא מתחת לפנס שאנחנו צריכים להרים אותו ולשכפל אותו.

<גלית לוי: מה שאני רוצה בעצם מכאן לקרוא זה למשרד התחבורה ולכל הגורמים האחרים שיושבים על המדוכה.

<גלית לוי: בואו נשב ביחד, בואו נעזור באמת במיפוי, בואו נעזור במציאת פתרונות שמדברים עם השטח, פתרונות שבעצם יודעים לדבר עם אזורי התעשייה השונים - כאשר אנחנו יודעים להעמיד מנגנון פרוס של כל מרחב אזורי התעשייה במדינת ישראל - ולבוא להעמיד פתרונות מתאימים שהעובדים בסופו של יום יוכלו ליהנות מהם.

<גלית לוי: כשאני באה באמת לאזור תעסוקה מסוים ואומרת, יש פתרון, יש תחבורה ציבורית, יש מפעיל חדש, יש מכרז, בואו תיכנסו, תשתלבו לזה, תורידו את העובדים מההסעות הקיימות הממומנות על ידי המפעל, אומר המפעל: רגע, אבל זה לא דבר שאנחנו יכולים לעשות אותו מחר בבוקר, יש פה זמן הסתגלות.

<גלית לוי: מכיוון שעובדים שרגילים כבר התרגלו לקבל פתרון אחר, לבוא ולהסביר להם - תראו יש קו אוטובוס שיוצא מפה, הולך לשם וכו', זה משהו שלוקח לו זמן.

<גלית לוי: אז חשוב גם את זה לשמוע, לשמוע את הקולות האלה מהשטח, להבין ולהתאים את הפתרונות בעצם למציאות, על מנת שהם בסופו של יום יצליחו.

<גלית לוי: הרווח הוא win-win של כולם, כולנו, כל הכיוונים.

<גלית לוי: תודה.

דב חנין: תודה, גברתי.

דב חנין: המצב בתחום הזה הוא באמת מצב איום ונורא, אני חושב שאף אחד לא יכול להתווכח על הקביעה הזאת.

דב חנין: אנחנו ננסה בסיכום הדיון לראות מול איזה גורמים אנחנו יכולים לעבוד בתחום הזה, אבל אני אבקש כבר עכשיו, גברתי, לומר לך שאנחנו נפנה גם אליכם, להתאחדות התעשיינים, כדי שאתם תרדו לשטח אליכם, אצלכם, למפעלים ולריכוזים של אזורי תעסוקה גדולים וגם תסמנו מבחינת

דב חנין: כם סדרי עדיפויות, איפה אתם חושבים.

דב חנין: אז הנה, למשל, שמענו כאן על מה שקורה בהר חוצבים.

דב חנין: אבל כמו הר חוצבים יש במדינת ישראל לא מעט ריכוזי תעסוקה שהמצב שלהם הוא לא טוב.

דב חנין: אז אנחנו רוצים לשמוע מכם אל"ף, איפה מרוכזות הבעיות, ובמידת האפשר גם מה הוא הכיוון של הפתרונות, או מה הוא סדר העדיפויות של האנשים שנמצאים בשטח מבחינת איזה פתרון הם היו רוצים לראות כדי שאזור התעסוקה שבו הם ממוקמים יוכל לקבל פתרון ושירות יותר טוב.

<גלית לוי: בשמחה אנחנו נרים את הכפפה.

<גלית לוי: תודה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: נמצא איתנו מר אבירן כץ.

דב חנין: בקשה, אדוני.

דב חנין: אני מבין שגם אתה מנוסה בתחבורה ציבורית.

<אבירן כץ: כן, אני, כמו רפאל שדיבר קודם, גם צרכן כבד של תחבורה ציבורית.

<אבירן כץ: אני גר בירושלים ועובד ברעננה.

<אבירן כץ: אגב, אני גר קרוב לכניסה לעיר, זאת אומרת, אני אפילו לא לוקח קווים בתוך ירושלים.

<אבירן כץ: יש הבדל מאוד גדול בין תחבורה ציבורית לרכב פרטי.

<אבירן כץ: יש לי קו מירושלים לרעננה – 947 - אבל הוא עובר בפתח תקווה, עובר בהוד השרון ועובר בשדה תעופה.

<אבירן כץ: לוקח לי להגיע איתו שעתיים וחצי בכל כיוון.

דב חנין: מירושלים לרעננה שעתיים וחצי?

<אבירן כץ: כן.

<אבירן כץ: ברכב פרטי זה לוקח בין שעה לשעה וחצי.

<אבירן כץ: זה לא משאיר הרבה מקום להתלבטות.

<אבירן כץ: אני מאוד מנסה להימנע מרכב פרטי.

<אבירן כץ: אני מוצא את עצמי מתמרן, יש שיתוף נסיעות ב-"וויז" וב-"מוביס", אבל לאט לאט אני יותר ויותר מתפתה כן לקחת רכב.

<אבירן כץ: יש לי עוד אופציה, שהיא לא 947, שכוללת 3 אוטובוסים: אוטובוס 401, 402 לגבעת שמואל, אוטובוס למסוף רעננה, ואוטובוס בתוך רעננה.

<אבירן כץ: אגב, גם ב-947 יש לי הליכה של רבע שעה, 20 דקות מהתחנה שבה אני יורד עד למקום העבודה שלי.

<אבירן כץ: אם זה היה קורה, הייתי מרוויח מזה מיידית, ההתלבטות בין לקחת אוטו הייתה יורדת מהפרק לגמרי.

<אבירן כץ: אני מכיר עוד אנשים שעושים את הדרך מירושלים לרעננה.

<אבירן כץ: אני בטוח שלפחות חלקם היו מוותרים על הרכב הפרטי.

<אבירן כץ: גם היה עכשיו, עדיין יש יוזמות של משרד התחבורה לשיפור תשתיות בכבישים.

<אבירן כץ: כביש 1.

<אבירן כץ: זה מאוד נחמד וזה באמת כייף לנסוע בכביש 1 החדש.

דב חנין: לא, אתה כנראה לא נוסע בו.

דב חנין: לא כייף לנסוע בכביש 1 החדש.

<אבירן כץ: אני נוסע בבוקר בכביש 1.

<אבירן כץ: אני הייתי מרוויח הרבה יותר אם התקציב הזה היה מוסט לקווים יותר מהירים.

<אבירן כץ: אפילו לא קו הזנק, רק קו יותר מהיר מירושלים לרעננה.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: רענן חסידוף הוא יועץ לרשויות מקומיות בתחום תחבורה ציבורית וגם סייע לנו בוועדת המשנה.

דב חנין: בקשה, אדוני, אני אשמח לשמוע את הערותיך.

<רענן חסידוף: תודה, היושב-ראש, תודה לחברים.

<רענן חסידוף: אני פשוט רואה שאין פה מהרשויות המקומיות.

<רענן חסידוף: אני אנסה לעזור בשמם.

<רענן חסידוף: רשות מקומית שרוצה לקדם קווי הזנק יכולה לעשות את זה, אבל זה גורם להם טרחה רבה, הרבה שעות, יזע ודמעות, כי הם סך הכל פועלים מול משרד התחבורה.

<רענן חסידוף: רשות מקומית לא מפעילה קו.

<רענן חסידוף: יש רשויות שמוכנות לקחת את המאמץ הזה ולפעול.

<רענן חסידוף: אני אתן לכם דוגמה כמו שוהם, שהחליטה לפתוח פארק תעשייה חדש וראש המועצה החליט לקחת על עצמו לפתוח קו הזנק לאזור התעשייה שלו.

<רענן חסידוף: הוא אפילו הכין פרוספקט כזה יפה שמראה שיש קו כזה, כדי למשוך את האנשים שייסעו בזה, אבל שוב, זה בא על חשבון תשומות אחרות.

<רענן חסידוף: המדינה מוגבלת בתקציב, אז אם לוקחים קווים שהם לא פעילים והופכים אותם לקווי הזנק שהם ישירים, יש היצע לכולם.

<רענן חסידוף: עוד דוגמה – מודיעין.

<רענן חסידוף: פתחו קו חדש לאזור התעסוקה בעתידים.

<רענן חסידוף: העירייה דחפה, התושבים דחפו והצליחו לעשות את זה.

<רענן חסידוף: יש כל כך הרבה רשויות שלא יכולות לשאת בנטל הזה, אז כאילו התפקיד הוא של משרד התחבורה.

<רענן חסידוף: אבל אם יש רשות שמוכנה לקדם ולעשות, יש מול מי לעבוד.

<רענן חסידוף: אני יודע שמשרד האוצר מתקצב ומוכן לתקצב כל קו הזנק חדש, במידה ומביאים לו את ההצעות.

<רענן חסידוף: עוד משהו קצר לסיכום.

<רענן חסידוף: אם עושים קו הזנק, כמו שדיברו על זה, שהוא מאסף, שהוא יביא את האנשים למקום העבודה אבל ייקח לו שעה וחצי להגיע, אז לא ישתמשו בו.

<רענן חסידוף: חבל סתם להפעיל קווים חדשים שמתוכננים, כמו קווים נגיד משוהם לקריית עתידים, אבל שייסעו דרך פתח תקווה ושכונות חדשות.

<רענן חסידוף: לא ישתמשו בו.

<רענן חסידוף: חבל סתם להקים קווים כאלה.

<רענן חסידוף: תודה על שיתוף הפעולה.

דב חנין: תודה לך, אדוני.

דב חנין: נמצא איתנו מר קדרון מארגון "נכים למען נכים".

דב חנין: בקשה, אדוני.

<דן מיכאל קדרון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, מנהלת הוועדה והפורום המכובד הזה.

<דן מיכאל קדרון: תראו, יש דבר אחד שאפשר לעשות - להפריד את התחבורה הציבורית, זאת אומרת, בכבישים הראשיים, החדשים היום לעשות נתיב מירושלים עד תל-אביב, להפריד את התחבורה הציבורית מהקווים.

<דן מיכאל קדרון: מירושלים עד תל-אביב שיהיה קו נפרד רק לתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: אותו דבר תל-אביב-באר-שבע.

<דן מיכאל קדרון: אז אנשים יוכלו להגיע יותר מהר.

<דן מיכאל קדרון: בנוסף, גם צריך לעזור לנכים שרוצים לעלות לתחבורה הציבורית הבין עירונית.

<דן מיכאל קדרון: היום נכה לא יכול לעלות לתחבורה הבין עירונית, אבל אם יפרידו את הנתיב, זאת אומרת, הנתיב יהיה תל-אביב-באר שבע נתיב של התחבורה הציבורית בלבד, זה יהיה חצי מהזמן, כי המגמה שלנו שייסעו בתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: פחות תאונות, פחות זיהום, ואנשים יגיעו.

<דן מיכאל קדרון: מה שחשוב לדאוג לכולם, שכולם ייהנו מהתחבורה הציבורית.

<דן מיכאל קדרון: ואני משוכנע, יושב-ראש הוועדה, מנהלת הוועדה וכל מכובדי שיושבים פה, כולל שר התחבורה, אפשר לעשות עם קצת יותר רצון.

<דן מיכאל קדרון: תודה רבה.

דב חנין: תודה לך, אדוני.

דב חנין: מר יער מאיר, מנהל פורום חברות התחבורה הציבורית הפרטיות.

דב חנין: בקשה, אדוני.

<יער אמיר: תודה, אדוני היושב-ראש.

<יער אמיר: אני רק רוצה להגיד שכמובן פורום חברות התחבורה הציבורית הפרטיות תומכים בכל שדרוג ושיפור של התחבורה הציבורית, ובמיוחד בקווי הזנק.

<יער אמיר: צריך להדגיש שתי נקודות מאוד מאוד חשובות.

<יער אמיר: אל"ף, נושא התשתיות.

<יער אמיר: כדי להפעיל מערכת תחבורה ציבורית, כדי להפעיל קווי הזנק, יש צורך לוודא שיש תשתיות מתאימות, בין אם זה תחנות, מסופים, קניונים תפעוליים לאוטובוסים.

<יער אמיר: לצערנו, רשויות מקומיות רבות מסרבות להשקיע בתשתיות לאוטובוסים, כי הן מרוויחות.

<יער אמיר: אם זה אזורי תעסוקה, הן מרוויחות עוד כמה מטרים של ארנונה.

<יער אמיר: וכמובן שעדיף גם להקצות נתיבי העדפה לאוטובוסים בכניסה לאזורי התעסוקה, כדי שהם לא יצטרכו לעמוד בפקקים עם כל הרכבים הפרטיים.

<יער אמיר: כך זה ייצור תמריץ להשתמש בתחבורה ציבורית.

<יער אמיר: הנושא השני והמאוד מאוד מהותי - כל שינוי וכל שיפור שרוצים לעשות במערכי התחבורה הציבורית לא יוכל להתבצע ללא מציאת פתרון לבעיית המחסור בנהגים.

<יער אמיר: המחסור הולך וגדל.

<יער אמיר: לצערנו כיום לא נראה פתרון קרוב.

<יער אמיר: חייבים למצוא לזה פתרון, לפני שעושים שינויים מהותיים וגדולים, כי אחרת המפעילים לא יוכלו פשוט לבצע את השירות.

דב חנין: אנחנו עוסקים, כמובן, גם בבעיות האלו.

דב חנין: אנחנו נמשיך לעסוק בהן.

דב חנין: גם בכנס הזה נעסוק בסוגיית הנהגים, נחזור ונעסוק בסוגיית הנהגים.

דב חנין: בהמשך לבקשה שלי מהתאחדות התעשיינים אני הייתי רוצה לבקש מכם – דרך המפעילים השונים שאתה נמצא איתם בקשר - להביא בפנינו במיוחד אינפורמציה על חסמים, זאת אומרת, כאשר יש כבר, קיימים קווים שפעילים, שמופעלים לאזורי תעסוקה, איפה אתם רואים נמצא הקושי, איזה נקודות הייתם רוצים לקבל העדפות ואתם לא מקבלים, באיזה מקומות חסרות תשתיות שקשורות לאזורי תעסוקה – אנחנו בדיון הזה מתמקדים באזורי תעסוקה - והתשתיות האלו חסרות ומפריעות לכם במתן שירות מתקדם וטוב.

דב חנין: נרצה פשוט כמה דוגמאות קונקרטיות, כדי שאפשר יהיה איתן לעבוד.

דב חנין: מר אליהו עשור מ"דן בדרום".

<אליהו עשור: בוקר טוב.

<אליהו עשור: אני מחברת "דן בדרום".

<אליהו עשור: "דן בדרום" פעילה באשכול צפון הנגב.

<אליהו עשור: לנו יש פחות בעיה עם אזור תעסוקה ועובדים שמבקשים להגיע, כי יש פחות אזורי תעסוקה בדרום.

<אליהו עשור: היחיד שיש זה "אינטל".

<אליהו עשור: שם הם נותנים שירות עם שאטלים לעצמם.

<אליהו עשור: בפגישה שדרור גנון ומאיר חן קיימו איתנו לפני כ-3 חודשים, נשאלנו והתבקשנו לבדוק - -, ואכן זה מה שאנחנו נעשה.

<אליהו עשור: תודה רבה.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: מר שינברג, מנהל פרויקט שילובים של רכבת ישראל.

דב חנין: הרכבת היא כמובן אמצעי תחבורה מאוד מאוד מיוחד, במובן הזה שהוא באמת יוצא מנקודה אחת ומגיע לנקודה אחרת בלי עיכובים ברגיל, בלי עיכובים מיוחדים.

דב חנין: הקושי ברכבת זה כמובן העובדה שלא בכל מקום נמצאות תחנות רכבת, ואם אנחנו רוצים שאנשים מבית לבית יגיעו ויבחרו ברכבת, אנחנו צריכים לשלב את הרכבת בתוך מערכת של הסעות, היסעים, חיבורים, קישורים וכדומה.

דב חנין: אתה מנהל את הפרויקט שעוסק בנושא הזה ברכבת ישראל.

דב חנין: מה אתה יכול לומר לנו מתוך הניסיון שלכם שיכול לתרום לדיון שלנו כאן על חיבור לאזורי תעסוקה?

<מושיק שינברג: טוב, אז בוקר טוב.

<מושיק שינברג: אני רוצה קצת לספר כמה דוגמאות על התהליך שאנחנו שותפים לו ביחד עם משרד התחבורה וגם רשויות, כל הנושא של השילוביות שהזכרת.

<מושיק שינברג: אז הנושא של השילוביות ברכבת, במיוחד למרכזי תעסוקה, זה משהו שהוא מאוד מאוד משמעותי מבחינתנו ואנחנו שמים עליו דגש.

<מושיק שינברג: אגב, שילוביות זה לאו דווקא רק בתחבורה ציבורית, זה גם יכול להיות ברגל, זה יכול להיות באופניים, זה יכול להיות בכל מיני דרכים.

<מושיק שינברג: אני יכול להגיד שכל אזור תעסוקה שרלוונטי לתחנת הרכבת ומעניין אותנו, אנחנו בודקים איך אנחנו מתחברים אליו.

<מושיק שינברג: אני מציע פה לגברת מהתאחדות התעשיינים, שאם יש איזה שהוא משהו, לא יודע, שאנחנו עוד לא עלינו עליו, או יש איזה שהוא פער שאנחנו לא מכירים, אני מציע שנשב ביחד ונראה איך מגשרים על הפער הזה.

<מושיק שינברג: אני אביא כמה דוגמאות ספציפיות ככה לטובת הדיון לכמה תהליכים טובים, אני חושב, שקרו פה.

<מושיק שינברג: קודם כל, בתחנות רכבת חדשות - - אני יכול להגיד שהיום לקראת כל פתיחת תחנת רכבת חדשה יש דיון במשרד התחבורה עם כל הגורמים הרלוונטיים, ממפים את מוקדי התעסוקה ומרכזי התעסוקה המרכזיים שרלוונטיים לתחנת הרכבת, ומוצאים איך מחברים אותם.

<מושיק שינברג: עכשיו היה רכבת העמק שנפתחה.

<מושיק שינברג: אם זה המכללה ובית החולים, אם זה רכבת כרמיאל שתיפתח עכשיו בכרמיאל או אזור תעשייה בר-לב אחיהוד.

<מושיק שינברג: זאת אומרת, זה איזה שהוא תהליך סדור שלקראת כל תחנת רכבת חדשה עושים את המיפוי הרלוונטי ובודקים איך מתחברים אליו.

<מושיק שינברג: בתחנות רכבת קיימות הנושא הזה טיפה יותר מורכב, כי זו כבר מערכת קיימת, עם תשתית קיימת, עם אילוצים, מגבלות וחסמים.

<מושיק שינברג: אבל אני אתן כמה דוגמאות, בעיני דוגמאות יפות.

<מושיק שינברג: הראשונה בהן - דווקא מישהו הזכיר פה - זה פארק אפק.

<מושיק שינברג: היינו ביחד בסיור איתך בתחנת הרכבת ראש העין.

<מושיק שינברג: שם יש חיבור שבעבר היה בשאטל של הרכבת והוא עבר לתחבורה ציבורית של חברת "אפיקים".

<מושיק שינברג: קו תחבורה ציבורית של נסיעה מהרכבת לאזור תעשייה אפק עם מאות עובדים ביום, זה משהו שפועל בצורה מאוד מאוד יפה.

<מושיק שינברג: אם ניקח את תחנת רכבת ההגנה, שזה צמוד לכל מרכז העסקים, הבנקים, אז פעם, בעבר זה אזור שלא היה משורת.

<מושיק שינברג: היום אתה יוצא מתחנת רכבת ההגנה בשעות הבוקר אתה רואה קווי תחבורה ציבורית ממתינים עד גשר ההגנה.

<מושיק שינברג: גם שם היינו בסיור.

<מושיק שינברג: אני מדבר על מאות נוסעים שממתינים ונוסעים לאזורי התעסוקה הלוך וחזור.

<מושיק שינברג: תחנת רכבת ההגנה זה משהו שרואים אותו במספרים את הגידול שקרה שם.

<מושיק שינברג: אני אתן דוגמה דווקא מהפריפריה.

<מושיק שינברג: עוד פעם הדיון פה מתרכז מטבע הדברים יותר באזור ירושלים, אבל אני רוצה לתת פה איזו שהיא מפה של תמונה ארצית.

דב חנין: פשוט הירושלמים הצליחו להגיע לירושלים, אתה יודע.

דב חנין: אנשים אחרים היה להם יותר קשה.

<מושיק שינברג: אז אני אתן דוגמה דווקא מאתמול.

<מושיק שינברג: אתמול החל לפעול מאזור התעשייה יוקנעם.

<מושיק שינברג: אזור תעשייה יוקנעם מחובר, מבחינת הרכבת אני מסתכל, לשתי תחנות רכבת: כפר יהושע לצפון ובנימינה לדרום.

<מושיק שינברג: אתמול הוא התחבר סופית גם לדרום.

<מושיק שינברג: יש קו תחבורה ציבורית חדש של חברת "סופרבוס", שמחבר בין תחנת רכבת בנימינה לאזור תעשייה יוקנעם.

<מושיק שינברג: כלומר, מבחינתנו השורה התחתונה של הדבר הזה - - אני רוצה להגיד שאנחנו בעזרת משרד התחבורה, בעזרת חברות תחבורה הציבורית אנחנו על זה וזה מאוד מאוד חשוב לנו.

<מושיק שינברג: כמובן שאפשר תמיד לשאוף ליותר, לעוד תקציבים, לעוד ועוד ועוד שירות.

<מושיק שינברג: זה, כמובן, בדחיפה ותרומה של כל אחד ואחת.

<מושיק שינברג: זה רק ילך וישתפר, זה ברור.

<מושיק שינברג: אבל אני אתן דוגמה, משהו שאני חושב שזה משהו שהוא בכלל - - דווקא זה פורום שמשלב בתוכו ארגונים, נקרא לזה אזרחיים, וגם נגעו בו - - זה הנושא של המידע.

<מושיק שינברג: המידע והפרסום זה משהו שאני חושב שכולנו יכולים לסייע בו, כי הרבה פעמים אני - הרבה ממה שאני מסתובב בשטח - יודע על קווים ועל שירות טוב שנותנים ביחד ומשולבים בו ביחד כולם.

<מושיק שינברג: כדי להביא מישהו חדש להשתמש בזה, זה משהו שלוקח זמן.

<מושיק שינברג: רק אתמול הייתה לי איזו ישיבה עם איזה מישהו דווקא בתחום התחבורה הציבורית.

<מושיק שינברג: הוא מעדיף לנסוע כל יום ברכב הפרטי שלו.

<מושיק שינברג: מאשדוד לרמת החייל הוא נוסע כל יום בבוקר שעתיים.

<מושיק שינברג: אמרתי לו, תגיד - והוא יודע על השירות שיש לו - יש לך קו רכבת, תמשיך, אחרי זה יש לך שאטל או תחבורה ציבורית מתחנת בני ברק עד לרמת החייל.

<מושיק שינברג: הכל טוב, הכל יפה, ועדיין הייתה לו איזו שהיא מניעה לעשות את זה, למרות שיש שירות מצוין.

<מושיק שינברג: אני אומר את זה, בגלל שאני מכיר את זה, אני חי בשטח ואני יודע את זה.

<מושיק שינברג: וזה מה שאני חושב שאנחנו צריכים לחשוב עליו - איך אנחנו עושים ביחד איזה שהוא טוויסט, אולי דווקא בשיתוף הארגונים של התחבורה הציבורית, להראות את האור מה שנקרא, לא רק להראות את החושך שיש, כי יש הרבה נקודות אור, הרבה מקומות טובים שיש.

<מושיק שינברג: צריך לחשוב איך אנחנו מעודדים את הציבור לעשות את המעבר הזה, וזה בעיני אחת מהמהפכות שאנחנו צריכים לעשות בתחום הזה.

דב חנין: אתה לגמרי צודק, אגב, כי דוגמה אחת טובה של משהו שעובד, התרומה שלה לשינוי יכולה להיות הרבה הרבה יותר גדולה מאשר המון המון מקרים שבהם אנחנו רואים איך דברים לא עובדים, איך המערכת תקועה וכדומה.

דב חנין: מבחינה זו אני באמת מברך על העבודה שנעשית ברכבת.

דב חנין: הרכבת היא גם אמצעי תחבורה שיש לו את הסגולה, את היכולת להעביר אנשים מרכב פרטי.

דב חנין: אנחנו מכירים מחקרים על זה בעולם.

דב חנין: רכבת לא תצליח לעשות את זה, אם היא לא תהיה חלק ממערכת משולבת ואינטגרטיבית שתאפשר לאנשים להגיע מדלת לדלת בצורה נוחה ובצורה טובה.

דב חנין: רשות הדיבור לשוקי שדה, מנכ"ל ארגון חברות ההסעה, או שהוא יצא בדיוק?

דב חנין: הוא יצא לרגע.

דב חנין: מר אורי קריב, "ספרפלייס".

<אורי קריב: לא ביקשנו לדבר.

דב חנין: לא ביקשת.

דב חנין: אתה מוותר, תודה.

דב חנין: אוקי, בואו נעבור למשרד התחבורה.

דב חנין: הרבה מאוד שאלות, הרבה מאוד הערות קיבלתם.

דב חנין: בואו נשמע מה אתם אומרים.

<דרור גנון: קודם כל, תודה רבה ובוקר טוב.

<דרור גנון: אני אפתח ואומר שאנחנו לא באים וכרגיל לא אומרים שיש עדיין רמה גבוהה של שירות תחבורה ציבורית, גם לא לאזורי תעסוקה.

<דרור גנון: אף אחד פה לא בא ואומר ולא אמרנו שזה נכון וקיים.

<דרור גנון: וזה נכון שזה נידון, כמו שאמר גיל, לפני 3 שנים, וזה גם הגיע לוועדה.

<דרור גנון: כתוצאה מאותה התנעה נקרא לה אנחנו נכנסנו כן לתכנון.

<דרור גנון: אני יודע שאנשים אומרים דברים שהם בחוסר ידיעה, מתוך מה שהם מכירים, אבל כן נושא של קווי הזנק נמצא בראש הרשימה של הפרויקטים של אגף תחבורה ציבורית במשרד, ברשות לתחבורה ציבורית.

<דרור גנון: אני יכול להגיד לך שהנושא של קווי הזנק יושב כיום על קרוב ל-40% מהתקציב של תוספת השירות.

יעל כהן-פארן: כמה התקציב?

<דרור גנון: בסביבות ה-250 מיליון.

יעל כהן-פארן: אז 40% מזה זה קווי הזנק?

<דרור גנון: כן.

דב חנין: משרד האוצר טוען שהם הקצו 50 מיליון שקלים שלא נוצלו.

<דרור גנון: אני לא יודע מה משרד האוצר טוען, אבל אם הוא היה מגיע לכאן וטוען את זה, היינו יכולים, אולי, לאמת את הטענה שלו.

<דרור גנון: אני לא רואה - -

דב חנין: אז אנחנו נבדוק את הטענה.

דב חנין: דרור, רק כדי לסגור את הנקודה הזאת, אתם טוענים שהכסף שהוקצה לטובת קווי הזנק מוצה כולו, השתמשו בו כולו?

<דרור גנון: מה שקורה, וצריך להבין את זה, מהרגע שמחליטים על פתיחת קו ישנו תהליך, והתהליך הזה אורך זמן.

דב חנין: זאת אומרת, זה נכון שלא כל הכסף שהוקצה השתמשתם בו.

<דרור גנון: הפוך.

<דרור גנון: הכסף שהוקצה חויב, אבל הוא עדיין לא התחיל מה שנקרא להיפרע.

דב חנין: זאת אומרת, לא השתמשתם בו.

<דרור גנון: אני אומר שהוא חויב.

<דרור גנון: זה אומר שהמפעיל קיבל הנחיה לרכוש אוטובוס, להביא נהג ולהתחיל להיערך תפעולית.

<דרור גנון: זה פרק זמן שלוקח מספר חודשים עד שהאוטובוס מגיע.

<דרור גנון: אין איזה האנגר ששורקים והאוטובוסים מגיעים.

דב חנין: דרור, אני מבין.

דב חנין: אני רק אומר לך מה אומר משרד האוצר, כיוון שהנציג שלהם כרגע לא נמצא כאן.

דב חנין: הם אומרים: אנחנו נתנו כסף, משרד התחבורה לא משתמש בכסף.

<דרור גנון: אז זה לא נכון.

<דרור גנון: ואני אומר בפעם המאה שזה לא נכון.

<דרור גנון: אתה יכול לחזור על זה, אני אגיד אותו דבר.

דב חנין: הם חוזרים על זה.

דב חנין: אני לא חוזר על שום דבר.

<דרור גנון: אנחנו ממצים את הכסף.

<דרור גנון: הם מסתכלים מהרגע שהכסף מתחיל לעבור למה שנקרא בכסף סובסידיה למפעיל.

<דרור גנון: אנחנו מתחילים לספור את הזמן מהרגע שאנחנו נותנים הנחיה למפעיל להיערך להפעלה.

<דרור גנון: יש פרק זמן מסוים שהמפעיל צריך להביא אוטובוס, להתארגן, שזה פרק זמן של מספר חודשים.

<דרור גנון: מנגד, יש את הפעילויות שכבר התחילו בתחילת השנה שפועלים.

<דרור גנון: אז להגיד ש-50 מיליון לא נוצל - - אני לא יודע מי אמר לך את זה, אבל אני אעשה את הבירור - -

דב חנין: הראל שליסל.

<דרור גנון: אז אני הייתי חוזר להראל שליסל והייתי אומר לו גם שמשרד התחבורה ביקש בתחילת השנה תקציב של 130 מיליון שקלים עבור קווי הזנק - וקיבל רק 50 מיליון שקלים.

<דרור גנון: צריך לבדוק גם את זה אולי.

דב חנין: מאה אחוז, אנחנו נבדוק, בהחלט.

דב חנין: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים.

דב חנין: אני לא מייצג כאן את משרד האוצר.

<דרור גנון: אני מבין, בסדר.

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: אני חושב ש-130 מיליון שקל לטובת פתרונות מהירים לאזורי תעסוקה זה סכום כסף צנוע מאוד.

<דרור גנון: נכון.

דב חנין: שבוודאי היה צריך לתת אותו, לא להסתפק ב-50 מיליון, אבל אני אומר שכל כסף שניתן אנחנו רק צריכים לוודא שהוא גם מנוצל.

<דרור גנון: ייאמר לזכותנו שאנחנו בסופה של שנה מנצלים את הכסף עד הגרוש האחרון, וגם מנסים לשנורר – אני אומר את זה בכוונה – כסף נוסף תוך כדי תהליך, אם זה בהחלטות ממשלה כאלו ואחרות או בכל מיני צרכים - -

יעל כהן-פארן: לדרוש, לא לשנורר.

דב חנין: הוא ניסה להגיד את זה בצורה מדויקת.

יעל כהן-פארן: לא, כי אל תביאו כסף מיחיאל אקשטיין, אתה יודע.

<דרור גנון: לא, אני צוחק.

יעל כהן-פארן: אולי נגיע גם לשם.

דב חנין: נגיע, נגיע.

<דרור גנון: בתור מטאפורה.

<דרור גנון: אנחנו כן פועלים למצות את כל התקציבים שאנחנו מקבלים.

<דרור גנון: וחשוב להבין שבסופו של יום אנחנו צריכים לשפר רמת שירות גם במקומות אחרים במדינה, לצרכים אחרים.

<דרור גנון: יש הרבה צרכים נוספים.

דב חנין: אנחנו לא עוסקים כרגע בצרכים האחרים, אנחנו מתעסקים רק בנושא הזה.

<דרור גנון: ברור, ברור, אני רק נותן את התמונה הכוללת באופן כללי.

<דרור גנון: עכשיו, כן הוכנה תכנית, הוכנו עקרונות להפעלת קווי הזנק.

<דרור גנון: הם מתבססים, פחות או יותר, על כל מה שנאמר על ידי הדוברים.

<דרור גנון: הדוברים פה בסך הכל מדברים מתוך הניסיון והפעילות שהם מבצעים יום יום.

<דרור גנון: ואנחנו העתקנו פשוט את מה שהם אמרו לתוך אותם קווים.

<דרור גנון: לא המצאנו שום דבר, לא ניסינו להיות חכמים במיוחד.

<דרור גנון: זמני הנסיעה של הקווים האלה אמורים להיות קצרים יותר, הקווים האלה אמורים להיות ישירים יותר.

<דרור גנון: כמובן שיהיו מספר תחנות באזור המוצא והשאיפה שהתחנות הבאות יהיו באזור היעד, כן?

<דרור גנון: אבל לפעמים יש עוד נקודות בדרך שהן יכולות לחולל ביקושים גבוהים שיכולים בעצירה קצרה לתת גם יתרון גדול לאנשים נוספים.

<דרור גנון: כמובן שהמסלולים אמורים להיות גם בתדירות יחסית טובה בבוקר ואחר הצהריים.

<דרור גנון: חשוב להבין שמדובר גם בקווים שהם מאוד לא מאופיינים על ידי קווי תחבורה ציבורית.

<דרור גנון: הם נוסעים בבוקר, הם נוסעים אחר הצהריים, ובאמצע כמעט אין פעילות, זאת אומרת, הם צריכים להיות קווים שהם, לכאורה, גם לא יעילים כלכלית ברמת התחבורה הציבורית, אבל הם יעילים ברמה המשקית.

<דרור גנון: חשוב להבין את זה.

<דרור גנון: זה גם מייצר בעיות תפעוליות למפעילים שאנחנו צריכים לפתור להן אותן מכיוונים אחרים, כי הנהג נוסע שעה וחצי-שעתיים בבוקר, אחרי זה צריך לנוח איזה 5 שעות, ואז לנסוע בשעות השיא מחדש.

<דרור גנון: זה יוצר עניינים שצריך לייצר מול המפעיל בכל מיני תהליכים נוספים - והם לא פשוטים.

יעל כהן-פארן: למפעילי האוטובוס תמיד יש שעות שיא ושעות שפל.

<דרור גנון: פה קיצוני.

<דרור גנון: פה זה מאוד קיצוני.

<דרור גנון: בקווים עירוניים גם יש שעות שפל, פה אין כמעט בכלל שעות שפל, אבל זה בסדר.

<דרור גנון: אני חלילה לא אומר שזה אמור להיות חסם, פשוט זה דורש טיפול נוסף, זה הכל.

<דרור גנון: בשנת 2015 עד היום פתחנו 19 קווים.

<דרור גנון: בניגוד - ופה גיל אני חולק עליך, אני מתנצל - לאמירה שקווי הזנק למגזר הערבי הם לא נקראים קווי הזנק, אז הם כן נקראים קווי הזנק.

<דרור גנון: אנחנו מייצרים גם קווי תעסוקה למגזר הערבי.

<דרור גנון: 9 מהם נפתחו במהלך שנת 2016.

יעקב גיל: זה נאמר בהקשר התקציבי, לא בהקשר - -

<דרור גנון: מה זה קשור?

<דרור גנון: תקציב הוא תקציב.

יעקב גיל: קשור, כי אין מספיק תקציב.

<דרור גנון: לא קשור.

<דרור גנון: דווקא למגזר הערבי יש תקציב ייעודי שמנוצל עד תום כל שנה.

יעקב גיל: יש גם פרויקטור.

<דרור גנון: יש גם פרויקטור, בלי קשר.

<דרור גנון: יש 3 פרויקטורים לטובת העניין.

<קריאה: יש צוות מלווה.

<דרור גנון: יש צוות מלווה, נכון.

<דרור גנון: לכן, אני חושב שכן, נהפוך הוא, במגזרים שהם גם חלשים יותר וגם ההתבססות שלהם מורכבת יותר, אז כן חשוב לתת להם.

<דרור גנון: בשנת 2016 מופעלים, מתוכננים 17 קווים נוספים, שהם קווי הזנק מלאים.

<דרור גנון: כמובן שיש גם קווים משרתים, שהם קווים שהם פחות מהירים, לא כמו קו 25.

<דרור גנון: קו 25 הוא קו אורכי שמשרת הרבה צרכים נוספים, וגם, דרך אגב, הוא משרת צורכי תעסוקה במרכז תל-אביב.

דב חנין: ברור.

דב חנין: הוא קו טוב.

דב חנין: אני לא נגדו.

דב חנין: אני רק אומר, זה לא קו הזנק, זה קו אוטובוס.

<דרור גנון: בסדר גמור.

<דרור גנון: ולא הגדרנו אותו מעולם כקו הזנק.

<דרור גנון: הוא לא מופיע בשום מקום, הוא לא הוגדר כקו הזנק.

יעקב גיל: הוא מופיע במצגות שלכם כ"קווים פעילים בעלי אופי של קווי הזנק".

דב חנין: לא.

דב חנין: יש לנו קווים שמשרתים אזורי תעסוקה.

דב חנין: יש פה איזו שהיא טבלה שכתוב עליה "קווים פעילים בעלי אופי של קווי הזנק", וקו 25 נמצא בהם.

דב חנין: אני מבין שהטבלה היא טבלה של משרד התחבורה.

יעקב גיל: הנה המצגת שלכם.

<דרור גנון: עוד פעם, כשאנחנו מתייחסים לאזורי תעסוקה, אז אנחנו מתייחסים לאזורי תעסוקה שנמצאים בתחום של הזמני נסיעה שאנחנו הגדרנו באותו קו, לאו דווקא לכל האזורים שאתה יכול להגיע אליהם באותו קו.

<דרור גנון: מה הכוונה?

<דרור גנון: אם אתה מסיים בבת-ים ואתה מגיע לאזור תעסוקה שהוא קרוב, בשביל אותו בת ימי הנסיעה קצרה והוא כן ישתמש בו.

<דרור גנון: הוא גם בתדירות גבוהה.

<דרור גנון: הוא לא קו הזנק שמיועד לשרת נקודה לנקודה.

<דרור גנון: מאפיין זה לא אומר שהוא קו הזנק, אלא הוא נותן גם שירות נוסף, ולכן אני אומר קו 25 הוא לא קו הזנק מלא.

דב חנין: הוא לא קו הזנק.

<דרור גנון: לא אמרתי אחרת.

<דרור גנון: אבל הוא כן נותן שירות.

<דרור גנון: בשנת 2018 מתכננים עוד 16 קווים.

דב חנין: כל קווי התחבורה הציבורית נותנים שירות, זה כולנו מסכימים.

<דרור גנון: שירות תעסוקתי - -

דב חנין: נדבר תיכף על הלקסיקון.

<דרור גנון: פתחנו גם שנה שעברה את קו 21, קו 22, שמשרתים גם תחנות רכבת לאזורי תעסוקה ייעודיים.

<דרור גנון: הם גם משרתים נוסעים אחרים.

<דרור גנון: הם מאוד ישירים.

<דרור גנון: אנחנו מטפלים באופן כללי באזורי התעסוקה הגדולים יותר, או נקרא לזה שהם מעל 5,000 מועסקים, כי הם גם בפוטנציאל והמיקום שלהם יותר זמין כשלב ראשון - אם זה רמת החייל- אזור תל אביב, מגדל העמק, אלון תבור, כרמיאל, תפן, עמק - - בבאר שבע יש קווים חדשים שנפתחו, השקנו אותם ביום חמישי האחרון.

<דרור גנון: רעננה, שאנחנו בקשר גם עם אחת חברות הייטק הגדולות – "אמדוקס".

<דרור גנון: אנחנו עובדים איתם באופן ישיר.

<דרור גנון: משרד התחבורה עובד עם מחולל ביקושים גדול שגם מוכן לייצר איתנו תהליך מאוד מעניין של העברת העובדים שלו לתחבורה ציבורית, זאת אומרת, לייצר תמריצים לטובת השימוש.

<דרור גנון: ולכן, אנחנו גם נייצר פה תהליך משותף.

<דרור גנון: שוהם, שאנחנו משקיעים בו הרבה משאבים.

<דרור גנון: וירושלים.

<דרור גנון: עכשיו לגבי ירושלים, מה שאמר האדון הוא צודק.

<דרור גנון: אזור התעשייה בהר חוצבים הוא באמת פחות טוב.

<דרור גנון: יש שם גם פקקי ענק בבוקר, שגם אם האוטובוס היה מגיע, היה לו מאוד קשה להיכנס גם ככה, אבל זו לא סיבה באמת - -

<ניסן ליבליין: - מצליח.

<דרור גנון: בסדר גמור.

<דרור גנון: שם הייתה לנו בעיה נוספת.

דב חנין: למה משרד התחבורה, אגב, לא בתמונה בעניין הפתרונות?

<דרור גנון: אנחנו כן בתמונה בעניין הפתרונות.

<דרור גנון: יש לנו חבילה של 5 קווים, שאמורה להתחיל לפעול בקרוב.

<דרור גנון: היא תפעל בהדרגתיות.

<דרור גנון: העניין הוא שהיו לנו קשיים עם עיריית ירושלים לייצר את התחנות.

<דרור גנון: כל המיקומים שאנחנו ביקשנו לייצר קיבלו התנגדות מאותם מפעלים, כי הם מבטלים עוד כמה מקומות חניה שגם ככה חסרים שם.

<דרור גנון: ובסוף קיבלנו מיקומים שהם פחות טובים לתחבורה ציבורית.

<דרור גנון: ועל זה אנחנו הולכים להמשיך להילחם מול העירייה, כי כמו שאנחנו רוצים להביא לשם את הקו, אנחנו רוצים שהוא יהיה במיקומים הטובים ביותר.

<דרור גנון: בהר חוצבים ספציפית יש גם בעיה תנועתית של הכבישים שם.

<דרור גנון: היא מאוד מורכבת.

<דרור גנון: האמירה לגבי המסוף היא לא מדויקת, כי היום אנחנו נלחמים גם מול גורמים כאלה ואחרים בעירייה לקבל מסוף שהוקצה לנו בטאבה - של 4 דונמים - שנמצא בלב הר חוצבים, שכרגע הוא משמש לחניית רכב פרטי על עפר.

<דרור גנון: ויש התנגדות לתת לנו אותו, להכשיר אותו כמסוף.

<דרור גנון: אנחנו פועלים בעניין הזה גם.

דב חנין: אתם פועלים, וזה מצוין, רק שזה לא ייצור מצב שבו הסיפור של המסוף הופך להיות בן ערובה, או הסיפור של קווי ההזנק הופך להיות בן ערובה של המסוף.

דב חנין: אנחנו בעד להתקדם באופן מקבילי, לא טורי.

<דרור גנון: הוא לא, אבל חשוב להבין שבסוף אמינות של שירות, היכולת שלו לתפקד דורשת את המרכיבים הבסיסיים של ההפעלה שלו, כמו שאנחנו יודעים.

דב חנין: ברור.

<דרור גנון: רק הערת ביניים.

<דרור גנון: תראה, העניין של תל-אביב, אנחנו פיתחנו אותו.

<דרור גנון: אנחנו ממשיכים לפתח אותו גם מירושלים וגם מהשכונות.

<דרור גנון: אני פיתחתי את קווי השכונות עוד לפני מספר שנים.

<דרור גנון: הערה לגבי גילה.

<דרור גנון: אני מכיר את קו 31.

<דרור גנון: הוא נוסע מתחנה מרכזית לגילה דרך כביש בגין.

<דרור גנון: אפשר לנסוע בו, הוא נוסע כל 20 דקות אחר הצהריים.

יעקב גיל: הוא דיבר על חומת שמואל.

<כוכי שבתאי: שעה וחצי הנסיעה שלו.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: מאיפה נסעת, מתחנה מרכזית?

<כוכי שבתאי: מתחנה מרכזית 40 דקות.

<כוכי שבתאי: להגיע לכנסת - -

<דרור גנון: רגע, שנייה, אנחנו מדברים על תחנה מרכזית.

<דרור גנון: ברור שגם אם תגיעי מכל מקום לכל מקום - -

<כוכי שבתאי: זה קו שממשיך לגילה.

<דרור גנון: נכון, מהתחנה המרכזית לגילה הנסיעה שלו היא יחסית קצרה, בערך 40 דקות, אבל זה כבר תלוי בתנועה.

<דרור גנון: עוד פעם, אין לו - - בכביש בגין אין לו תחנות, מה לעשות.

<דרור גנון: יש גם אילוצי תנועה.

<דרור גנון: אני חייב להסביר את זה.

<דרור גנון: נכון, הלוואי שהיינו יכולים לעשות את זה fly over ולהטיס את האוטובוסים, זה היה נחמד, אבל אנחנו עדיין לא שם.

<דרור גנון: אנחנו כן נשב עם איגוד התעשיינים.

<דרור גנון: אנחנו ישבנו איתם בעבר ברמה הפרטנית, בכל אזור תעשייה ותעשייה.

<דרור גנון: אני רוצה לבקש בקשה ופה להעלות אותה לדיון.

<דרור גנון: כל אזור תעשייה שיהיה מוכן לוותר על נתיב כניסה לאותו אזור תעשייה כנגד נתיב תחבורה ציבורית, מה שהיום יש התנגדות – כולם רוצים, אבל אף אחד לא מוכן לוותר - אנחנו מתחייבים באופן מיידי לייצר לו חבילה טובה ואמיתית, מאחר ואנחנו יודעים שהחסם המרכזי בסוף זה הכניסה לאותו אזור תעשייה.

<דרור גנון: בבוקר מגיעים לשם כמות לא קטנה של רכבים, אחרים וספקים, ופשוט אנחנו ממתינים כמו כולם ומאבדים את היתרון שיכול להיות לאוטובוס.

<דרור גנון: אם אנחנו נוכל לייצר כניסה טובה ומהירה לאותו אזור תעשייה על חשבון המתנה נוספת לאותם רכבים פרטיים, אנחנו מוכנים גם לתת לזה קדימות ועדיפות בצורה רצינית, חשוב להבין את זה.

<דרור גנון: וזהו, אנחנו נשמח לקבל, כרגיל, המון הצעות.

<דרור גנון: אנחנו נבחן אותן.

<דרור גנון: יש צוות שפועל על העניין הזה, שמורכב מ-4 אנשים, כולל בליווי ובפיקוח ובקרה צמוד של מנהל הרשות שמנהל דיונים קבועים כל 3 שבועות על הנושא הזה.

<דרור גנון: יש לי את נועה בירן, שאתה אולי הכרת וגיל בטוח מכיר, מנהלת אגף רישוי ותפעול, שהיא באופן אישי מנהלת את התהליך הזה.

<דרור גנון: תחתה יש צוות נוסף של יועצים וגם של גורמים נוספים במשרד, של נושאי כספים ואחרים שמלווים.

<דרור גנון: גם אתי מטפלת בנושא ההסברתי.

<דרור גנון: בקרוב יצא קמפיין הסברתי לעניין הזה.

<דרור גנון: אני חושב שאנחנו נמצאים בכיוון הנכון.

דב חנין: אנחנו נמצאים בכיוון הנכון, אבל תקועים בפקק.

<דרור גנון: הפקק אני לא - -

יעקב גיל: אגב, 17 קווים בשנה זאת לא בשורה לציבור, אם ציינו פה 5 להר חוצבים.

<דרור גנון: ה-5 קווים להר חוצבים קשורים לחבילה של ירושלים.

יעקב גיל: אם חושבים על כמות אזורי התעסוקה, זה יותר מ-17.

<דרור גנון: במגבלות הקיימות וביכולות שלנו - זה המקסימום.

יעקב גיל: צריך לשאוף להרבה יותר.

<דרור גנון: אנחנו גם שואפים להרבה יותר.

דב חנין: תודה.

דב חנין: אתה רצית להגיב במשפט?

<ניסן ליבליין: כן, ברשותך.

דב חנין: משפט.

<ניסן ליבליין: דבר ראשון, דרור התייחס לקווים נוספים עם תחנות ביניים, אבל בשורה התחתונה, אם אנחנו לא מורידים את זמני הנסיעה מאזור שעה- שעה פלוס ל-40 דקות גג, לא עשינו כלום.

<ניסן ליבליין: זה עוד על מה שיש, שזה כולנו רואים שלא עובד.

<ניסן ליבליין: לא צריך להוסיף עוד מה שלא עובד.

<ניסן ליבליין: דבר ראשון.

<ניסן ליבליין: דבר שני, אני לא מבין למה משרד התחבורה משמיע פעם ועוד פעם נושא של תשתיות עם טיעון נתיב, עם טיעון מסוף, הרי בתשתית הקיימת הקווים האלה, שהיום פעילים בהצלחה, מצליחים לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: כולם מתמודדים עם התשתיות הקיימות.

<דרור גנון: זה שונה קצת.

<ניסן ליבליין: יש להם את אותם עומסי תנועה.

<ניסן ליבליין: הם מצליחים להביא שירות טוב.

<ניסן ליבליין: אז למה - -?

<דרור גנון: חברות פרטיות הן לא כמו תחבורה ציבורית.

<דרור גנון: תחבורה ציבורית פועלת בצורה אחרת.

<דרור גנון: גם הרכב הפרטי - -

דב חנין: חברים, אנחנו לא נהפוך את זה לדיאלוג.

דב חנין: דרור, ההערה היא מאוד מאוד פשוטה.

דב חנין: הוא אומר: יש משהו שעובד, והוא עובד טוב.

דב חנין: הוא היה יכול לעבוד הרבה יותר טוב אם הוא היה נוסע רק בנת"צים.

דב חנין: אין כרגע נת"צים.

דב חנין: הוא אומר: בסדר.

דב חנין: הוא לא נגד נת"צים.

דב חנין: הוא אומר לך: כרגע יש לי משהו שעובד טוב.

דב חנין: השאלה היא למה לא לקחת את המשהו שעובד טוב, ולהפוך אותו אל"ף, לפרויקט של משרד התחבורה, ובי"ת, לעשות עוד 10,100,500 כאלה פרויקטים בכל אזורי התעסוקה בארץ, כי עובדה שיש דברים שעובדים טוב.

<דרור גנון: קודם כל אמרנו שכן, אבל אני שוב פעם אומר שבסופו של דבר בשביל לרדת ל-40 דקות צריך לקבל עוד מספר מרכיבים שנותנים את ההפרשי זמנים.

<דרור גנון: זה שנוציא אוטובוס כל דקה – תמיד אני אומר את זה - אנחנו נגדיל את הגמישות של השימוש.

<דרור גנון: לנוסע תהיה האפשרות לבחור את שעת הנסיעה היותר נוחה לו, אבל זמן הנסיעה לא יתקצר לו.

<דרור גנון: בסוף הוא יוכל לבחור אם הוא יוצא ב-07:10 או ב-07:15, אבל זמן הנסיעה הוא אותו זמן נסיעה.

<דרור גנון: להוריד את זמן הנסיעה נדרש מרכיבים נוספים שמייצרים את היכולת שלנו לספק זמן יותר טוב.

<דרור גנון: זה לא קשור לזה שאנחנו נייצר את המערכת הקיימת.

יעקב גיל: הם הובילו אוטובוס מתחנה מרכזית ירושלים להר חוצבים.

דב חנין: כן, בקשה אדוני, משפט סיום.

<ניסן ליבליין: עוד פעם, במצב הקיים אנחנו מצליחים לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: משרד התחבורה זה הגורם שהיה צריך לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: דבר נוסף, דיברת על לו"ז ותכניות.

<ניסן ליבליין: היינו שמחים לשמוע לו"ז ספציפי וגם לשמוע את מי שחי את האזור.

<ניסן ליבליין: רק אפשר להרוויח מלשמוע ממי שחי באזור מה הוא חושב על זה.

<דרור גנון: עשינו את זה, דרך אגב.

<ניסן ליבליין: הגיע הזמן ממזמן לדברים קונקרטיים, ספציפיים.

<ניסן ליבליין: אנחנו שומעים פה על מעט מידי כוונות מאוחר מידי, עם תירוצים של תשתיות ושיפור תשתיות שייקח הרבה מאוד שנים.

<ניסן ליבליין: כבר בתשתית הקיימת, במצב הקיים אנחנו יודעים לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: אתם הייתם צריכים לעשות את זה.

<ניסן ליבליין: צר לנו, לכולנו שאתם לא עושים את זה.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: חברת הכנסת יעל כהן-פארן, בקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אז קודם תודה, אדוני היושב-ראש, אני ממש מברכת על הדיון הזה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שלמשרד התחבורה, ואני מצטערת לומר את זה - דרור, זה לא אישי כלפיך - אבל עוד לא נפל האסימון שאנחנו במצב חירום לאומי מבחינת התחבורה במדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: פשוט - אני לא יודעת, מאז שנכנסתי לכנסת, אוקי - שעה וחצי הפכה לשעתיים וחצי-שלוש כל בוקר.

יעל כהן-פארן: אני אמנם גרה רחוק, אבל זה שעה ו-10 דקות כשאין פקקים.

יעל כהן-פארן: אז אני נשארת לישון בירושלים, כי אין לי ברירה.

יעל כהן-פארן: ואני לא רואה את הילדים שלי.

יעל כהן-פארן: אבל זה באמת ברמה האישית.

יעל כהן-פארן: הפקקים נהיו פשוט - - וזה ברור.

יעל כהן-פארן: אתה מסתכל על המצב, אתה רואה כמה מכוניות קונים, אתה רואה שכמעט לא עוברים לתחבורה ציבורית, כי אין אופציה.

יעל כהן-פארן: ופה אנחנו מדברים על הדבר הכי חשוב, על הנסיעה לעבודה.

יעל כהן-פארן: זה מרבית הפקקים של הבוקר, אין מה לעשות, ואת זה אתם צריכים לקחת כמשימה לאומית, לא לבוא עם תירוצים איפה לא נותנים לי להקים תחנה.

יעל כהן-פארן: לבוא, כמו שהשר שלך יודע לעשות כשהוא רוצה, כשהוא בולדוזר, והוא נחשב בולדוזר בממשלה הזאת - לזכותו ייאמר, הוא קידם כמה פרויקטים פה במדינת ישראל - ולהטיל את כל כובד משקלו על הדבר הזה.

יעל כהן-פארן: ואני חושבת שבאיזה שהוא מקום - - אתה יודע, אנחנו רואים מיסויים שעושים.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת אם אתם קשורים למיסוי הזה שפורסם לפני כחודש, על אם יורידו רק 5,7 אחוז מהתחבורה בשעות העומס אז כבר הפקקים ייפתחו.

יעל כהן-פארן: לחשוב מחוץ לקופסא, לחשוב על תחבורה ציבורית גם כמשהו שיכול להיות שאטלים קטנים שעוצרים בכל מקום, גם אם אין להם מסוף.

יעל כהן-פארן: לחשוב יצירתית, כי אנחנו פה תקועים.

יעל כהן-פארן: וזה תוקע את המדינה, וזה עולה מיליארדים, מיליארדים.

יעל כהן-פארן: אני לא צריכה להגיד לכם, אתם בטח מכירים את המספרים, אבל זה ממש כבר מה שנקרא אי אפשר יותר.

יעל כהן-פארן: עכשיו, חייבים לשים את זה על השולחן.

יעל כהן-פארן: אי אפשר להפריד את זה שכשבן אדם מקבל אוטו עם דלקן ממקום העבודה שלו, אז גם אם תהיה לו תחבורה ציבורית פרטית מהבית למקום העבודה, הוא ייקח את האוטו.

יעל כהן-פארן: אוקי?

יעל כהן-פארן: אין מה לעשות, יש פה קשר הדוק בין הדברים.

יעל כהן-פארן: ואני יודעת שהיו על זה מאבקים עוד הרבה לפני שאני נכנסתי לכנסת.

יעל כהן-פארן: הליסינג במדינת ישראל זה מקום ראשון בעולם.

יעל כהן-פארן: זה משהו שחייבים למצוא את הדרך לחתוך.

יעל כהן-פארן: עם כל הכעס שיהיה על העניין, לבוא עם איזו שהיא תכנית שתוך 10 שנים זה ייגמר, ואיך הולכים לשם.

יעל כהן-פארן: כמובן אי אפשר גם רק לחתוך את זה בלי להביא תחבורה ציבורית.

יעל כהן-פארן: זה היעד: להביא את התחבורה הציבורית תוך כדי זה שאומרים לאנשים: עוד כמה שנים לא תוכלו "לחגוג" על רכב הליסינג מהעבודה, לא יהיה על זה הטבות מס.

יעל כהן-פארן: ושאנשים לא יפסידו, שהעובד יקבל את אותן זכויות.

יעל כהן-פארן: הרי היום זו הטבה מהמעסיק, כי עדיין למרות שתיקנו אותה עדיין יש שם הטבת מס.

יעל כהן-פארן: והמעסיק מעדיף לתת את ההטבה מאשר כסף במשכורת.

יעל כהן-פארן: ואני בטוחה שערן יעקב מרשות המסים, למרות שהוא לא נמצא כאן אבל שוחחתי איתו גם על הדברים, אני בטוחה שהם ממש מבינים את העלויות המשקיות של הרכבים ושל הפקקים לגמרי.

יעל כהן-פארן: אני בטוחה שהם יהיו כאן איתכם.

יעל כהן-פארן: ויש פה עניין של לפתור מול העובדים.

יעל כהן-פארן: ואני באה מסיעה שכמובן גם העובדים חשובים לה, אבל צריך לפתור את זה.

יעל כהן-פארן: זה יותר חשוב מכל דבר אחר, בעיני.

יעל כהן-פארן: היום, בפקקים של מדינת ישראל אנשים פשוט זהו, כבר אולי לא יעבדו בכלל, יעבדו רק מהבית, כי פשוט אי אפשר לצאת מהבית עוד מעט.

יעל כהן-פארן: דבר אחרון קטן שאני רוצה להעלות כאן שאמנם לא קשור לגמרי לנושא, אבל עוד אמצעי להפחית ולהביא את האנשים להשתמש בתחבורה ציבורית, כמו רכבת, ולהביא אותם מנקודה לנקודה, זה האופניים.

יעל כהן-פארן: ואני בחשש - - קודם כל, יש הגבלה על העלאת אופניים לרכבת לשעות מסוימות.

יעל כהן-פארן: דבר שני, אני שמעתי מפניית ציבור שקיבלתי מישהו שנסע ברכבת שהגיעו אליו עם סקר – אני לא יודעת, גיל, אם שמעת על זה – ובסקר נשאלו שאלות לגבי תשלום על אופניים ברכבת.

יעל כהן-פארן: יענו הרכבת בודקת את האופציה כמה אנשים יהיו מוכנים.

יעל כהן-פארן: האם זה נכון?

יעל כהן-פארן: אני את הסקר הזה שלחו לי בווטסאפ, ראיתי את זה במו עיני.

יעל כהן-פארן: האם יש כוונה כזאת לחשוב בכלל על לקחת אופניים ברכבת?

יעל כהן-פארן: מה אתם רוצים, עוד יותר להגביל אנשים שכבר עושים את המאמץ, שכבר לוקחים את האופניים, רוכבים לרכבת, רוכבים למקום העבודה מהרכבת?

יעל כהן-פארן: אתם רוצים גם לקחת להם כסף על זה?

יעל כהן-פארן: אני לא מבינה את זה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריך כמה שיותר לפתוח.

יעל כהן-פארן: הרכבת היום מסוגלת להכיל אופניים, יש את הקרונות, לא צריך להגביל את זה בשעות שהן לא שעות העומס.

יעל כהן-פארן: וזו עוד דרך לעודד את האנשים לבחור בתחבורה הציבורית ולהגיע למקום העבודה במקום ברכב פרטי.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דב חנין: תודה רבה לך.

דב חנין: טוב, חברות וחברים, אני רוצה לסכם את הדיון.

דב חנין: נקודת ההתחלה שלי היא שאכן, כמו שאמרה כאן חברת הכנסת יעל כהן-פארן, אנחנו במצב חירום.

דב חנין: והדבר הראשון והחשוב ביותר שצריך להבין זה שחייבים לשבור את השגרה, את החשיבה השגרתית של לעשות את מה שעשינו לפני שנה, לפני שנתיים ולפני שלוש שנים אולי קצת יותר טוב, נשפר פה, נשפר שם.

דב חנין: זו הגישה הלא נכונה.

דב חנין: אנחנו במצב חירום, ומצב חירום מחייב גישה אחרת.

דב חנין: מה שעשינו עד עכשיו לא הספיק להתמודד עם הבעיות.

דב חנין: אני לא אומר - - אני מצטרף לדבריה של חברת הכנסת כהן-פארן.

דב חנין: דרור, זו לא הערה אישית אליך או לאנשים שעוסקים במלאכה, זה הבנת המצב.

דב חנין: הפתרונות שעד היום ניסינו לא הצליחו, אנחנו חייבים לעלות מדרגה בצורה דרמטית להתייחסות אחרת לגמרי.

דב חנין: ברוח הזאת אנחנו נוציא, בעקבות הדיון הזה, כמה מכתבים לרשויות הרלוונטיות, כמובן לשר התחבורה, לשר האוצר – אני תיכף גם אדבר קצת על התוכן של המכתבים האלה - לראשי העיריות- ראשי עיריות רבים שרצו להגיע לדיון הזה אבל לא הצליחו לפרוץ את המצור על ירושלים, כמובן להתאחדות התעשיינים שהזכרתי אותה קודם בדיון, להסתדרות הכללית, שהיא הגוף שמייצג את העובדים.

דב חנין: וצריך לדאוג גם לרווחתם של העובדים לא רק בתנאי שכר, אלא בזה שהם יוכלו בכלל להגיע לעבודתם.

דב חנין: אז במכתבים האלה אנחנו נתחיל כמובן בהתייחסות להגדרת המצב.

דב חנין: המצב הוא מצב חירום.

דב חנין: ושינוי דרמטי בתחום הזה הוא ממש חיוני, הוא דחוף.

דב חנין: יש נזק חברתי גדול מאוד כתוצאה מהמציאות שבה אנשים תקועים שעות בפקקים בלתי אפשריים.

דב חנין: יש נזק כלכלי - אנחנו שמענו גם מנציגת התאחדות התעשיינים - שמרגישים הגורמים הכלכליים מהמצב הזה.

דב חנין: אנשים נפגעים, המערכת נפגעת, הכלכלה הישראלית נפגעת.

דב חנין: מדינת ישראל הולכת ונתקעת.

דב חנין: אי אפשר להמשיך ולהשלים עם המצב הזה.

דב חנין: אנחנו נתייחס במכתב הזה גם לעובדה שחלק גדול מהבעיות הן בעיות עומק שנגרמות כתוצאה מזה שמערכת התכנון, למשל, בכלל לא קוראת את השאלות התחבורתיות כחלק אינטגרלי ממה שצריך לתכנן.

דב חנין: מעמיסים על רשויות מקומיות – אני אומר את זה לך, כי אתה פשוט עומד מולי - תכניות ענק לבניית מגורים, בלי פתרונות תחבורה בכלל, אז אחר כך איך מצפים שהאנשים האלה גם יגיעו לאזורי תעסוקה.

דב חנין: יש פה בעיה.

דב חנין: ומערכת התכנון מבחינה זו היא בהחלט הופכת להיות חלק מהבעיה, בצורת ההתנהלות הלא מקצועית והלא רצינית שלה.

דב חנין: אנחנו כרגע מנסים להסתכל על הבעיה מהכיוון ההפוך, מהכיוון של הפתרונות.

דב חנין: כשאנחנו מדברים מהכיוון של הפתרונות, אני רוצה להדגיש שבהקשר הזה האויב הכי גדול של הטוב הוא הכאילו.

דב חנין: לייצר משהו שנראה כאילו פתרון אבל הוא בעצם נוסע לאט, הוא לא באמת עובד, בסופו של דבר אנשים יצביעו ברגליים.

דב חנין: יכול להיות שאני אסמן לעצמי בדיון "וי" כי הוספנו עוד 5,000 קווי הזנק, אבל כל קווי ההזנק האלה יזחלו, וכיוון שהם יזחלו, אף אחד לא יבחר בהם, כולם ממשיכים לנסוע ברכב הפרטי.

דב חנין: לכן, אנחנו לא רוצים פתרונות של כאילו, אנחנו רוצים פתרונות שהם פתרונות אחרים ואמיתיים, במובן זה שהם לוקחים אנשים מהר וישיר מנקודת המוצא שלהם למקום התעסוקה שלהם.

דב חנין: אני לכם חייב לומר שאני לא אוהב את הז'רגון ואת המילים שאנחנו משתמשים בהן.

דב חנין: אני כבר לא מבין על מה אנחנו מדברים.

דב חנין: מבחינתי התכנית שאותה צריך לקדם היא תכנית של "מהיר לעבודה", זה מה שאני מבין, ו"ישיר לעבודה", ומה שלוקח את הבן וגורם לו להבין שאם הוא יעלה על תחבורה ציבורית הוא יגיע מהיר וישיר לעבודה ולא ייתקע בפקקים.

דב חנין: זו עברית פשוטה, שגם תאמר לכולנו למה אנחנו מתכוונים ולמה אנחנו רוצים לבצע.

דב חנין: אני רוצה גם להדגיש ששינוי גדול בכיוון של "מהיר לעבודה" - - ומשרד התחבורה קידם ומקדם תכנית של "מהיר לעיר", אז זה יכול להתחבר לכם ל"מהיר לעיר".

דב חנין: מהלך כזה הוא באמת מסוג המהלכים שיכול לגרום לאנשים לעבור מרכב פרטי לתחבורה ציבורית.

דב חנין: תנו לאנשים פתרונות טובים בדרך לעבודה, ואנשים יבחרו בהם.

דב חנין: הדוגמה של הר חוצבים, הצד החיובי שלה מראה שזה כן אפשרי וזה כן נעשה.

דב חנין: כדי לקדם את הדבר הזה אנחנו חייבים לקבל מיפוי כולל של הצרכים, אנחנו חייבים גם לקבל מיפוי כולל של מה שקיים היום.

דב חנין: אני מבקש ממשרד התחבורה להעביר אלינו בתוך שבועיים רשימה של כל הקווים שאתם חושבים שהם באמת קווי הזנק.

דב חנין: לא קו 25, הקווים שבמחינת

דב חנין: כם הם באמת קווי הזנק, מה שקיים היום.

דב חנין: אני רוצה שתעבירו לנו גם רשימה של מה הם קווי ההזנק שאתם מתכננים לשנה הקרובה.

דב חנין: אם יש קווי הזנק שאתם הייתם רוצים אבל אתם לא יכולים לקדם אותם כרגע בגלל חסם תקציבי, בגלל חסמים של תשתיות, בגלל חסמים של יחס עם הרשויות המקומיות, תפרטו לנו מה אתם רוצים לקדם, מה אתם חושבים שנחוץ מבחינה תחבורתית וכרגע אי אפשר לקדם אותו כי אין כסף, או כי יש מחסור בתשתיות, או כי יש איזו שהיא בעיה אחרת.

דב חנין: תפרטו לנו את הדברים האלה.

דב חנין: אנחנו רוצים גם שתעבירו לידינו רשימה של 30 אזורי התעסוקה העיקריים במדינת ישראל שאתם נותנים להם עדיפות.

דב חנין: אני חושב שזה ייקח אולי קצת יותר זמן, זה לא יהיה שבועיים.

דב חנין: אולי ניתן לכם חודש, אבל אנחנו רוצים שתאמרו לנו איפה אתם רוצים מבחינתכם לתת עדיפות.

דב חנין: יש לנו את הר חוצבים.

דב חנין: איזה עוד הרי חוצבים יש לנו במדינת ישראל?

דב חנין: איפה הם האזורים הגדולים, המאסיביים?

דב חנין: אתם יכולים פה להיעזר גם בהתאחדות התעשיינים, בהסתדרות, ברשויות המקומיות, כדי לראות מי ומה הם המקומות שבהם אנחנו רוצים לעשות שינוי.

דב חנין: בכל אחד מהאזורים האלה אני רוצה לקבל תמונה מה קיים כרגע, מה מבחינת

דב חנין: כם דרוש, מה צריך לעשות כדי שהאזור האלה יקבלו שירות מהיר וטוב, "מהיר לעבודה", כמו שצריך לעשות.

דב חנין: אנחנו בעד שדרוג אמיתי של התשתיות לטובת תחבורה ציבורית, אני אומר את זה בצורה ברורה וחד-משמעית.

דב חנין: אנחנו מלווים את הנושא הזה, נמשיך להילחם.

דב חנין: נילחם על נת"צים.

דב חנין: ההצעה פה של משרד התחבורה, ואנחנו גם נפרט אותה לראשי ערים, שכל אזור תעסוקה שייתן עדיפות כניסה ויציאה לתחבורה ציבורית יקבל חבילת פתרונות ממשרד התחבורה - זאת הייתה ההתחייבות ששמענו.

דב חנין: אני מברך עליה, היא מאוד חשובה.

דב חנין: אנחנו נציין אותה.

דב חנין: אבל אני רוצה להגיד במקביל, אנחנו כולנו פה בחדר הזה חונכנו על הרעיון שגם אם יתמהמה בוא יבוא – אני מתכוון למשיח, ואני בעד שיבוא המשיח.

<קריאה: אנחנו גם התחנכנו.

דב חנין: גם אני התחנכתי.

דב חנין: אני בעד שיבוא המשיח, אבל אנחנו לא יכולים להסתפק בהמתנה למשיח.

דב חנין: זאת אומרת, אנחנו בעד שיהיו נת"צים, שזה כמו המשיח בערך מבחינת היכולת שלו לעשות שינוי בחיים של אנשים, אבל אנחנו לא נסתפק בהמתנה לזה.

דב חנין: אנחנו רוצים גם במקביל לעבוד על פתרונות עם המצב הקיים, כמו שעושים - שוב אני לוקח כדוגמה בהר חוצבים.

דב חנין: אנחנו כמובן נדרוש הגדלה משמעותית של התקציב.

דב חנין: 130 מיליון שקל זה כנראה מה שגורם לזה שכשבאים לפתור פתרון, משרד התחבורה לא מוצא לעצמו יכולת להיכנס.

דב חנין: מה פתאום משרד - -?

דב חנין: עם כל הכבוד למשרד להגנת הסביבה, משרד שאני מאוד אוהב, אבל למה המשרד להגנת הסביבה צריך לממן את זה?

<קריאה: לא מובן.

דב חנין: לא מובן גם לי.

דב חנין: יש פה משרד תחבורה.

<ניסן ליבליין: כי אין ואקום, פשוט אין ואקום.

דב חנין: מאה אחוז, כל הכבוד.

דב חנין: לא, אני אומר, זו הגישה שאומרת:

דב חנין: אנחנו לא ממתינים, אנחנו מנסים לקדם פתרונות, אבל אני אומר, צריך פה תקציב הרבה יותר גדול.

דב חנין: 130 מיליון שקל לכל מדינת ישראל זה רחוק מאוד מהצרכים של מצב החירום שבו אנחנו נמצאים.

דב חנין: זה צריך לשים על שולחנו של שר האוצר.

דב חנין: הוא רוצה שהמשק יתקדם ויתפתח?

דב חנין: זו בעיה כלכלית.

דב חנין: וכמובן, אמרתי את זה גם במהלך הדיון, כאשר יש פתרונות טובים שעובדים, צריך לפרסם אותם.

דב חנין: דוגמאות חיוביות הן משהו שאנחנו רוצים לפרסם ולקדם בצורה הכי הכי מיטבית.

דב חנין: משפט אחרון.

<פיני קבלו: רק משפט.

<פיני קבלו: אני חושב שצריך להוסיף כאן - - אין ספק שאני כאן נציג הרשויות המקומיות, אבל כל רשות יש לה את הצרכים שלה, ואי אפשר - -

דב חנין: אנחנו נכתוב לראשי הערים.

<פיני קבלו: הייתי מבקש, מאחר והנושא מאוד מקשה והרשויות אין ספק רוצות לקדם את המהלך הזה - - הייתי מציע לאדוני, אל"ף, להכניס את התאחדות התעשיינים, מה שפעם - -

דב חנין: אנחנו הכנסנו.

דב חנין: הכנסנו אותם.

<פיני קבלו: התעשייה המסורתית תמיד ארגנה הסעות לעובדים שלה, שזה הולך ונחלש בשנים האחרונות.

<פיני קבלו: אולי, אדוני, תעשה איזו שהיא ישיבה של אותם גורמים, דחופה אצלך, שיבואו - - שבעצם תציב להם, כי אני מכיר התכתבויות, ו"תשלח לראשי רשויות תשובות" - -

דב חנין: תראה, אני רוצה שתעביר את המסר לרשויות המקומיות.

דב חנין: אנחנו רוצים לעזור להם, אבל כדי שנעזור להם הם צריכים גם להגיע לדיונים, לשים את הבעיות שלהם כאן על השולחן.

דב חנין: אני יודע שקשה להגיע לירושלים, אבל כמו - -

<פיני קבלו: תזמין אותם לישיבה אצלך.

דב חנין: הזמנו.

דב חנין: אתה יודע כמה ראשי רשויות הוזמנו?

<פיני קבלו: לא לישיבת ועדה, אלא לישיבה לדיון.

דב חנין: אנחנו נמשיך להזמין, נקווה שהם גם יגיעו.

דב חנין: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.