ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 537, 2017-07-03 11:00

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, רשמת, דובר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא: כללי המים (קביעת תנאים ברישיון) (ניתוק אספקת מים), התשע"ז-2017.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני רוצה להזכיר לאחור.

איתן כבל: בקדנציה הקודמת של הכנסת חבר הכנסת לשעבר פרופ' ברוורמן, חבר הכנסת איציק שמולי ואנוכי, הובלנו מהלך.

איתן כבל: היתה לי אפילו הצעת חוק שאחר-כך הורדתי אותה כי היא לא היתה מספיק מהירה ובהירה מבחינת מה שרצינו להשיג.

איתן כבל: השורה התחתונה היתה לעשות את הדבר חד וברור, שתאגידי המים לא יוכלו לנתק חייבים.

איתן כבל: זה לא שחס וחלילה אנחנו רוצים לעודד אנשים לא לשלם, אלא כי יש כלים אחרים לגבות את החוב.

איתן כבל: כמו שאנחנו אומרים: מים לא מנתקים.

איתן כבל: הם מנתקים מים, כי הם פשוט יכולים, לא בגלל שום סיבה אחרת.

איתן כבל: זה לא שבעקבות הפסקת הניתוקים המערכת תתמוטט.

יעקב פרי: זה לא רק תאגידים.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: התקנות, נכון לאז, עסקו אך ורק בתאגידים, ואז החלטתי לקחת את העניין הזה צעד אחד נוסף ואמרתי: אם זה נכון לתאגידים, זה נכון לכל הגורמים.

איתן כבל: רן מלמד חברי ואני החלטנו ללכת על זה בכל הכוח אל מול רשות המים.

איתן כבל: קיימנו אתם שיג ושיח, ולשמחתי גם התגלתה פתיחות גדולה מאוד בעניין הזה, ואחרי תקופה שבה המערכות טחנו לאט, אבל בסוף זה גם הסתיים לשמחתי, לבקשתי הן עושות את ההשלמה לתאגידי המים, לכל ספקי המים האחרים שאינם תאגידים.

איתן כבל: קרי, רשויות מקומיות, אגודות המים ומקורות.

איתן כבל: אני מצפה שאז נעשה סגירת מעגל שלמה.

איתן כבל: אני רוצה רק לבשר לך שפחות או יותר על אותו עיקרון אני עובד עם חברת החשמל, גם כן על איסור ניתוק חשמל, וגם אתם כבר הצלחתי להגיע - - -

יעקב פרי: כלומר, אותם כללים שיחולו על תאגידי המים, יחולו גם על אלה שאינם תאגידי מים.

איתן כבל: נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על כל ספק מים.

איתן כבל: זו הכוונה, כל ספק מים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כולל מקורות?

איתן כבל: זה אמור לכלול את מקורות.

איתן כבל: אני יודע שבמגזר הערבי והדרוזי זה נוסה.

חמד עמאר: מקורות מספקת מים לרשות שאין לה תאגיד.

חמד עמאר: טיפלתי בהרבה רשויות שניתקו להן את המים.

חמד עמאר: גם אם תושב שילם, זה לא מעניין אותם.

חמד עמאר: הרשות חייבת כסף למקורות, ואז מנתקים אותה ממים.

איתן כבל: חמד עמאר, אדוני צודק.

איתן כבל: אני לא יודע אם כבר הבאתם את זה בכללים פה.

<עומר ורדי: כללי הניתוק של מקורות הם ממש עכשיו בגיבוש.

איתן כבל: זה השלב הבא.

איתן כבל: אנחנו עכשיו מסיימים את השלב של שאר הספקים שהם לא מדינתיים.

איתן כבל: כמו שאמרתי, רשויות מקומיות - - -

יעקב פרי: גופים חוץ בנקאיים.

יעקב פרי: ..

איתן כבל: השלב האחרון להשלמת המערכת זה נושא מקורות.

איתן כבל: ישבתי אתם, ראיתי את הדברים מקרוב, הערנו את ההערות שלנו, גם רן וגם אני, כל אחד מהמקום שלו.

איתן כבל: אני מקווה, בעזרת השם, שעשינו היום עוד צעד אחד גדול וחשוב.

איתן כבל: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שמדובר בבשורה של ממש שמתרחשת בעקבות מאבק משותף של מספר חברי כנסת וגם של ארגונים חברתיים.

איתן כבל: בראשם רן.

איציק שמולי: ידיד, האגודה לזכויות האזרח ופורום מים.

איציק שמולי: אני מאוד שמח שהגענו ליום הזה.

איציק שמולי: צריך לזכור בפני איזה מצב עמדנו.

איציק שמולי: עמדנו בפני מצב שבו בכל שנה עשרות אלפי משפחות, לא רק שהן מנותקות ממים כאמצעי לגביית חובות, אלא שבכל אזור ואזור, מנהל התאגיד המקומי מפעיל מדיניות שונה, לא אחידה ולא שוויונית, שזה דבר חמור לכשעצמו.

איציק שמולי: אני מאוד-מאוד שמח שהגענו ליום הזה וגם מהנוסח של הכללים.

איציק שמולי: באמת מגיעות לך הרבה תשבחות גם על המהלך הזה וגם על המהלך המקביל שאתה מוביל על ניתוקי החשמל והאמת שגם לרשות המים.

איציק שמולי: כשמגיע – מגיע.

איציק שמולי: אומנם בתחילת הדרך הרשות עמדה על הרגליים האחוריות והתנגדה לעצם הרעיון של שלילת ניתוקי מים, אבל בסופו של דבר הגענו להסכמות יחסית טובות, ואני מאוד-מאוד מקווה, כמו במקרה הזה גם במקרים נוספים, כי הרי העוולות בתחום המים לא נגמרות בתחום הניתוקים, שנוכל להגיע לעוד הסכמות ולעוד הבנות שישרתו את הצרכנים נאמנה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תודה, חברי איציק שמולי.

איתן כבל: חאג', ממש בקצרה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהתקנות האלה – לא נאשר אותן סופית עד שגם העניין של מקורות יגובש.

איתן כבל: סליחה, אני עוצר אותך.

איתן כבל: אנחנו לא נפגע - - -

איציק שמולי: לא מערבבים שמחה בשמחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין של הניתוקים, בנקודת הניתוקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש חד-משמעית ניתוקים ליישובים.

איתן כבל: חאג', כנראה לא הבנת.

איתן כבל: אנחנו פה הולכים שלב-שלב.

איתן כבל: סיימנו את השלב הראשון, את תאגידי המים.

איתן כבל: עכשיו יש לנו פה עוד חבילה, שסוגרת קודם כול את אוכלוסיית מדינת ישראל.

איתן כבל: אנחנו לא מענישים אותם אם אנחנו לא מאשרים.

איתן כבל: השלב האחרון הוא חלק בלתי נפרד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מעניש, אני גם לא רוצה להעניש.

איתן כבל: זה פוגע בצרכנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכוונה שלי שלא יהיו ניתוקי מים בכלל, אפילו אם יישוב מסוים חייב, במיוחד שאנחנו פה הולכים לכיוון החוק החדש של התאגידים, שתהיה אפשרות לחלק מהרשויות לפרוש.

איתן כבל: חאג', אני יכול לצאת רק בקריאה.

איתן כבל: בשביל זה אנחנו מביאים את התיקונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות נשמע התחייבות שלמקורות יהיה כיוון.

איתן כבל: הכיוון הוא כזה – אני לא יודע להוציא כשמקורות לא פה - - -

חמד עמאר: מה הסמכות של רשות המים על מקורות?

איתן כבל: יש לה, ועוד איך.

<עומר ורדי: יש סמכות, והכללים בגיבוש.

חמד עמאר: מי קובע את הכללים?

חמד עמאר: אם הכללים נקבעים על-ידי רשות המים - - -

איתן כבל: חברים, אני רוצה להזכיר לכם.

איתן כבל: אנחנו מדברים עכשיו כאילו אנחנו בתחילת הדרך, אנחנו כבר בסופה.

איתן כבל: כבר ישבתי על זה אתם.

איתן כבל: ניתוקי מקורות זה השלב הבא, זה חלק בלתי נפרד, הם עובדים על זה.

איתן כבל: ברשותכם, אני לא רוצה שעכשיו "נבזבז" - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות אמירה לפרוטוקול.

איתן כבל: תהיה אמירה.

איתן כבל: הפרוטוקול לא מעניין אותי עכשיו, אותי מעניין להעביר את התקנות.

איתן כבל: בסוף אני אקרא להם לצאת בקריאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הקריאה היא התחייבות?

איתן כבל: אין - - -

יעקב פרי: הוא לא יכול לחייב אותם.

<איתי עצמון: אני מציע לפני ההקראה שתגיש במשפט את המהות של ההסדרה, כלומר שמדובר על תנאים ברישיון של בעלי רישיונות הפקה.

<עומר ורדי: השינוי המחויב פה היה מקור הסמכות.

<עומר ורדי: מאחר שמדובר בספקים בינוניים ולא בתאגידי מים וביוב, מקור הסמכות הוא דרך קביעת תנאים ברישיון, מכוח חוק המים.

<עומר ורדי: אני כן רוצה לחדד שההסדרה, ככל הניתן, מאוחדת עם ההסדרה שקיימת בתאגידי מים וביוב, בשינויים המחויבים.

<עומר ורדי: השינויים המחויבים זאת העובדה שזה בעל רישיון ולא תאגיד מים וביוב, שההסדרה עליהם היא שונה, פחות הדוקה.

<רחלי סונגו: אני ממשרד הרווחה, ביקשנו שגם לנו תהיה אפשרות להעיר הערות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר את הכללים, כנראה לך זו הפעם הראשונה פה.

<רחלי סונגו: בוועדה שלך, כן, אדוני.

איתן כבל: קודם כול, ברוכה הבאה.

איתן כבל: כשאנחנו מקריאים את התקנות או את הכללים, ודאי שלכל אחד מהיושבים כאן יש אפשרות להתייחס ולהעיר הערות, ואני מקווה שהן גם יהיו חכמות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<עומר ורדי: כללי המים (קביעת תנאים ברישיון)(ניתוק אספקת מים), התשע"ז-2017

<איתי עצמון: כאן אנחנו נצטרך להוסיף "באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין", שזה מקור הסמכות, שמכוחו מגיעים הכללים האלה לאישור הוועדה.

איתן כבל: יש לי בקשה אליך, עו"ד אומר ורדי, שבמקום שבו יש שוני מהכללים שהחלנו על התאגידים, אדוני יציין אותם ויסביר לנו במה זה שונה.

<עומר ורדי: סעיפי המטרות הם סעיפים זהים.

יעקב פרי: האם אתה יכול להסביר לי מה זה "אמצעים חלופיים"?

<עומר ורדי: בעיקרון המטרה של האמצעים החלופיים, האחת זה טרם הניתוק, ביצוע הליכי גבייה.

<עומר ורדי: והשנייה יכולה להיות צמצום אספקת מים, למשל באמצעים טכנולוגיים כאלה ואחרים.

איתן כבל: כמו של חברת החשמל.

יעקב פרי: לעשות בהדרגה ולא בניתוק חד-פעמי.

<עומר ורדי: לחילופין אם תהיה טכנולוגיה של צמצום אספקת המים – כיום אין – ולא ניתוק מלא, שתיכנס לתמונה, טרם הניתוק עצמו.

עיסאווי פריג': אנחנו זורמים אתם, אין בעיה.

עיסאווי פריג': אבל כשאני קורא את סעיפים קטנים (1) ו-(2), ואפילו (3), אתם אומרים מצד אחד להבטיח תשלום, מצד שני לא כאמצעי גביית חובות.

יעקב פרי: חוב עבר.

<עומר ורדי: שהניתוק לא ישמש לגביית חובות עבר.

איתן כבל: עיסאווי, בגדול הכללים האלה תואמים כללים שכבר אישרנו ודנו בהם חודשים רבים, לכן אם אין משהו שהוא ממש - - -

עיסאווי פריג': לא ראיתי את העבר.

איתן כבל: אני מנצל את ההזדמנות שאתה מדבר.

איתן כבל: אם אין כאן משהו שאתה אומר לעצמך "רגע, בוא נראה", נשתדל להעביר את התקנות האלה מה שיותר מהר, כי אין כמעט הבדל, זה כמעט copy paste.

<איתי עצמון: אם יש הבדלים, אני אסב את תשומת לבכם.

איתן כבל: נכון, אבל הם ממש שוליים.

איתן כבל: בפעם הקודמת זה באמת היה חודשים ארוכים, אפילו יותר.

איתן כבל: כמה זמן, רן?

<רן מלמד: כמעט שנה.

איתן כבל: אפילו יותר משנה עסקנו בזה.

איתן כבל: זה כמעט אותו דבר, רק במקום תאגידים – ספקי מים.

עיסאווי פריג': אם רן מאשר את זה, מי אנחנו שנגיד לא?

איתן כבל: תאמין לי שעברתי גם אתו על העניין הזה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אפשר לאשר את סעיף המטרות.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד סעיף 1 – פה אחד

<לאה ורון: תודה.

<לאה ורון: אושר.

איתן כבל: חבר הכנסת איציק שמולי מצביע במקום איילת נחמיאס-ורבין.

איתן כבל: בבקשה.

<עומר ורדי: כלומר, הכללים חלים על ספקי מים מקומיים.

<איתי עצמון: אני מבקש לעצור אותך כאן ולהסב את תשומת הלב לכך שלעניין ההגדרה "חוב שוטף" יש הבדל לעומת הכללים שחלים על תאגידי מים.

<איתי עצמון: הסעיף בכללי תאגידי מים וביוב (ניתוק אספקת מים), שנוגע לחוב שוטף הוא סעיף 4 שמחריג כפי שנקבע כאן, כמובן הוצאות גבייה, אגרות וריבית, חוב שהצרכן פנה לבעל הרישיון בבקשה לבררו, אך גם חוב בשל צריכה חריגה, כהגדרתה בכללי אמות המידה.

<איתי עצמון: זה הכללים הצרכניים שחלים על תאגידי המים והביוב.

<איתי עצמון: אני מודע לכך שאין הסדרה מקבילה לכללי אמות המידה, הסדרה שחלה על בעלי רישיונות ההפקה.

<איתי עצמון: השאלה איך נותנים מענה להחרגה של חוב בשל צריכה חריגה.

איתן כבל: כשיש ויכוח.

איתן כבל: כשאתה אומר צריכה חריגה, הכוונה שיש ויכוח מה גרם לצריכה החריגה.

יעקב פרי: כשהשעון מקולקל.

איתן כבל: קורה, או נזילה.

<עומר ורדי: ההגדרה של צריכה חריגה בכללי אמות המידה, מעבר לעובדה שאין הפניה לכללי אמות המידה – הגדרה של צריכה חריגה היא הגדרה כמותית גרידא.

<עומר ורדי: זאת אומרת, אין שם מצב תוצאתי של צרכן במצב כלשהו.

<עומר ורדי: מדובר בהגדרה כמותית של 150%.

<עומר ורדי: בפועל, בכללי ניתוק אספקת מים לתאגידים, זה נכלל בתוך סעיף (2), בסעיף 4 לכללי ניתוק תאגידים.

<עומר ורדי: אלה אותם המקרים שבהם צרכן פנה בבקשה לברר.

<עומר ורדי: פשוט ההגדרה של צריכה חריגה נכנסת לתוך סעיף (2), לכן לא מצאנו לנכון להכניס לפה את ההגדרה של צריכה חריגה.

<עומר ורדי: בגלל שבסעיף קטן (2) להגדרה של הכללים המוצעים נמצא כל חוב שהצרכן פנה לבררו, נכלל פה כל מקרה שבו הצרכן מלין על צריכה גבוהה, חריגה, גם אם אין הגדרה לכך.

<רן מלמד: למה שלא תוסיפו בכלל זה צריכה חריגה שיהיה ברור לכולם?

<רן מלמד: שיהיה ברור לכולם.

<איתי עצמון: אז תעלה השאלה מהי צריכה חריגה.

<עומר ורדי: אין טעם.

איתן כבל: אני מקבל, אלא אם כן מישהו פה חושב - - -

יעקב פרי: לי אין בעיה, יש לי רק עדיין איזו תהיה בהמשך לשאלה של חבר הכנסת פריג', מה ההבדל בין חוב שוטף לחוב עבר.

<עומר ורדי: הכללים מטפלים בחובות שוטפים.

<עומר ורדי: אם נחזור לסעיף המטרות - - -

יעקב פרי: אם אני חייב לתאגיד המים או לרשות מקומיות חוב, שכנראה לא נותק זרם המים בגינו והוא שוכב עדיין, זה נחשב חוב עבר והחוב השוטף זה מה שקרה בחודש או בחודשיים או בשלושה חודשים?

<עומר ורדי: נכון.

יעקב פרי: הבנתי.

<עומר ורדי: זה רלוונטי בעיקר לסעיף התחולה, כי לא יהיו ניתוקים ברגע שהכללים האלה ייכנסו לתוקפם.

<עומר ורדי: סעיף התחולה יאפשר ניתוקים רק על חוב שוטף ולא בעבור חוב עבר.

<חנה פרנקל: אחד התנאים זה גם אם טרם חלפו 12 חודשים מהמועד האחרון - - -

יעקב פרי: זה נורא חשוב להבין.

<חנה פרנקל: זה מופיע בתנאים המהותיים שממילא גוזרים תקופה קצרה אחורה.

איתן כבל: השאלה במקומה.

איתן כבל: דעתי נוחה מתשובתך.

<רחלי סונגו: סליחה, אפשר להעיר?

יעקב פרי: אפשר להעיר.

יעקב פרי: באיזה סעיף אנחנו?

<עומר ורדי: בהגדרה "מחלקה לשירותים חברתיים" בסעיף ההגדרות.

יעקב פרי: כן, גברתי.

<רחלי סונגו: אני מהמחלקה המשפטית של משרד הרווחה.

<רחלי סונגו: אנחנו מבקשים שבהגדרה תהיה "המחלקה לשירותים חברתיים ברשות מקומית, שהצרכן הביתי מטופל בה".

<רחלי סונגו: כלומר, להוריד את "המוכר לה".

<איתי עצמון: זו הגדרה שקיימת בכללים מקבילים, בכללי תאגידי מים וביוב (ניתוק אספקת מים).

<איתי עצמון: אם אינני טועה, ההגדרה תואמה בזמנו עם משרד הרווחה.

יעקב פרי: הרי יש הבדל בין מי שמוכר לבין מי שמטופל.

<רחלי סונגו: אני אסביר.

<רחלי סונגו: המחלקה לשירותים חברתיים יכולה לתת דוח סוציאלי רק לגבי מטופלים המטופלים בה.

<רחלי סונגו: כלומר, יכול להיות מבחינה תיאורטית שלפני 15 שנה היה אדם שהיה במחלקה לשירותים חברתיים, כלומר, הוא מוכר, אבל הוא לא מטופל.

<רחלי סונגו: אי-אפשר לתת דוח לגבי אדם שאין לו תיק במחלקה.

יעקב פרי: הבינותי.

יעקב פרי: רן.

<רן מלמד: הדוחות הסוציאליים שהיום המחלקות לשירותים חברתיים מוציאות בדרך-כלל מופיעים כהנ"ל מוכר", ולא הנ"ל מטופל.

<רן מלמד: זאת אומרת, יש ניסיון ממילא של המחלקה להסיר חלק מהאחריות כאשר היא מדווחת על בן-אדם.

<רן מלמד: צריך, אדוני, גם להבהיר שהדוח הסוציאלי שמתבקש בדרך-כלל הוא לא דוח סוציאלי מפורט שמיועד לבית המשפט, אלא פשוט דוח שמעיד על הקשיים או על המצב הכלכלי שאותו אדם נמצא בו, ולכן אני חושב שצריך להשאיר גם את ה"מוכר" וגם את ה"מטופל".

יעקב פרי: זה גם כתוב - - -

<איתי עצמון: בהסדרה המקבילה שחלה על תאגיד המים והביוב.

<רחלי סונגו: אני לא יודעת ממתי ההסדרה המקבילה, אבל - - -

<איתי עצמון: מ-2015.

איתן כבל: תודה.

<עומר ורדי: נימוק נוסף, אם זה רלוונטי, הרי בסופו של דבר ההגדרה של המחלקה לשירותים חברתיים בכללים היא לטובת הצרכן.

<עומר ורדי: מבחינתי ככל שההגדרה של יכולת העברת המידע שלו רחבה יותר, היא יכולה לספק יותר לצרכן במסגרת הדיון שלו מול הוועדה המייעצת.

<רן מלמד: היא רוצה לצמצם את היכולת, זאת בדיוק הנקודה.

<סאיד תלי: אני מפקח ארצי במשרד הרווחה.

<סאיד תלי: אנחנו באים לתקן פה משהו.

<סאיד תלי: אני לא יודע מול מי הוסדר.

<סאיד תלי: אנחנו נציגים של המטה, התייעצנו ואנחנו רוצים לתקן את זה.

<סאיד תלי: זה שהוא מוכר מלפני 20 שנה, ואנחנו באים לתת לו דוח על משהו שהוא גם כלכלי, לא סוציאלי, אנחנו באים לתקן את העיוות הזה ולא להישען על טעויות של העבר.

יעקב פרי: תתקנו את מה שכתוב ב-2015.

<רן מלמד: אתה יכול לבקש ממנו דברים.

<סאיד תלי: אם אנחנו צריכים להוריד איזה הנחיה לשטח שלנו להשתמש בביטוי הנכון של מטופל, נעשה זאת.

<רן מלמד: אם בן-אדם מגיע אליך ואומר שהוא צריך, או באה רשות המים ומבקשת, אתה שואל שאלות - - -

<סאיד תלי: אם הוא מטופל, אנחנו ניתן.

<רן מלמד: אתה יכול לתת שירותים גם אם הוא לא מטופל.

<רן מלמד: יש אנשים שלא רוצים להיות רשומים במחלקות לשירותים חברתיים כי הם מרגישים שמוטלת עליהם באותו רגע סטיגמה.

<רן מלמד: זה לא אומר שהם לא זכאים לקבל יחס וסיוע מעובד סוציאלי.

<רחלי סונגו: המטרה, ותתקנו אותי אם אני טועה, של כללי המים זה לדאוג לגבי אנשים שמגיעים מרקע סוציאלי קשה, ובגלל זה מנתקים להם את המים, והם כנראה יהיו אותם אנשים שמטופלים.

איתן כבל: לא, גברתי, אני מתנצל.

איתן כבל: יכול להיות אדם שהוא האיש הכי סביר בעולם מבחינת יכולות כלכליות והוא לא רשום בשום מערכת רווחה, ופתאום קיבל חשבון מים מפה ועד להודעה חדשה, או שהוא נקלע לסיטואציה נקודתית שהיה לו מפעל והוא נמצא בהליך.

איתן כבל: לא מנתקים מים אך ורק לאנשים שרשומים ברווחה.

יעקב פרי: אני יכול להעיד כסטודנט, מידיעה אישית, שבבית שיש לי בצפון הארץ היתה נזילה, השעון לא היה בסדר, לא חשובים הפרטים, חשבונות המים האמירו, ופניתי, זה היה לתאגיד דווקא, שלחו מפקח וזיכו אותי.

יעקב פרי: זה דווקא טופל.

יעקב פרי: אני לא מוכר ולא מטופל, עדיין.

<רחלי סונגו: עוד פעם, המחלקות לשירותים חברתיים יכולות לתת דוחות סוציאליים רק לגבי לקוחות שמטופלים שם.

<רן מלמד: בואי נגדיר מה זה אותו דוח סוציאלי.

<חנה פרנקל: רק היטבנו.

איתן כבל: רן, אני חותך.

איתן כבל: חבר'ה, בכל הכבוד, אני לא מקבל את עמדתכם בעניין הזה.

איתן כבל: אני חושב שמה שנכתב פה הוא דבר שאמור לתת מענה נכון יותר.

איתן כבל: אני אביא את זה להצבעה עם חברי הכנסת, הם יביעו את עמדתם.

איתן כבל: אני חושב שכל חברי הכנסת שפה, אם לא רובם, לא תומכים בעמדתכם, אלא תומכים בעמדה שמונחת כאן לפנינו.

איתן כבל: ברשותכם, אני יכול להצביע?

<איתי עצמון: הוא קורא את כל שאר ההגדרות.

איתן כבל: בבקשה, סיים את כל ההקראה.

<עומר ורדי: אני אמשיך.

<עומר ורדי: אני בהגדרה "מיצוי הליכי גבייה".

<איתי עצמון: אני מבקש להעיר לגבי ההגדרה הזאת.

<איתי עצמון: להבנתי יש למחוק את התיבה "הטלת עיקולים".

<איתי עצמון: כל הסמכויות שנתונות לפי פקודת המסים (גבייה) יחולו ואין צורך לכתוב זאת כאן במפורש, מה גם שהדבר לא נכתב בהגדרה שקיימת בכללים המקבילים שחלים על התאגידים.

עיסאווי פריג': זה טריוויאלי.

<עומר ורדי: קיבלנו.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: אני מציע כאן לערוך האחדת נוסח, מכיוון שבהגדרת "צרכן" כתבתם "מי שרשום בפנקסי בעל הרישיון" ובהגדרת "צרכן ביתי" התייחסתם ל"ספרי בעל הרישיון".

<איתי עצמון: והמונח הנכון לדעתכם הוא?

<עומר ורדי: ספרים.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: נתקן בהגדרת "צרכן".

איתן כבל: הלאה.

יעקב פרי: זה כל חודשיים.

יעקב פרי: חשבון של כל חודשיים, זאת אומרת, אחרי ארבעה חודשים.

<עומר ורדי: נכון.

<עומר ורדי: שתיים מתוך שש.

עיסאווי פריג': כשאנחנו מדברים על שירותי ביוב, יש מי שיש לו שירותי ביוב ואין לו שירותי מים.

איתן כבל: איך יהיו לו שירותי ביוב אם אין לו שירותי מים?

עיסאווי פריג': יכול להיות, יש מקרים כאלה.

<עומר ורדי: זה מים או ביוב.

איתן כבל: זה או-או.

יעקב פרי: זה היינו הך.

איתן כבל: בבקשה, איתי.

<איתי עצמון: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה.

<איתי עצמון: האם לרשויות מקומיות שלא הקימו תאגיד ולמועצות אזוריות שמוחרגות מחוק תאגידי מים וביוב, יש רישיון הפקה שאתם נותנים?

<עומר ורדי: הרישיון הוא חוק המים, לא חוק מים וביוב.

<איתי עצמון: האם לכל הגופים האלה יש רישיון הפקה?

איתן כבל: בוודאי.

<חנה פרנקל: אין אספקת מים בלי רישיון.

איתן כבל: ברור.

<רן מלמד: לפני הצבעה שאלה לגבי הנושא של הגדרת מיצוי הליכי גבייה.

<רן מלמד: האם יש מצב להיות יצירתיים ולהוריד את המילים "פקודת המסים (גבייה)"?

עיסאווי פריג': למה?

<רן מלמד: למה?

<רן מלמד: כי זו פקודה נוראית.

איתן כבל: אני יודע שמטפלים בה.

איתן כבל: חברים, שכר מצווה – מצווה.

<רן מלמד: ניסיתי.

איתן כבל: אני רוצה גם להזכיר שאנחנו פה מבצעים מהלך מאוד-מאוד לא פשוט.

איתן כבל: בעת הזאת זה לא הוגן.

איתן כבל: מה גם שזה נדון עכשיו בוועדת החוקה כמדומני.

איתן כבל: היא עוסקת בשאלה הזאת, שהיא שאלה שאלתית.

איתן כבל: בסוף צריך לגבות את החוב באיזה דרך, ואנחנו מאוד לא רוצים לגרום לאנשים לחשוב שאנחנו נותנים להם פה פתח - - -

יעקב פרי: אי-אפשר לקבוע כללים בלי לתת כלים.

<רן מלמד: חייבים לעשות כלים.

<רן מלמד: להיפך, יש עוד מה לעשות.

עיסאווי פריג': מה החלופה שלך?

עיסאווי פריג': אתה צריך שתהיה לך חלופה.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול את נציגי רשות המים, האם ההתייחסות לפקודת המסים (גבייה) בכללי תאגידי מים וביוב נובעת מכך שבחוק תאגידי מים וביוב יש הוראה מפורשת שמכילה את הפקודה?

<איתי עצמון: האם יש הוראה כזאת שחלה גם על בעלי רישיונות הפקה לפי חוק המים?

<חנה פרנקל: התשובה היא לא.

<חנה פרנקל: בחוק תאגידי מים וביוב זה כלי שנתנו לתאגידי מים וביוב, ואילו פה אנחנו מדברים על מגוון של ספקי מים, שבהם מועצות אזוריות ורשויות מקומיות, שלהן יש את פקודת המסים (גבייה), אבל יש לנו גם יישובים קטנים שבהם מופעלות אגודות מים, ולהם אין.

יעקב פרי: יש אגודות שיתופיות.

איתן כבל: אני לא הולך עכשיו לגעת בנושא הזה.

איתן כבל: אני רוצה האחדה בשלב הזה עד שהחוק ישונה ותינתן דרך אחרת להתמודד עם הליכי גבייה.

איתן כבל: אם לא, אנחנו פה באים לברך ונמצא את עצמנו מקללים את התהליך, ולא יהיה נכון לעשות אותו.

איתן כבל: לכן אני מאוד ממוקד לעשות צדק בדבר מאוד-מאוד ברור.

איתן כבל: בסוף העניין הוא לייצר מצב של אלה שנקלעו לסיטואציות שהרשות, רשות המים, או לא חשוב מי, כל אחד מהגופים, יכול ללכת לקראת החייב ולסייע לו ולא כמו היום: לא שילמת, ישר מודיעים לך שעד יום זה וזה מנתקים לך את המים, ולפעמים אתה אפילו לא יודע שניתקו לך את המים.

עיסאווי פריג': תפסת מרובה – לא תפסת.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: סעיף 2, עם כל השינויים.

איתן כבל: סעיף 2, עם כל השינויים.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף 3.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: סעיף 3 אושר.

איתן כבל: הסעיפים קצרים.

איתן כבל: אתה תקרא עד המקום שבו למישהו תהיה שאלה או התייחסות, ואז נעצור, נצביע ונתקדם.

איתן כבל: הלאה.

יעקב פרי: האם סעיף קטן (2) לא עומד בסתירה לשתי תקופות החיוב למעלה?

איתן כבל: אני לא חושב, כי הוא עוסק כל הזמן בשוטף.

איתן כבל: הוא מתכתב עם השוטף.

<עומר ורדי: יש הגדרה גם לתקופות חיוב רצופות וגם לתקופות לסירוגין.

<עומר ורדי: תקופות חיוב רצופות הן בהגדרה שתי תקופות חיוב לפחות.

יעקב פרי: תודה.

יעקב פרי: איך זה יכול להיות שצרכן מים - - -

איתן כבל: מישהו חיבר אותו.

<רן מלמד: זו דירה שכורה.

יעקב פרי: חיבור לא חוקי?

<רן מלמד: הוא גר בדירה שכורה.

איתן כבל: זו דירה שכורה.

איתן כבל: אתה לא יודע עד כמה יצירתיות יש בעניין הזה.

<איתי עצמון: אני מבקש לעצור אותך כאן, מכיוון שכאן יש הבדלים לעומת הסעיף המקביל שחל על התאגידים.

<איתי עצמון: אני מסב את תשומת הלב לכך שבכללים שחלים על תאגידים נכתב במפורש שעל החברה להעביר התראה בשפה פשוטה וברורה.

<איתי עצמון: זה תיקון שהתקבל בזמנו בעקבות הערה של רן מלמד, אם אינני טועה.

<איתי עצמון: וכן, באותם כללים שחלים על התאגידים נכתב שבהתראה צריכה להיות בקשה להמציא – כאן כתוב לחברה, במקרה שלנו לבעל הרישיון – מסמכים להוכחת היעדר יכולתו הכלכלית לשלם את חובותיו השוטפים והמועדים לכך, וכן מידע בדבר זכותו של הצרכן להימנע מהמצאת מסמכים כאמור.

<איתי עצמון: כאן כתוב לחברה, בענייננו זה לבעל הרישיון.

עיסאווי פריג': וכל זה בשביל 1,000 שקל.

<רן מלמד: האם סעיף קטן (4)(ב) הוא כמו שמופיע היום בתקנות המים של התאגידים?

<רן מלמד: אני חושב שהוא קצת בעייתי.

<רן מלמד: יכול להיות שפספסנו אותו גם בתאגידים.

<רן מלמד: זה כן נותן לך אפשרות להגיד: עשיתי מיצוי הליכים, לא הצלחתי, אני רוצה להגיש בקשה לניתוק.

<עומר ורדי: זה אחד לאחד.

איתן כבל: רן, תזכור שיש פה רשימה ארוכה.

איתן כבל: על כל סעיף וסעיף כזה אני רוצה להזכיר לך שדנו לעומק.

איתן כבל: דרך אגב, זה גם מוכיח את עצמו.

<רן מלמד: לגמרי.

<רן מלמד: אין ספק.

איתן כבל: בדיווח של מנהל הרשות זו מהפכה.

איתן כבל: זה לא ליד, זה לא כאילו.

איתן כבל: בדיווח התקופתי שניתן לוועדה זו מהפכה ממש בכמויות - -

<רן מלמד: אם זה אחד לאחד, בסדר.

איתן כבל: - - זה כאילו נכנסנו לעולם אחר.

איתן כבל: אם אנחנו כבר מדברים, אתה רואה קודם כול שאין עלייה במספר החייבים או המנצלים לרעה את המצב.

איתן כבל: שום דבר לא השתבש.

איתן כבל: לא כצעקתה.

איתן כבל: דרך אגב, זה לגמרי תואם את התחושה שרוב האנשים הם בסדר.

<רן מלמד: זה יוצר קשיים אחרים, צריך לדבר גם עליהם.

איתן כבל: יקירי, בסוף צריך לגבות.

איתן כבל: יש כאלה שבאים ואומרים לי: גבייה - - -

<רן מלמד: אני לא מדבר על זה.

<רן מלמד: אדוני, אני מדבר למשל על אפשרות לתשלום עם שוברים.

איתן כבל: אל תתחיל עם זה.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: אנחנו במלחמת עולם בחקיקה בעניין הזה.

איתן כבל: לצערי המערכות עדיין אפילו לא מבינות את העניין הזה.

<רן מלמד: אפשר לבקש שאם עושים פעולות גבייה - - -

איתן כבל: תיכף נראה אם אפשר בכלל.

איתן כבל: בבקשה, הלאה.

<עומר ורדי: רק ביחס להערה של איתי אני אעדכן שהנוסח של ההתראה שנשלח לצרכן, שעליו מדבר הסעיף, הוא נוסח שקבוע בכללים.

<עומר ורדי: שם רשום השפה, השפה רשומה כנוסח מחייב, פלוס התוספת לעניין הפנייה לשירותים החברתיים.

<עומר ורדי: עקרונית אפשר לציין את זה, לדעתי הכלל הזה בנוסחו הרבה יותר בשל ונכון מהכלל בתאגידים, ששם דווקא הסוסים והעגלה לא היו בסדר הנכון.

<איתי עצמון: אני אתחיל מכך שההסדרה לגבי התאגידים מורכבת מכללי ניתוק אספקת מים שהובאו לאישור הוועדה ומהוראות, אני אקרא לזה הוראות יותר הליכיות, פרוצדורליות, שעוגנו בכללי תאגידי מים וביוב, אמות המידה הצרכניות, שאלה כללים שאינם טעונים אישור ועדה, וגם בכללים שאינם טעונים אישור ועדה יש הפניה לטפסים שקבועים בתוספת.

<איתי עצמון: זה אותו מבנה, אז אם אנחנו שומרים על אחידות, עדיף שתהיה אחידות בנוסח.

איתן כבל: אני חושב שאיתי צודק.

<איתי עצמון: אני מציע להתאים את הנוסח.

איתן כבל: קודם כול נצביע.

איתן כבל: לאיפה הגענו?

<איתי עצמון: הגענו לפסקה (5) שבסעיף 6(א).

איתן כבל: הערת על פסקה (5).

איתן כבל: קודם כול נצביע על כל מה שאין בו שינוי, עד פסקה (5).

עיסאווי פריג': כל התהליך שאנחנו מדברים עליו, סך החוב 1,000 שקל - - -

<חנה פרנקל: זה רק תנאי אחד.

<עומר ורדי: יש תנאי נוסף.

איתן כבל: בסוף יש לך כבר יכולת לבדוק את זה בפרקטיקה.

איתן כבל: זה לא קורה.

איתן כבל: מה היתה הבעיה?

איתן כבל: יש מה שנקרא "הביצה והתרנגולת".

איתן כבל: עזוב ניתוק מים, אני מדבר על חובות.

איתן כבל: מה קרה בעבר?

איתן כבל: הגופים מצד אחד ניתקו, זה היה כלי שהשתמשו בו בצורה רבה, מצד שני, כאשר כבר השתמשו בו, זה כשהאדם כבר עמד על 20,000, 30,000 שקל חוב, ואז אמרו לו: אם אתה לא משלם את העניין הזה, נעשה לך כך וכך, ננתק לך.

איתן כבל: אז הוא היה הולך לשוק האפור.

<חנה פרנקל: איזנו משני הצדדים.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זה יצר איזון.

איתן כבל: אתה גם לא רוצה שאדם ייכנס ללופ של חוב שאחר-כך הוא לא מצליח לצאת ממנו.

איתן כבל: פה זה פחות.

איתן כבל: במים יחסית, הכול יחסי כמובן, היד על ההדק היתה יותר רכה.

איתן כבל: למה בחברת חשמל אנשים תמיד-תמיד רצים לשלם?

איתן כבל: מנתקים מיד.

איתן כבל: אתה קודם כול מנתק, אחר-כך תדבר אתו.

איתן כבל: הוא אומר לך: תבוא, דבר אתו.

איתן כבל: לא מעניין אותו.

איתן כבל: הוא רואה שאדוני לא שילם, שלח התראה פעם אחת, שלחת התראה שנייה, הוא בכלל לא מדבר אתך, הוא מנתק אותך.

איתן כבל: אתה בא הביתה, וזה קורה, פתאום אתה מוצא את עצמך מנותק.

<חנה פרנקל: אנשים מפחדים לחבר חזרה חשמל בצורה פירטית, מים – בקלות אתה מחבר.

איתן כבל: אני חושב שהאיזונים כאן נשמרים וגם הוכיחו עצמם בפועל, בשטח, מול התאגידים.

איתן כבל: התאגידים הם הרבה יותר נוקשים, יאמר לך את זה איציק שמולי שהניח פה הצעת חוק, הוא מהמובילים שלה.

איתן כבל: הם הרבה יותר תוקפניים.

<איתי עצמון: אדוני, אתה מבקש להצביע על סעיפים 4, 5 ו-6(א)(1)-(4)?

איתן כבל: כן.

<איתי עצמון: מה שנקרא עד כה ואין לגביו שינויים.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: אני רק אזכיר שבפסקה (5) נוסיף את ההוראות שדיברתי עליהן, את ההתאמה לנוסח הקיים בכללים שחלים בתאגידים.

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: מי בעד פסקה (5) עם השינויים המתחייבים?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף 6.

<סאיד תלי: זו אומנם הערה טכנית, אבל היא חשובה, כי זה שונה אצלנו בטרמינולוגיה.

<סאיד תלי: אנחנו מבקשים לשנות מחוות-דעת לדוח סוציאלי.

<סאיד תלי: יש הבדל.

איתן כבל: אני מפחד מזה, בדיוק מאותה סיבה ששוחחנו עליה לפני שתיים-שלוש דקות.

<רן מלמד: לא כל דבר הוא דוח סוציאלי.

איתן כבל: יש מצב שתהיה פנייה אליכם, כל אחד במקומו.

איתן כבל: זה כמו שאני כחבר כנסת מקבל פנייה, האיש כנראה לא מטופל בשוטף בגוף הסוציאלי, ברשות, אבל אני סבור שעקב האירוע המסוים הזה, חשוב שהרשויות הסוציאליות ילכו ויבדקו.

איתן כבל: זה עדיין לא הופך אותו למטופל של הרשות.

איתן כבל: לעתים יכולים לבוא ולהגיד: ביקרתי במקום הזה והזה, בדקתי את העניין הזה והזה והגעתי למסקנה שהאיש אכן - - -

<רן מלמד: או להגיד שהוא לא מוכר.

<רחלי סונגו: קודם כול, אדם צריך להיות מוכן.

איתן כבל: ברור, גברתי.

איתן כבל: זה ברור כשמש לאור הירח, כמו שאומרים במחוזותינו.

<רחלי סונגו: עובדים סוציאליים עושים דוח סוציאלי.

<סאיד תלי: יש עובדים סוציאליים שנותנים חוות-דעת, אבל זה מינוי - - -

<רחלי סונגו: בבית משפט.

עיסאווי פריג': על מה?

איתן כבל: מכובדי, זה נוסח שנהוג בחקיקה.

איתן כבל: אנחנו רוצים לדבר בשפה שאנחנו משתמשים בה בחקיקה בכלל.

איתן כבל: מה מפריע לי?

איתן כבל: אתם מצמצמים אותנו.

עיסאווי פריג': כל אחד רוצה לקחת את הכוח לעצמו.

איתן כבל: ההפך.

איתן כבל: זה לא עניין של כוח, זה עניין של מקום שבו אנחנו רוצים - - -

<סאיד תלי: אם הוא מוכר, הוא יקבל, לא משנה איך נקרא לזה.

<סאיד תלי: זה לא יצמצם.

<חנה פרנקל: אני רוצה להרגיע אתכם.

<חנה פרנקל: אף אחד לא ידחה מישהו – אם זה דוח, או צעטאלע, או אמירה.

איתן כבל: עו"ד פרנקל, הם מדברים על השפה שהם משתמשים בה אצלם, זה הכול.

<חנה פרנקל: בהקשר שלנו, המנהל הכללי של התאגיד צריך להוכיח שיש לו יכולת כלכלית, ולא ההפך.

<חנה פרנקל: זה לא שהצרכן צריך להוכיח שאין לו יכולת כלכלית.

<חנה פרנקל: כלומר, המשוכה יותר קשה, שזה לא משנה.

<חנה פרנקל: כל צעטאלע התאגיד - - -

<רן מלמד: אולי אפשר להוריד את המילים "מהמחלקה לשירותים חברתיים", ואז זה נשאר עם חוות-הדעת שהתקבלה בעניינו, זה לא כל-כך משנה מאיפה.

איתן כבל: רן, אל תסבך אותנו עם העניין הזה.

עיסאווי פריג': כל הנתונים האלה ילכו למאגר נתוני אשראי?

<רן מלמד: חלקם.

<חנה פרנקל: זה עובד בשטח.

<איתי עצמון: אמרתי שאני אסב את תשומת הלב לשינויים שבין הכללים.

<איתי עצמון: בסעיף המקביל בכללים שחלים על תאגידים מובהר בסעיף קטן (א)(6) שניתן יהיה להביא בחשבון את חוות-הדעת מהמחלקה לשירותים חברתיים אם התקיימו ההוראות שנוגעות לפנייה למחלקה לשירותים חברתיים, כלומר, הוראות שקיימות היום בכללי אמות המידה, בכללים הצרכניים.

<איתי עצמון: המשמעות היא שהובהר לצרכן שהוא יכול גם להימנע ממסירת הפרטים שנוגעים אליו.

<איתי עצמון: אני חושב שצריך להבהיר את זה גם כאן.

<עומר ורדי: זה רשום בטופס.

<איתי עצמון: נכון, זה רשום בטופס, אבל אני חושב שראוי לעגן את זה גם בכללים המהותיים ולא רק בטופס.

<רחלי סונגו: זה רשום גם פה בפסקה (7).

<רחלי סונגו: גם בפסקה (7) אנחנו יכולים - - -

<איתי עצמון: כפי שהיושב-ראש כבר אמר לך, הוא לא מקבל את ההערה הזאת, אני חושב שעדיף להשתמש במונח רחב יותר, שמכיל בתוכו גם חוות-דעת, גם דוח סוציאלי.

<איתי עצמון: אני חושב שזה יותר נכון בהקשר הזה, מה גם שהדבר קבוע בהסדרה המקבילה שחלה על תאגידים.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<איתי עצמון: אם כך, גם בפסקה (6) נתאים את הנוסח שקיים, בשינויים המחויבים כמובן, בכללים שחלים על התאגידים.

<חנה פרנקל: נטמיע את הטופס כאן.

<איתי עצמון: לא את הטופס, את ההוראה המהותית לעניין הבאתה בחשבון של חוות-הדעת.

<איתי עצמון: ניתן יהיה להביא אותה בחשבון רק אם הצרכן קיבל גם אפשרות להימנע ממסירת הפרטים אם הוא לא מעוניין בכך.

איתן כבל: האם אפשר להעמיד את פסקה (6) להצבעה עם התיקונים?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

עיסאווי פריג': זה מוגזם.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה דרקוני אם מיצית את כל ההליכים, ובכל זאת המנהל, המנכ"ל יוכל לתת החלטה שתבטל את כל ההליכים.

<עומר ורדי: זה בדיוק ההפך, זה הנימוקים.

עיסאווי פריג': "וזאת למרות שמיצוי הליכי הגבייה לא הביא לגביית החוב".

עיסאווי פריג': הוא יוכל לתת החלטה שכן באפשרותו.

איתן כבל: זה אותו נוסח מהפעם הקודמת.

<עומר ורדי: אני יושב בוועדת ניתוקים, אנחנו יושבים בדיוק על הדוחות האלה.

<עומר ורדי: אחד המסמכים שהכי קריטיים לנו הוא בדיוק חוות-הדעת הכתובה של המנהל שבא ואומר למה הוא לקח נתונים א', ב', ג' ו-ד', והגיע למסקנה שלו.

<עומר ורדי: בלי זה לא נוכל לקבל את התיק.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: זה בדיוק הפוך.

איתן כבל: מנקודת המבט זה נותן את התוצאה עבורנו ולא עבור היכולת שלהם לנתק.

עיסאווי פריג': אני מבין, אבל איך שאני בעברית שלי קורא את זה, יש מיצוי הליכים, ומיצוי ההליכים לאי-אפשרות של גביית החובות.

עיסאווי פריג': במקביל, המנהל הכללי יוכל לתת החלטה ולתת נימוק שכן באפשרות החייב לגבייה.

עיסאווי פריג': מיציתי – איך זה מתחבר?

איתן כבל: עיסאווי, בסוף אנחנו רוצים שהאיש ישלם.

איתן כבל: כל פעולה פה מייצרת עוד מדרגה.

איתן כבל: כשהוא כבר הגיע למנהל - - -

עיסאווי פריג': יש מיצוי הליכים.

איתן כבל: ודאי.

<חנה פרנקל: מיצוי ההליכים לא נתקע בגלל שההוא לא יכול לשלם והוא מסכן.

<חנה פרנקל: זאת הטעות שלך.

<חנה פרנקל: זה בגלל שהוא מתחמק.

איתן כבל: הוא סרבן.

איתן כבל: אחד הדברים שהתגלו דרך - - -

עיסאווי פריג': זה לא מסבך את העניינים?

איתן כבל: ההפך.

<רן מלמד: בדיוק הפוך.

איתן כבל: עיסאווי, אחד הדברים שהתגלו בכללים של התאגיד, שניתן היה כתוצאה מכך לשים פוקוס על אותם רצידיביסטים, הסרבנים הנצחיים.

איתן כבל: הוא יכול לשלם, הוא לא רוצה.

עיסאווי פריג': אתה חייב כסף לבנק.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: זו לא דוגמה.

עיסאווי פריג': מיציתי את כל ההליכים אתך, אין סיכוי לגבות את החוב.

עיסאווי פריג': בא מנהל הבנק, יש לו מאיפה לקחת – כל ההליכים הלכו פארש?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אם לא הצליחו לגבות, הוא עשה לו חשבון כזה, הוא עשה לו חשבון אחר - - -

<חנה פרנקל: הוא מבריח את הנכסים.

איתן כבל: נקודת המוצא שלנו לכל התיקון הזה זה הסעיף הזה.

איתן כבל: מה טענו?

איתן כבל: טענו שאתה לא יכול לקחת רצידיביסטים, שהם לא משלמים כי לא בא להם לשלם, למרות שיש להם, וכתוצאה מכך אתה מחיל כללים אחידים מפה על כל השאר.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה למשוך את זה, אני צריך כמנהל כללי להפעיל חברת מודיעין בשביל שתביא לי דוח?

עיסאווי פריג': הרי מיצוי הליכים זה כל סמכות החקיקה הקיימת.

<איתי עצמון: ההפך, חשוב שהוא ינמק.

<איתי עצמון: הסעיף הזה מחייב אותו לנמק.

<חנה פרנקל: אם המיצוי לא אומר שהוא מסכן, הוא לא יכול לתת חוות-דעת שהוא - - -

עיסאווי פריג': למה לאפשר חוות-דעת אם מיציתי הליכים?

איתן כבל: עיסאווי, קבענו שניתוק זאת פעולה אגרסיבית גם לאדם שאנחנו חשובים שהוא רצידיביסט.

יעקב פרי: זה ההפך ממה שאתה אומר.

איתן כבל: ההפך לגמרי.

איתן כבל: כל מהות החוק - - -

עיסאווי פריג': אתה נותן כוח אדיר.

איתן כבל: זה בדיוק ההפך.

איתן כבל: עברית זה הצד החזק שלי.

עיסאווי פריג': אתה בוגר ישיבה, נתת נימוקים חזקים.

איתן כבל: נקודת המוצא שלנו היתה להתפקס, ולמרות שאנחנו יודעים שהוא רצידיביסט זה לא משהו שאתה עושה כלאחר יד.

<חנה פרנקל: אם המיצוי יביא שהוא מסכן, אי-אפשר לנתק לו.

איתן כבל: זה ברור.

איתן כבל: עיסאווי, אתה טועה.

איתן כבל: פסקה (8).

יעקב פרי: אתה מדבר על צריכה ביתית שהיא לא מכוונת על ידי הצרכן או כן מכוונת?

<עומר ורדי: היא מכוונת למטרות שאינן המטרות הייעודיות.

<חנה פרנקל: לא צריכה ביתית.

<איתי עצמון: אני מבקש להסב את תשומת הלב גם כאן לשינוי לעומת הכללים שחלים על תאגידים.

<איתי עצמון: ההגדרה ניצול לרעה בכללים שחלים על תאגידים מחריגה גם סוגי מקרים ותנאים שעניינם בגדול החרגת צריכה חריגה או מקרים של הערכת צריכה, ויש הפניה לכללי אמות המידה שמסדירים את הנושאים האלה.

<איתי עצמון: כאן כמובן אין הסדרה כזאת, השאלה איך בכל זאת ניתן מענה למקרים האלה.

<איתי עצמון: הרי יש מקרים של הערכות צריכה או צריכה חריגה גם לגבי אספקת מים על-ידי בעלי רישיונות הפקה.

<חנה פרנקל: אנחנו לא יכולים לסגור את המקרים של ניצול לרעה.

<חנה פרנקל: העובדה שבכל מקרה אישור הניתוק ניתן על-ידי ועדה זה חסם מאוד רציני, כדי שלא סתם כל מילה "ניצול לרעה" ייראו בה כניצול לרעה.

<חנה פרנקל: אנחנו לא יכולים לעשות את כל התסריטים של ניצול לרעה, אבל כיוונו למצב של צריכה שהיא לא צריכה ביתית.

<איתי עצמון: איזו הסדרה, אם יש בכלל, לעניין של צריכה חריגה או סוגי מקרים אחרים שמנויים היום בכללי אמות המידה לגבי ספקי מים שאינם תאגידים?

<עומר ורדי: אני אוסיף שתי נקודות.

<עומר ורדי: האחת, ההפניה לאמות המידה בכללי ניתוק תאגידים היא לשני מצבים מאוד-מאוד נקודתיים.

<עומר ורדי: האחד, כשמד מים תקול, והשני, כשיש נזילה.

<עומר ורדי: המצבים האלה מן הסתם זה לא ניצול לרעה.

<עומר ורדי: המצבים האלה לא מוגדרים בספקים המקומיים, אבל הוועדה המייעצת כשהיא בוחנת את הדברים בהגדרה של ניצול לרעה, היא בוחנת את הנתונים האלה בכל מקרה.

<עומר ורדי: זאת אומרת, ההגדרה פה לא סגורה, היא אפילו יותר רחבה וזה יותר נכון ויותר מקל - - -

<איתי עצמון: השאלה היא, האם אי-אפשר לכתוב "ובכלל זה בשל נזילה"?

<חנה פרנקל: נזילה, הפרשי מדידה.

<חנה פרנקל: יש לך בעיה טכנית, כי אין לך את המונחים האלה פה, מה זה נזילה, מה זה הפרשי מדידה.

<חנה פרנקל: יש ועדה.

איתן כבל: אם אני כותב דברים כאלה יכול להיות שאני מצמצם.

<חנה פרנקל: אתה מצמצם.

יעקב פרי: אתה מצמצם, ומספיק ששכחת אחד.

איתן כבל: אם זה מונח בפני הוועדה, אתה יכול להציג בפניה את המכלול.

איתן כבל: פה יגידו לך: סליחה, בתקנות.

איתן כבל: אני סוגר אותו במקום לאפשר מפתח גדול יותר של תקלות.

איתן כבל: כמה שנכניס יש את התקלה הזאת שאף אחד מאתנו - - -

<איתי עצמון: אפשר לכתוב "ובכלל זה".

<איתי עצמון: אפשר לנקוב במקרים המהותיים.

<איתי עצמון: אני לא מדבר עכשיו על ההסדרה הספציפית, אבל שמדובר בין היתר, למעט - - -

<חנה פרנקל: צריכה בגין נזילה למשל.

איתן כבל: אני מקבל מה שאיתי אומר.

<עומר ורדי: כשרשום "למעט צריכה כאמור שאינה בשליטתו של הצרכן", לדעתי בהגדרה זה מכניס נזילה.

<עומר ורדי: אגב בנוהלי העבודה של הוועדה המייעצת זה נכלל.

<עומר ורדי: אם אנחנו רואים שהיתה נזילה, זה נכנס להגדרה של צריכה שאינה בשליטתו.

<עומר ורדי: אפשר לרשום שוב, אבל כל המוסיף גורע.

<איתי עצמון: למרות שיש הפניה ספציפית בכללי תאגידי מים וביוב?

<חנה פרנקל: המציאות מגוונת.

<איתי עצמון: לכן הצעתי לכתוב "ובכלל זה".

<איתי עצמון: לא לצמצם, אלא פשוט לפרט, לכוון את שיקול הדעת של הוועדה המייעצת, שיובהר שמדובר גם במקרים של נזילה או צריכה חריגה.

<איתי עצמון: אם נוסיף פה "ובכלל זה צריכה חריגה הנובעת מנזילה", האם אתם חושבים שזה ייצור בעיה?

<חנה פרנקל: שאינה בשליטתו ובכלל זה נזילה או הפרשי מדידה?

איתן כבל: חברים, נכניס את התיקון הזה.

איתן כבל: זה יכניס את הסעיף לנתיב.

<איתי עצמון: יכוון את שיקול הדעת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אפשר להצביע?

<איתי עצמון: אני מציע שעו"ד ורדי יקרא גם את סעיף קטן (ג).

<חנה פרנקל: תכתוב גם "הפרשי מדידה", כי אחרת אתה פוגע.

<איתי עצמון: בוודאי, נזילה או הפרשי מדידה.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: סעיף קטן (ג).

איתן כבל: אנחנו מצביעים על סעיף 6, עם ההערות והתוספות.

<איתי עצמון: למעשה זה פסקאות (7) ו-(8) של סעיף קטן (א), וסעיפים קטנים (ב) ו-(ג), סעיף קטן (ב) עם השינוי שהזכרתי פה.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף 7.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: שבעה ימים מאיזה מועד?

<עומר ורדי: מה שהוספתי זה מיום קבלת ההודעה.

<איתי עצמון: הנוסח שמונח בפני הוועדה זה הנוסח המקורי שהגשתם.

<איתי עצמון: תפנה את תשומת הלב אם אתה מוסיף.

<עומר ורדי: אנחנו נתקן את השבעה ימים לאחר ההערה של היועץ המשפטי לוועדה – "בתוך 7 ימים מיום קבלת ההודעה לפי סעיף 14(א)".

<איתי עצמון: יש לי הערה אולי יותר כללית.

<איתי עצמון: יש כאן שורה של פעולות שעל בעל הרישיון לבצע, ואני מניח שאתם, הגורם שמהסדר את בעלי הרישיונות, אמורים לפקח על כך.

<איתי עצמון: אם אין חובה על בעל הרישיון לתעד את הפעולות האלה, איך אתם תפקחו?

<איתי עצמון: אני אומר את זה כשאני רואה את הסעיף שקיים בכללי אמות המידה, סעיף 113, שמחייב חברה – כלומר, תאגיד מים וביוב – לתעד את הפעולות שלה.

<עומר ורדי: קודם כול, אני חוזר לסעיף 6(ג) למעלה, שבעל הרישיון, כשהוא מגיש את הבקשה, בסופו של דבר כל האסמכתאות יהיו בפני הוועדה המייעצת.

<איתי עצמון: השאלה אם הוא לא יכול להגיד שהוא לא מחויב לשמור לתקופת מה?

<איתי עצמון: האם אתם לא קובעים תקופה שבמהלכה הוא אמור לכל הפחות לשמור, לתעד אצלו את הפעולות?

<עומר ורדי: מעבר למטרה של הוועדה המייעצת, אלא באופן כללי לאחר מכן?

<איתי עצמון: כללי תאגידי מים וביוב מחייבים אותם לתקופה שלא תפחת משנתיים.

<עומר ורדי: בניתוק או באמות המידה?

<איתי עצמון: באמת המידה.

<איתי עצמון: אני לא יודע מה כתוב ברישיונות ההפקה.

<איתי עצמון: השאלה אם יש ברישיונות ההפקה איזה סעיף כללי שמחייב תיעוד פעולות?

<חנה פרנקל: כלפי הספק?

<איתי עצמון: כלפי בעלי הרישיונות.

<חנה פרנקל: יש לנו דיווחים, יש לנו כללי רישיון.

<איתי עצמון: השאלה אם זה סעיף כללי שיחול על כל הפעולות כולל הפעולות האלה שהן חלק מתנאי הרישיון.

<חנה פרנקל: לא.

<חנה פרנקל: אני לא בטוחה שזה יחול על הרזולוציות האלה, אבל יש לנו חובות דיווח.

<איתי עצמון: חובות תיעוד.

<איתי עצמון: כלומר, שהוא יצטרך לתעד אצלו את הפעולות.

<איתי עצמון: כלומר, שהוא פנה בתוך כך וכך ימים לפי הכללים המוצעים.

<חנה פרנקל: ממה נפשך?

<חנה פרנקל: אם הוא לא פנה, הוא לא יכול להרים את הנטל של הניתוק, אז יהיה כדאי לו.

<איתי עצמון: האם אתם לא חושבים שזה ישמש לכם כלי טוב לפיקוח ולאכיפה אם תהיה חובה לתעד את הפעולות האלה?

<חנה פרנקל: אנחנו לא רוצים סתם הוראות שאנחנו לא יודעים לפקח עליהן.

<חנה פרנקל: יש לנו כל-כך הרבה הוראות על דיווח ועל תיעוד.

<חנה פרנקל: אין לנו יכולת אפילו לעשות על זה פולו-אפ.

<חנה פרנקל: פה האינטרס הראשון במעלה של התאגיד זה לתעד.

<חנה פרנקל: אם הוא לא מתעד, אין לו נימוקים ואסמכתאות לניתוק.

<חנה פרנקל: אז בואו נשאיר את זה.

עיסאווי פריג': זה נכון.

עיסאווי פריג': אני זורם עם התיעוד.

עיסאווי פריג': איזה סעיף אנחנו?

עיסאווי פריג': 7 או 8?

<איתי עצמון: בסעיף 7 נוסף כאן "בתוך שבעה ימים קבלת ההודעה".

עיסאווי פריג': נצביע על 7?

<איתי עצמון: אפשר להצביע, אלא אם כן יש הערות נוספות.

עיסאווי פריג': רק אם זה מהותי, חברים.

עיסאווי פריג': אם נתעכב על כל סעיף, לא נגמור.

<סאיד תלי: אנחנו מתנגדים למינוח "חוות-דעת" בעניין מצבו הכלכלי.

<סאיד תלי: אנחנו רוצים להשאיר "חוות-דעת".

עיסאווי פריג': למה?

<סאיד תלי: כי אין לנו מעבר למה שיש ללקוח להציג.

<סאיד תלי: אנחנו לא מבצעים חקירה כלכלית.

<סאיד תלי: אנחנו רואים אם יש לו זכאות מביטוח לאומי, אם יש לו תלוש משכורת נמוך, אם יש לו חובות בבנק.

<סאיד תלי: את זה הוא לא צריך להראות לנו.

<סאיד תלי: אין לנו כלים לבצע חקירה כלכלית.

<סאיד תלי: כותבים דוח סוציאלי אודות המשפחה, אולי המצב הכללי, התפקוד.

<סאיד תלי: יכול להיות שנתייחס גם לעניין הכלכלי, אבל לא נרשום את זה כך.

עיסאווי פריג': הבנתי, אבל כדי שנקבע מה כוח התשלום של בן-אדם, זה חייב לחזור לרמת מצבו הכלכלי.

עיסאווי פריג': המילה "כלכלי" חייבת להיות חלק מכל חוות-הדעת.

עיסאווי פריג': כן, רן.

<רחלי סונגו: רן היה הבוס שלי לשעבר, אז הוא יסלח לי.

<רחלי סונגו: אם אפשר בבקשה לקבל חוות-דעת סוציאלית, ואז יהיה ברור - - -

<סאיד תלי: שתתייחס גם לכלכלי אם צריך - - -

<רחלי סונגו: שיהיה ברור שזאת חוות-דעת סוציאלית, ולא לדוגמה כמו למשל בביטוח לאומי שיש להם - - -

<חנה פרנקל: לא.

עיסאווי פריג': רן, יש לך משהו להגיד לפני שאני פונה לרשות המים?

<רן מלמד: כן.

<רן מלמד: עוד פעם, המכתב שנדרש מהמחלקה לשירותים חברתיים הוא מסמך מאוד-מאוד פשוט.

<רן מלמד: הוא מסמך שהעובדים הסוציאליים עושים אותו דרך קבע, הוא לא דוח סוציאלי, הוא חוות-דעת, והרבה פעמים הוא כולל שתי שורות שאומרות: הבן-אדם מוכר לנו, אנחנו יודעים שהמצב הכלכלי שלו קשה, ואנחנו נשמח אם תסייעו לו.

<חנה פרנקל: טוב לעשות כללים.

<רן מלמד: טוב שזה יהיה בצורה הזאת, ואם צריך לעשות דוח מפורט יותר, אם הרשות, הוועדה, יחליטו שצריך לעשות דוח יותר מפורט, בשביל זה אגב בוועדה המייעצת יש עובד סוציאלי, שזה בדיוק חלק מהתפקיד שלו, לבוא ולהגיד: חברים, אין לי מידע, אני רוצה לקבל יותר מידע.

עיסאווי פריג': קיבלתי את המסר, רן.

<חנה פרנקל: הוא צודק.

<חנה פרנקל: זה פוגע בצרכן כשמבקשים פורמליסטית דווקא חוות-דעת סוציאלית, מבקשים צעטאלע מלשכת הרווחה, חוות-דעת, כל דבר - - -

<רן מלמד: אדוני, אני אראה לך מסמך שכתבה אתמול עובדת סוציאלית, שנתנה למי שביקש את הדוחות איך היא מדרגת בן-אדם.

<רן מלמד: בסוף היא כתבה: לכל המעוניין, הנ"ל מוכרת בלשכה בעיר זאת וזאת, מספר שנים, סביב קשיים כלכליים ומשפחתיים.

<חנה פרנקל: זה מספיק.

<רן מלמד: מדובר באישה חרדית - - -

עיסאווי פריג': לא צריך יותר מזה.

עיסאווי פריג': לא השתכנעתי, אני משאיר את המצב על כנו.

עיסאווי פריג': אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 7.

<איתי עצמון: סעיף 7, עם התיקון שהזכרתי קודם.

עיסאווי פריג': מי בעד?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': סעיף 7 עבר.

עיסאווי פריג': סעיף 8.

<איתי עצמון: כאן אני חושב שנפלה טעות, מכיוון שסעיף 21 לא נוגע לעבודת הוועדה המייעצת, אלא בדיווח שמחויב מנהל הרשות למסור לוועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: צריך למחוק מכאן את האזכור של סעיף 21.

עיסאווי פריג': נמחק את 21.

עיסאווי פריג': הערות אחרות, חברים?

<עומר ורדי: אתה רוצה שנעדכן שהוספנו את זה בתיקון בסעיף 18(ג)?

<חנה פרנקל: הוספנו את סעיף 21, את חובת הדיווח.

עיסאווי פריג': את סעיף 21 תוריד.

<איתי עצמון: כשנגיע לסעיף 18.

עיסאווי פריג': הערות נוספות, איתי?

עיסאווי פריג': – אין.

עיסאווי פריג': אנחנו מעמידים את סעיף 8 להצבעה.

עיסאווי פריג': מי בעד?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': הסעיף אושר.

עיסאווי פריג': סעיף 9.

עיסאווי פריג': בבקשה.

עיסאווי פריג': הערות?

עיסאווי פריג': תתייחס, איתי, למספר הימים, 15 ימים ושבעה ימים.

<איתי עצמון: אלה המועדים שקבועים בכללים שחלים על התאגידים.

<איתי עצמון: יש סעיפים שהם ממש העתקה, ממש תמונת ראי של הכללים הקיימים.

<רן מלמד: גם אם פה פספסתי בתקנות של התאגידים, אני חושב שצריך לכתוב: "ישלח מנהל הרשות הממשלתית לצרכן הביתי את נימוקיו, ובכלל זה את נימוקי הוועדה המייעצת בשפה פשוטה וברורה".

עיסאווי פריג': אני לא מתנגד, אין לי בעיה עם זה.

עיסאווי פריג': תכניסו "בשפה פשוטה וברורה".

<איתי עצמון: מה שיקרה בעקבות התיקון הזה שכאן זה יהיה כתוב, ובכללים שחלים על התאגידים - - -

<רן מלמד: כנראה פספסתי.

<רן מלמד: אני אגיש בקשה לתקן גם שם.

עיסאווי פריג': רן, זה טריוויאלי.

<רן מלמד: זה לא טריוויאלי, אדוני.

עיסאווי פריג': אתה חושב?

<רן מלמד: כן.

<רן מלמד: ואני אגיש בקשה לתיקון גם בתקנות של התאגידים.

עיסאווי פריג': עו"ד פרנקל.

<חנה פרנקל: נעשה פשוט.

<חנה פרנקל: ברגע שיהיה כתוב פה, הוועדה תסגל לה אותו נוהל.

<איתי עצמון: איפה אתם מבקשים שיהיה התיקון?

<עומר ורדי: בסוף סעיף 9, "בשפה פשוטה וברורה".

עיסאווי פריג': אפשר לאשר את סעיף 9?

עיסאווי פריג': סעיף 9 – מי בעד?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': סעיף 9 אושר.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו עוברים לסעיף 10.

<איתי עצמון: ההערה היחידה שלי בעניין הזה זה לעניין "או כל פעולה אחרת", כשלא ברור על איזה פעולה מדובר, מכיוון שהפעולות שניתן לבצע הן או פעולת ניתוק, או אם יש יכולת טכנולוגית ומעשית, פעולת צמצום שירותי מים.

<עומר ורדי: נוסיף "כאמור" ונפנה - - -

<איתי עצמון: אני חושב ש"כאמור" לא פותר את הבעיה, כי אין כאן אזכור.

<עומר ורדי: אם תקרא את סעיף 9 עוד פעם - - -

<איתי עצמון: אתה מתכוון ל"כאמור" בסעיף 8(א)?

<עומר ורדי: זה מופיע בסעיף 9.

<איתי עצמון: אתה חייב להפנות להוראה הספציפית.

<איתי עצמון: "כאמור" לא ייתן את הפתרון.

<עומר ורדי: בסעיף 9 "כל פעולה אחרת לפי סעיף 8(א)".

<איתי עצמון: אוקיי.

עיסאווי פריג': זה מספק אותך?

<איתי עצמון: כן.

<יעל דקל שפריר: נבקש שההודעה תכלול את זכות הצרכן לעתור בדומה לכללי תאגידי המים.

<יעל דקל שפריר: אני יודעת שזה מופיע בנוסח - - -

עיסאווי פריג': לא שמעתי טוב.

<יעל דקל שפריר: נבקש שהסעיף יכלול את ההוראה המהותית בדבר זכות הצרכן לעתור.

<יעל דקל שפריר: רשות המים כללה את זה בהודעה, ואנחנו נבקש שזה ייכלל גם בסעיף הזה.

<איתי עצמון: לעתור?

<יעל דקל שפריר: כן, כנגד החלטת מנהל הרשות, כמו בכללי תאגידי המים.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה עם זה.

עיסאווי פריג': רן, זה בסדר?

עיסאווי פריג': – יפה.

עיסאווי פריג': איתי, יש לך עוד הערות?

<איתי עצמון: לא.

עיסאווי פריג': יש שתי הערות שאנחנו מוסיפים.

עיסאווי פריג': עו"ד פרנקל.

<חנה פרנקל: יש לנו בעיה עם ההצעה הזאת, כי בחוק תאגידי מים וביוב העתירה היא לפי סעיף 108 בחוק תאגידי מים וביוב, לזה כיוונו.

<חנה פרנקל: אין לנו סעיף מקביל בחוק המים, חוץ מהדין הכללי - - -

עיסאווי פריג': סיכמתם את זה קודם, כך הבנתי.

<יעל דקל שפריר: לא סיכמנו את זה קודם.

<יעל דקל שפריר: אנחנו חושבים שצריך לכלול הוראה מהותית בדבר זכות הצרכן לעתור.

<איתי עצמון: את מתכוונת מכוח הדין הכללי שיש לו זכות לעתור?

<יעל דקל שפריר: אין לנו פה הוראת דין, אנחנו מודעים לזה, אבל אנחנו חושבים שעדיין צריך לכלול הוראה מהותית.

<איתי עצמון: נכתוב זכותו של הצרכן לעתור לפי דין?

עיסאווי פריג': לפי דין, יפה.

עיסאווי פריג': אני אזרום אתך, כי זה הגיוני.

עיסאווי פריג': שני תיקונים יש לנו בסעיף 10.

עיסאווי פריג': תקרא אותם לפרוטוקול לפני שאנחנו עוברים להצבעה.

<איתי עצמון: בשורה השלישית בסעיף 10, לאחר התיבה "או כל פעולה אחרת", אנחנו נוסיף "לפי סעיף 8(א)", דהיינו, זה גם פעולה לצמצום שירותי מים.

<איתי עצמון: ונוסיף את ההערה שהוסיפה נציגת משרד המשפטים, שבהודעה ייוודע לצרכן על זכותו לעתור נגד החלטת מנהל הרשות "לפי דין".

עיסאווי פריג': אכן כך.

עיסאווי פריג': אני מעמיד את סעיף 10 להצבעה.

עיסאווי פריג': מי בעד?

עיסאווי פריג': בעד – פה אחד

עיסאווי פריג': סעיף 10 עבר עם שני השינויים שהוזכרו.

עיסאווי פריג': אנחנו עוברים לסעיף 11.

עיסאווי פריג': תקרא את כל הסעיף, על כל נספחיו, ואז נפתח להסברים.

עיסאווי פריג': רוץ.

עיסאווי פריג': זהו.

עיסאווי פריג': קראת איפה אסור לנתק מים, לבית ספר וכל הרשימה.

עיסאווי פריג': לפני שאני פותח את זה בפני החברים לתת התייחסויות, יש לי התייחסות פשוטה.

עיסאווי פריג': הרבה מבתי הספר וכל הרשימה שהצגת, הם גם שוכרים מקומות.

עיסאווי פריג': אצלי בבית – אין.

עיסאווי פריג': זו דוגמה תיאורטית – אני נותן לבית הספר מולי קומה לשימושו, ולי יש חוב מים, האם הקומה הראשונה אצלי בבית תנותק או לא תנותק כי אסור לנתק בית ספר?

<חנה פרנקל: כל מודדות החינוך צריכים הכרה וצריכים רישוי.

<חנה פרנקל: ברגע שהם קיבלו רישוי, כל המבנים שלהם - - -

<רן מלמד: יבקשו ממך לעשות מונה נפרד.

עיסאווי פריג': כל מערכת המים קשורה.

עיסאווי פריג': איך אני אסתדר?

<חנה פרנקל: אם מוכר שזו שלוחה של בית הספר, אז כן.

<רן מלמד: הייתי רוצה להוסיף – זה לא קיים גם בתאגידים, כנראה שפספסתי – מקלטים לנשים מוכות.

<רן מלמד: הייתי מבקש להוסיף לרשימה ולהוסיף גם ברשימה בתאגידים שמקלטים לנשים מוכות לא ינותקו ממים.

עיסאווי פריג': אני לא אסתיר את תחושת לבי, אני בעד.

עיסאווי פריג': הערות נוספות.

<רחלי סונגו: גם אנחנו רצינו להוסיף מקלטים לנשים מוכות, כמו שרן אמר, וגם מעון ומעון נעול’ כהגדרתם בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול).

עיסאווי פריג': מה זה מעון נעול?

<רחלי סונגו: מעונות נעולים הם מעל גיל 14, ואז זה לא נכנס כחלק ממעון כהגדרתו בחוק הפיקוח על מעונות.

<רחלי סונגו: זה מיועד לבני נוער עבריינים, וזה לא נכנס - - -

עיסאווי פריג': בכל תשע הקטגוריות כאן זה לא נמצא?

<רחלי סונגו: בדיוק בדקנו את הדברים של משרד הרווחה שלא נכנסים, שזה המקלטים והמעון לנשים מוכות.

עיסאווי פריג': זהו חברים, לפני שעוברים לבעל הבית?

עיסאווי פריג': – איתי.

<איתי עצמון: גם אני רציתי להעיר שתי הערות.

<איתי עצמון: הערה אחת, אני חושב שזה כן דורש הסבר לוועדה – סעיף 11 מתייחס לסייג לניתוק אספקת מים בנכס אחר, דהיינו, נכס שהוא לא נכס של צרכן ביתי, אבל אין כאן שום הסדרה בכלל לגבי ניתוקים של אותם נכסים אחרים, כלומר, יש כאן רק את הסייג.

<איתי עצמון: אני לא כל-כך מבין מבחינה משפטית איך אם לא קבוע כלל איך אפשר לקבוע סייג.

עיסאווי פריג': תתייחסי לכל ההערות אחת-אחת, נתחיל עם נשים מוכות.

עיסאווי פריג': עמדתכם – בעד או נגד?

<חנה פרנקל: קודם כול, יש פה שני סוגים שונים של הערות.

<חנה פרנקל: לגבי מקלט לנשים מוכות, מה שאת מוסיפה במהות, מקובל עלינו לגמרי.

<חנה פרנקל: חשבנו שכיסינו הכול.

<חנה פרנקל: אנחנו רוצים גם להוסיף, אפרופו הדיונים שהיו בכללי ניתוק של שפכי תעשייה, וזה עלה גם פה, וזה גם לקח מהפרקטיקה שלנו מאז שהכללים המקוריים יצאו – אנחנו רוצים גם להוסיף מקומות מגורים של מערכת הביטחון.

<חנה פרנקל: אף אחד לא התכוון לנתק מבני מגורים פרופר ששם חיילים נמצאים, אז גם בזה היינו רוצים תיקון.

עיסאווי פריג': לפני שאני מעביר את השרביט ליושב-ראש הקבוע, אנחנו דנים בפטורים.

עיסאווי פריג': יש תשעה פטורים, עכשיו הכנסנו נשים מוכות ודברים נוספים.

<איתי עצמון: השאלה מי יקבע מהם מקומות מגורים?

<חנה פרנקל: יש הערות נכונות להרחבת היריעה של הפטור מניתוק, בתי ספר, מעונות, וגם לנו יש תובנה שצריך להרחיב את זה לגבי מקומות מגורים של מערכת הביטחון.

איתן כבל: דיברנו על זה בדיון הקודם.

<חנה פרנקל: האם אפשר להציע הצעה דיונית, לא להחליט על הסעיף הזה?

<חנה פרנקל: אנחנו גם נבדוק עם משרד הרווחה את החוקים שנזכרו כאן על מעונות סגורים, מעונות משוקמים.

איתן כבל: אני רוצה לסיים היום.

איתן כבל: אין סיבה שלא נסיים היום, בסך-הכול יש הבנות והסכמות על כל הדברים.

איתן כבל: אנחנו רק עושים פיין טיונינג של ההתאמות של הדברים.

איתן כבל: יש לי לפחות עוד שעה פה.

איתן כבל: נתקדם, אם צריך נחזור לסעיף הזה.

איתן כבל: עו"ד פרנקל, אני לא רוצה להתעכב.

<חנה פרנקל: אמרו פה דברים מהותיים, אבל זה לא התחום שלנו, אנחנו רוצים עם משרד הרווחה לעשות - - -

איתן כבל: אם אני אשתכנע שצריך, נוסיף את זה.

איתן כבל: מה קרה?

<חנה פרנקל: אפשר את הסעיף הזה לחבר לדיון של שפכי תעשייה.

איתן כבל: מה?

<חנה פרנקל: אפשר את הסעיף הזה בלבד לחבר - - -

<איתי עצמון: אי-אפשר, מכיוון שזה שני סעיפים שונים של כללים.

<חנה פרנקל: התכוונתי לדיון.

איתן כבל: יקירה, זה אומנם ממשפחת הלוויים, אבל כהן ולוי זה שני דברים שונים, וזה אומנם בענייני מים, אבל שם זה עולם אחר וכאן זה עולם אחר.

<חנה פרנקל: אם כך, כבר נכניס את התיקונים, כולל על מערכת הביטחון, אם את יכולה לקרוא.

<חנה פרנקל: נכתוב גם מקלט לנשים מוכות, בין אם יש חקיקה ובין אם לא.

<איתי עצמון: אדוני, אני רק אציע הצעה.

<איתי עצמון: ברמה המהותית, אם הוועדה מקבלת את ההערות האלה של הרחבת הרשימה, נמצא את המונחים החוקיים הנכונים.

<איתי עצמון: ולעניין התיקון שנוגע למערכת הביטחון, אני מציע שנכניס אותו כאן, הכללים המקבילים מונחים על שולחן הוועדה ושם אתם גם מבקשים לעשות את התיקון.

<איתי עצמון: נתאים את הרשימה שקיימת שם למה שקיים כאן.

<חנה פרנקל: מעולה.

איתן כבל: תודה.

<איתי עצמון: השאלה שנותרה מי יסווג את מקומות המגורים שנמצאים ברשות מערכת הביטחון.

<חנה פרנקל: מנהל הרשות או מי מטעמו.

<איתי עצמון: מה זה "מי מטעמו"?

<חנה פרנקל: אם זה חשוב, יהיה מנהל רשות המים.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה מנהל רשות המים, כי גם כך אני לא משתגע על זה שמערכת הביטחון לא משלמת.

<חנה פרנקל: אנחנו מדברים על ייעוד ושימוש.

<רן מלמד: מערכת הביטחון זה רק בתקופת מבצע או בכלל?

<חנה פרנקל: בכלל.

איתן כבל: העניין הוא כזה, אתה לא יכול לנתק בסיס.

איתן כבל: יש שם חיילים, הכללים של ניתוקי מים אמורים לחול.

איתן כבל: לא השתגעתי גם אז, כשהם באו אלי בעניין הזה, כי זה מדינה, זה פחות מעניין אותי לעניין הזה.

<רן מלמד: אני בכוונה מנסה לשאול, וסליחה שאני מקשה.

<רן מלמד: למשל משטרת ישראל, שאני לא יודע אם היא מוגדרת מערכת הביטחון לצורך הנושא או לא, מחזיקה בווילה בשכונה יוקרתית בירושלים לצורך פעילות - - -

איתן כבל: רן, תן לי לעצור אותך.

איתן כבל: הרי לא מתאים לנו, אנחנו מחוקקים ותיקים.

איתן כבל: זה המצב המאוד נקודתי, המאוד זניח, המאוד לא מייצג.

איתן כבל: ביני לבינך, גם אם יקרה שהם מבקשים לא לנתק, זה לא דרמה.

איתן כבל: נצא מתוך הליבה של העיסוק שבו אנחנו עוסקים.

איתן כבל: בבקשה.

<איתי עצמון: שאלתי שאלה עקרונית אם יש כאן סייגים לניתוק של נכסים אחרים.

<איתי עצמון: כלומר, צרכנים שהם לא צרכנים ביתיים, ויש כאן רק סייג, אבל אין בכלל הוראה שמאפשרת ניתוק.

<חנה פרנקל: הסדרנו צרכן ביתי.

<חנה פרנקל: מה שהוא צרכן לא ביתי אין הסדר שלילי.

<חנה פרנקל: זה לא שאסור לנתק, זה עניין חוזי.

<חנה פרנקל: מערכת בתי המשפט תבדוק אם כן, לא, יש הצדקה.

<חנה פרנקל: קח מפעל תעשייה, שמקבל מים, אולי צריך לנתק לו, אולי לא, זה בעיקר דיני חוזים.

<חנה פרנקל: מה שכן, השארנו את זה שהמשפט הכללי יחול, אבל עם החריגים האלה.

<איתי עצמון: אולי צריך להגיד "על אף האמור בכל הסכם" או הוראה מעין זו.

<חנה פרנקל: אני לא יודעת אם זה דין.

<איתי עצמון: זה מה שאני שואל.

<איתי עצמון: אני לא שואל על דין, אני שואל על הסכמים.

<איתי עצמון: את מבקשת שההוראה הזאת תגבר?

<איתי עצמון: כלומר, שלא ניתן יהיה לקבוע בהסכמים הוראה אחרת?

<איתי עצמון: אם כן, צריך לומר את זה.

<חנה פרנקל: כן, אבל אני לא יודעת להגיד לך אם זה רק הסכמים.

<איתי עצמון: אפשר להגיד "על אף האמור בכל דין או הסכם, בעל רישיון לא יבצע פעולת ניתוק" וכו'.

<חנה פרנקל: בסדר, זה רק חקיקת משנה.

<איתי עצמון: אני מבקש מנציגי משרד הרווחה שיעבירו את ההגדרות החוקיות.

<רחלי סונגו: כבר כתבתי את החוקים הרלוונטיים.

<חנה פרנקל: אנחנו ניתן לך על מערכת הביטחון.

<איתי עצמון: את ההגדרות החוקיות האלה נטמיע בנוסח.

<איתי עצמון: מערכת הביטחון זו הוראה שקיימת, אנחנו רק משנים את ההוראה.

<איתי עצמון: לגבי הוספה לרשימה זה מקלט לנשים מוכות ומעונות שאני מבין שמשמשים לבני נוער עבריינים.

<לאה ורון: רחלי, תודה.

איתן כבל: אפשר להצביע?

עיסאווי פריג': אני מציע לקרוא את (ב) ו-(ג).

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: קדימה.

איתן כבל: נצביע.

<איתי עצמון: על כל סעיף 11 עם כל השינויים.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף 12.

עיסאווי פריג': רן, עקבתי - - -

<רן מלמד: הערה אחת קטנה.

<רן מלמד: יש פעמים שכתוב "לכל היותר 30 יום", אבל כשמדברים על פעולת הניתוק השלישית כתוב "60 יום".

<רן מלמד: השאלה אם זה לא צריך להיות עד 60 יום וכדומה.

<עומר ורדי: גם ב-45 זה תימשך - - -

<רן מלמד: השאלה היא למה.

איתן כבל: אולי נפלה טעות סופר.

<איתי עצמון: זו שאלה טובה.

<רן מלמד: אני חושב שזו שאלה מהותית.

איתן כבל: נעשה עקביות ונצביע על זה.

<חנה פרנקל: עד 60 יום.

<רן מלמד: עד 30, עד 45 ועד 60?

עיסאווי פריג': חוץ מזה אין הערות?

<איתי עצמון: ניתן כאן שיקול דעת לבעל הרישיון לקבוע את משך התקופה.

<חנה פרנקל: זה רק שיקול דעת טוב, שמצמצם.

<חנה פרנקל: כך אין שיקול דעת וזו בעיה.

<חנה פרנקל: זה בסדר, עדיף שיקול דעת לטובה מאשר היעדר שיקול דעת.

<איתי עצמון: כלומר, נוסיף לכל היותר גם בסעיף קטן (ג) וגם בסעיף קטן (ד)?

<חנה פרנקל: כן.

<איתי עצמון: מה קבוע בעניין הזה לגבי התאגידים?

<חנה פרנקל: נביא תיקונים מתאימים בתאגידים שיעשו התאמה מאה אחוז לזה.

<איתי עצמון: מכיוון שההסדרה לגבי התאגידים בחלקה היא גם לא באישור ועדה - -

<עומר ורדי: אני בודק.

<איתי עצמון: - - צריך לבדוק שזה בדיוק אותו דבר.

<עומר ורדי: גם שם זה "תימשך 45 ימים", "תימשך 60 ימים".

<עומר ורדי: אין לכל היותר.

<חנה פרנקל: אנחנו נתקן שם.

<חנה פרנקל: נעבור מועצה, נבוא הנה, שיהיה מצ'ינג מוחלט בכול.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: סליחה, אני עוצר אותך כאן.

<איתי עצמון: כשאני משווה לסעיף 120 לכללי אמות המידה שעוסקים באופן שליחת התראות והודעות, אני רואה לגבי צרכני תאגידים שיש הוראות הרבה יותר מפורטות, הן לגבי דרך קבלת ההודעות, כתוב שכל התראה או הודעה תיעשה בדואר רשום ובדרך של מסירה לידי אדם שאליו היא מכוונת וכו', מוסדרות שם גם השפות השונות שההודעות צריכות להיות בהן, וכן ציון מפורש לצרכן במסגרת ההודעה שהוא רשאי להביא את טיעוניו – שם זה החברה כאן זה בעל הרישיון – בעל-פה או בכתב, לפי בחירתו.

<איתי עצמון: כלומר, יש כאן הסדרה הרבה יותר מפורטת שחלה על צרכני התאגידים, וכאן לא קבעתם אותה.

<חנה פרנקל: לא נכניס בדלת האחורית הסדרה מפורטת כזאת שיש לה כללי אמות מידה, אבל ההגנה שיש כאן שאנחנו אומרים שהיא ערוכה לפי טופס, והטופס אומר המון דברים שאתה אומר.

<לאה ורון: למה זו הדלת האחורית?

<חנה פרנקל: שם זו חטיבה שלמה של כללים מכוח הסמכה והם מפורטים.

<חנה פרנקל: זה לא שהכללים נמצאים בכללי ניתוק - -

<איתי עצמון: חלק החלתם כאן.

<חנה פרנקל: - - זה כללים מפורטים על תנאי שירות, שזה אופרה אחרת, וצריך לראות את ההקשר.

<איתי עצמון: חנה, אני מזכיר לך שבהתחלה ההסדרה שהבאתם לאישור ועדת הכלכלה כללה את כל ההסדר, כולל ההסדר לגבי שליחת התראות והודעות, ולאחר מכן, לאחר הדיונים שנערכו עם חברי הכנסת ואתנו, הפרדתם.

<איתי עצמון: הפרדתם בין ההליכים לבין ההוראות היותר מהותיות.

<חנה פרנקל: למה הפרדנו?

<חנה פרנקל: אמרנו שההליכים של ההתראות טובים לא רק לניתוקים, יש כללים גנריים שטובים להרבה-הרבה דברים, להודעות על צריכה - - -

<איתי עצמון: סליחה, אבל הפרק נוגע להליכים לפי כללי ניתוק, זה פרק ספציפי לגבי הניתוק בכללי אמות המידה.

<חנה פרנקל: גם הוא על-פי אמות מידה ועקרונות שפחות או יותר תופסים, זה רק פשוט עוד אחד ועוד אחד.

<איתי עצמון: אני מבין שאי-אפשר להחיל את כולן, אבל לפחות את ההוראות שכן חשובות, לגבי איך שולחים לצרכנים את המידע, באיזה שפות, לציין בפני הצרכן שיש לו זכות לטעון את טענותיו בכתב ובעל-פה לפי בחירתו.

<איתי עצמון: זו הוראה מהותית בעיני.

<חנה פרנקל: אני הולכת אתך.

<חנה פרנקל: זה נראה בסדר אם נגיד שנחיל את כל החטיבה הזאת בשינויים מחויבים?

<איתי עצמון: אני מדבר כרגע על סעיף 120.

<איתי עצמון: יכול להיות.

איתן כבל: מה בדיוק הבעיה?

איתן כבל: מה שונה?

<איתי עצמון: ההסדרה שקיימת לגבי צרכני התאגידים הרבה יותר מפורטת לגבי שליחת ההתראות וההודעות, ואני חושב שהנושא הזה כן מהותי.

<איתי עצמון: חשוב לוודא קודם כול שהצרכנים יקבלו את ההודעות, מכיוון שכך נפתח הליך הניתוק.

איתן כבל: עו"ד פרנקל, הרצון שלנו הוא לא רק להתאים את התקנות האלה, אלא ההפך.

איתן כבל: אם יש משהו שלמדנו תוך כדי תנועה, בוודאי לא נחליש את המצב בכללים האלה.

איתן כבל: לכן אם הכללים של התאגיד, מה שיש בסעיף, יותר טובים מאשר כאן, נלך על התאמה.

<איתי עצמון: זו פשוט הסדרה יותר מפורטת.

<איתי עצמון: קבלת התראות והודעות זה הוראות בעיני מהותיות, מכיוון שהן מניעות את התהליך.

<חנה פרנקל: מתחנו עד קצה הגבול המשפטי, זה לא טריוויאלי להביא את ההסדרה הזאת דרך כללים של תנאי רישיון.

<חנה פרנקל: בחוק תאגידי מים וביוב יש הוראות מפורטות גם לעניין אמות מידה.

<איתי עצמון: אני מדבר רק על סעיף 120, אני לא מדבר על ההוראות שקיימות בפרק העשירי.

<חנה פרנקל: אם זה רק סעיף אחד, נעתיק אותו.

איתן כבל: זה מה שהוא אמר מלכתחילה.

<איתי עצמון: דיברתי על סעיף 120.

<עומר ורדי: אני רק אציין שחלק מסעיף 120 כבר הוטמע בנוסח הטופס עצמו, בכותרות שבשלוש שפות ודברים כאלה.

<עומר ורדי: לדעתי הטופס שמצורף לכללים הוא בארבע שפות.

<חנה פרנקל: הרבה דברים שמנו בטופס.

<איתי עצמון: הוא בכל השפות האלה?

<עומר ורדי: לשאלתך, ב14(1) כתוב במפורש שהוא זכאי להציג טענותיו גם בכתב וגם בעל-פה.

<עומר ורדי: אני מסכים אתך שיש שונות ביחס לאופן שליחת ההודעה.

<לאה ורון: מאחר שעו"ד פרנקל הסכימה, אז עו"ד עצמון יבדוק איפה נדרש ואיפה אין צורך.

<איתי עצמון: כדי להתאים את מה שכתוב כאן, בכללי אמות המידה - - -

<חנה פרנקל: נעשה התאמה ניסוחית ביחד.

<איתי עצמון: מה שמאוד חשוב לי שהנושא של זכות הטיעון של הצרכן תעוגן במפורש כאן ולא רק בתוספת.

<חנה פרנקל: בכללים ולא רק בטופס.

<חנה פרנקל: בסדר.

<חנה פרנקל: נעשה תיאום ניסוח.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: 13 ו-14 עם התיקונים.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אני מאשר.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: כאן אני מבקש להסב את תשומת הלב לכך שלפי הכללים שחלים על התאגידים, ההסדרה לעניין הליכי גבייה אמורה להיקבע על-ידי מועצת הרשות.

<איתי עצמון: אני מבין שכאן אין לכם מקור סמכות - - -

<חנה פרנקל: אין לנו מקור סמכות חד.

<איתי עצמון: אני אגיד לך, חנה, ממה אני חושש.

<איתי עצמון: אני חושש - - -

<חנה פרנקל: אולי שישלח לנו עותק.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שעותק.

<איתי עצמון: השאלה אם מדיניות הגבייה לא אמורה לעבור אישור שלכם.

<איתי עצמון: אתם בתור הגוף המהסדר את אותם בעלי רישיונות, האם בעל רישיון לא אמור לשלוח אליכם את ההצעה שלו למדיניות ואתם אמורים לאשר?

<חנה פרנקל: זה בכלל לא טריוויאלי.

<חנה פרנקל: בחוק תאגידי מים וביוב יש סמכות מפורשת למועצה בסעיף 101 ו-102 לקבוע את סדרי הגבייה.

<חנה פרנקל: כאן אנחנו מדברים על ספקי מים שיש להם עוד כמה "רגולטורים", יש להם את רשם האגודות, כשמדובר באגודות מים, יש מועצות אזוריות ורשויות מקומיות.

<חנה פרנקל: בהזדמנות חגיגית זו, מאיפה יש לנו סמכות?

<חנה פרנקל: זה לא פשוט לקבוע להם את סדרי הגבייה.

<חנה פרנקל: אני לא אומרת שלא, אני אומרת שזה מאתגר למתוח את תנאי הרישיון.

<חנה פרנקל: אולי די בזה שהם יידעו אותנו ואם נראה עיוותים או אי-אחידות, נוכל להעיר, ויש לזה כוח.

<חנה פרנקל: כלומר, דרך הפגם נוכל להעיר, אבל לא דרך ההסדרה מלכתחילה, זה הבדל משפטי.

<איתי עצמון: לא הצעתי שתסדירו, הצעתי שאתם תהיו אחראיים על אישור המדיניות.

<חנה פרנקל: אישור זה להסדיר.

<עומר ורדי: אני רק אציין שהסעיף הזה מקביל לסעיף 110 בכללי אמות המידה.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: בכללי תאגידי מים וביוב יש הסדרה.

איתן כבל: חברים, חבל על הדיבור.

איתן כבל: למה זה צריך לעבור דרככם?

איתן כבל: שתהיה האחדה של כל התהליך, שלא כל אחד יעשה שבת לעצמו.

איתן כבל: זה הכול.

<חנה פרנקל: יעברו אישורם של מנהל הרשות?

<חנה פרנקל: בסדר.

איתן כבל: אני לא רואה עם זה בעיה.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: למה כתבתם "שרשאי לנקוט כנגד הצרכן בהליכי גבייה"?

<איתי עצמון: יש כאלה שלא רשאים?

<איתי עצמון: יש סוגי ספקים שלא רשאים?

<עומר ורדי: כן, בדיוק.

<חנה פרנקל: אני חוזרת לעניין של האישור.

<חנה פרנקל: יש טענה על עודף ביורוקרטיה.

<חנה פרנקל: צריך להגיד לאישור: אם לא נתן מנהל הרשות הערות בתוך X זמן, יראו את זה כמאושר, שלא יכשיל את כל הליכי - - -

איתן כבל: אין בעיה.

<איתי עצמון: בתוך 30 יום?

<חנה פרנקל: כן.

<חנה פרנקל: אם לא הגבנו, זה כמו אישור.

<איתי עצמון: אם אנחנו חוזרים לסעיף הזה, יש עוד הערה ששכחתי לומר לעניין משלוח המדיניות אחת לשנה לכל הצרכנים.

<איתי עצמון: אני מציע להוסיף "או לפי בקשת הצרכן".

<איתי עצמון: גם אם אין אתר אינטרנט, שהצרכן יוכל לבקש את המדיניות.

<דבי גילד-חיו: אני לא רוצה לעכב את הדיון, אבל אני חושבת שצריך לעשות חשיבה גם אם לא היום.

<דבי גילד-חיו: אין שום סיבה שיהיו כללים שונים לרשויות שונות.

<דבי גילד-חיו: אולי הרשות צריכה ליזום - - -

איתן כבל: זה מה שאמרתי לפני דקה.

<חנה פרנקל: זו נקודת המוצא שלנו.

איתן כבל: זה בדיוק מה שאמרתי לפני דקה, שזה יובא בכל זאת לאישור, שתהיה האחדה.

<חנה פרנקל: אנחנו בחקיקת משנה, זו נקודת המוצא.

<חנה פרנקל: זה כמה שהחקיקה הראשית מאפשרת לנו.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: סעיף 17.

איתן כבל: הערות?

<רן מלמד: אל תכעס עלי.

<רן מלמד: האם יש מצב להוסיף פה סעיף קטן (ד) שאומר שבעל רישיון יאפשר תשלום בשוברים ללקוח כהסדר חוב?

איתן כבל: אני לא אעשה את זה כאן, למרות שאני תומך.

איתן כבל: מי כמוך יודע שהכנו יחד הצעת חוק בעניין הזה.

<רן מלמד: אני יודע, אבל אני חושב שזו הזדמנות פז.

איתן כבל: לא.

<חנה פרנקל: מה יעשה התאגיד בשובר של הסופר?

איתן כבל: לא הבנת.

<חנה פרנקל: מה זה שוברים?

איתן כבל: חבר'ה, עזבו.

איתן כבל: חברת החשמל עושה את זה.

<חנה פרנקל: דבר אתנו.

<רן מלמד: אני מדבר אתכם כבר שלוש שנים על זה, עם הסמנכ"לית שלכם.

איתן כבל: זה אחד הדברים שבסוף הם יהיו.

איתן כבל: 13, 14, 15, 16, 17, בשינויים, תוספות שהועלו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: אני מאשר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: 18.

<איתי עצמון: או לפי בקשת הצרכן, וכאן אתם מבקשים להוסיף גם את הדיווח לוועדת הכלכלה.

<עומר ורדי: אני אקרא את סעיף קטן (ג)?

<חנה פרנקל: בטח.

<איתי עצמון: הבעיה שיש בסעיף 21 גם התייחסות לדיווח הראשון שאמור להימסר.

<איתי עצמון: יכול להיות שאלה הוראות שצריך לקבוע בסעיף אחר שעניינו תחילה כפולה.

<איתי עצמון: בסעיף 21 כנוסחו יש התייחסות למועד מסירת הדיווח הראשון והתקופה שאליה הוא אמור להתייחס.

<עומר ורדי: זה בשינויים המחויבים.

<איתי עצמון: אתה צריך להגיד מהו שינוי מחויב.

<חנה פרנקל: נטמיע את הסעיף הזה ונגדיר מה זה הדיווח הראשון.

<חנה פרנקל: ההפניה לא טובה, היא מסובכת.

<איתי עצמון: אני מציע לא להפנות, אלא ממש לכתוב במפורש.

<איתי עצמון: אני מציע שכרגע יאושר הסעיף שנוגע לחובת הדיווח, ולגבי דיווח ראשון זה צריך להיות מותאם כמובן למועד התחילה של הכללים.

<איתי עצמון: כרגע נוסיף רק הוראה שנוגעת לחובת הדיווח.

<חנה פרנקל: הפניה ולא - - -

<איתי עצמון: לא הפניה, העתקה, למעט ההתייחסות לדיווח הראשון, שלזה נתייחס בסעיף 21.

איתן כבל: 18 עם השינויים והתיקונים.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: מאשר.

איתן כבל: 19.

<חנה פרנקל: לכן אסור להגיד "על אף האמור בסעיף 11", כי פתאום צריך לנתק מסיבות של שריפה או פעולות מסוכנות.

<חנה פרנקל: לכן הנוסח הזה יותר טוב.

<איתי עצמון: הבעיה היא שברגע שאת כותבת רק סייג בלי כלל, אני נשאר עם לקונה.

<איתי עצמון: אין בכלל הסדרה של ניתוק.

<איתי עצמון: אחד הסעיפים הראשונים עוסק בעיקרון של אי-ניתוק צרכן ביתי, ולאחר מכן בסעיף 11 יש סייגים לניתוק אספקת מים בנכס אחר.

<חנה פרנקל: סעיף 19 הוא שיוצר את האפשרות, כדי למנוע מבעל רישיון לבצע פעולת ניתוק.

<איתי עצמון: אפשר לכתוב שזה בכפוף למקרה שבו הוא נדרש לכך לפי דין.

<איתי עצמון: כלומר, ניתן לנתק אם נידרש לכך לאלתר, אבל יש הרי הסדרה של ניתוק לגבי נכס אחר בכללי תאגידי מים וביוב, שכאן לא החלתם אותה.

<איתי עצמון: כלומר, אין כאן אפשרות לנתק נכס אחר שאינו צרכן ביתי, בשל אי-תשלום חוב.

<חנה פרנקל: למה אין אפשרות?

<חנה פרנקל: אנחנו רוצים לאפשר.

<חנה פרנקל: זה לפי הדין הכללי, לפי דיני החוזים.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שאני מבין.

<עומר ורדי: כל נכס אחר שלא יימנה בסעיף 11 - - -

<חנה פרנקל: אפשר לנתק.

<חנה פרנקל: קח מפעל תעשייה, הוא מקבל מים, יש חוזה, לא שילם אחרי פעם, לא שילם אחרי פעמיים, אפשר יהיה לנתק.

<חנה פרנקל: אוי ואבוי לנו אם יראו בזה איסור לנתק.

<חנה פרנקל: רק אמרנו שאנחנו לא רואים טעם להסדיר את - - -

<איתי עצמון: אני אגיד לך למה אני לא מבין מה שאת אומרת.

<איתי עצמון: אם יש הסדרה שחלה על תאגידי המים והביוב, ומקבילים אותם בניתוק, אותם נכסים אחרים, למה אותה הסדרה לא אמורה לחול כאן לגבי אספקת מים על-ידי בעלי רישיונות הפקה?

<חנה פרנקל: חשבנו על זה.

<חנה פרנקל: כשרצינו להעתיק התפיסה היתה אחד לאחד.

<חנה פרנקל: יש לנו מגבלות חוקיות ומשפטיות מבחינת הסמכויות שלנו על מי שאינו תאגיד מים וביוב.

<חנה פרנקל: תאגיד מים וביוב – יש לך חקיקה שלמה, מוכוונת אליהם, בכל ספקי המים האחרים יש לנו סמכויות מוגבלות.

<איתי עצמון: בכל זאת נקבעה הסדרה.

<איתי עצמון: קבעתם הסדרה לגבי צרכן ביתי, אז מה ההבדל?

<איתי עצמון: אני באמת לא מצליח להבין.

<חנה פרנקל: זה הרבה יותר מורכב מאשר להעתיק.

<חנה פרנקל: תאגיד מים וביוב הוא גוף מפוקח, אתה יכול להגיד לו כן או לא, יש לך הרבה כללים.

<חנה פרנקל: יש לך תאגיד מים וביוב, יש לו מפעל תעשייתי בפנים, יש לנו רגולציה הרמטית לפי החוק - - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: לא הבנתי מה הבעיה פה.

<חנה פרנקל: לא נגענו באגודת מים, לא נגענו במועצות שעכשיו הן מנתקות לא לצרכן ביתי.

<חנה פרנקל: תפסנו צרכן ביתי, שזה העיקר.

<חנה פרנקל: מה קורה בפועל?

<חנה פרנקל: יש סמכויות לפי הדין הכללי, לפי דיני החוזים.

<חנה פרנקל: זה מסובך מדי.

<חנה פרנקל: עשינו שימוע – חזרנו.

איתן כבל: אותי מעניין קודם כול הצרכן הביתי.

<לאה ורון: מה גורלו של הצרכן הביתי.

איתן כבל: עם כל הכבוד, לא באתי לפתור עכשיו את כל העניינים האחרים.

איתן כבל: אם נרצה, איתי, במסגרת החוק השני לבעלי עסקים - - -

<חנה פרנקל: סדרי גבייה.

<איתי עצמון: זה לא הכללים האלה.

<איתי עצמון: הכללים האחרים לא עוסקים בבעלי רישיונות הפקה, רק בתאגידים.

איתן כבל: לא נעים לי להגיד, זה פחות מעניין אותי.

<חנה פרנקל: סליחה על הקלישאה, לא נשפוך את התינוק עם המים.

איתן כבל: עו"ד פרנקל, נקודת המוצא שלי מעולם לא התעסקה עם זה, לא באה במגע עם העניין הזה.

איתן כבל: רן, זו לא הבעיה שהיתה מונחת לפתחנו.

איתן כבל: למה לי עכשיו לפתוח פה?

איתן כבל: הבעיה המרכזית שלי היתה כמו לכל אחד משלושת האנשים שנמצאים פה, שמייצגים מנותקים, האגודה לזכויות האזרח, ידיד, ואנחנו, חברי הכנסת, שמייצגים אנשים קשיי יום בסוף.

איתן כבל: אם בדרך יש גם אנשים אחרים שמרוויחים מהעניין הזה, אין לי בעיה עם זה.

איתן כבל: זאת לא הכוונה עכשיו.

איתן כבל: ואם זה מעכב ומצריך - - -

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: ודאי שאין כוונה לעכב, רציתי רק להבהיר את המצב המשפטי.

<איתי עצמון: בסעיף 11 מה שאת אומרת שיכול להיות שבהסכם בעל רישיון והצד שאתו הוא התקשר כן יוכלו להתנות על הוראות סעיף 11?

<חנה פרנקל: לכן אנחנו רוצים לסגור את זה.

<חנה פרנקל: אנחנו רוצים להגן על צרכן ביתי, על בתי חולים ועל כאלה.

<איתי עצמון: אז את כן צריכה להגיד "על אף האמור בכל הסכם", כי אפשר להתנות.

<חנה פרנקל: לגבי סעיף 11?

<איתי עצמון: מה שהערתי לגבי סעיף 11 זה שהכוונה היא שזו תהיה הוראה שתחול, לא משנה מה אותם צדדים יקבעו בהסכם.

<איתי עצמון: לאחר מכן סעיף 19 מדבר על לפי כל דין.

<חנה פרנקל: בסדר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: 20.

<איתי עצמון: אני מציע שסעיפים 19 ו-20 יובאו להצבעה.

איתן כבל: עם התיקון ומה שביקשתי בסעיף 19.

איתן כבל: התאמות.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: אני מחפש.

איתן כבל: אני פה לבד, אז אני מאשר.

איתן כבל: בעד – פה אחד

<איתי עצמון: סעיפים 19 ו-20 אושרו.

איתן כבל: 21.

<איתי עצמון: אתם מוחקים את ה-1 בספטמבר?

<עומר ורדי: דיברנו על סעיף תחולה אחר, סעיף (ב), "כללים אלה יחולו על תקופות חיוב שהחלו ביום התחילה ואילך; לעניין תקופות חיוב שהחלו לפני יום התחילה, בעל רישיון לא יהיה רשאי לבצע פעולת ניתוק שירותי אספק מים או שירותי ביוב.

<עומר ורדי: "

<איתי עצמון: כלומר, כפי שקובע היום סעיף 24 לכללי הניתוק שחלים על תאגידים.

<איתי עצמון: עכשיו לגבי מועד הדיווח הראשון לוועדת הכלכלה.

<חנה פרנקל: בואו ניתן שנה מעכשיו.

איתן כבל: דיווח ראשון יהיה בעוד חצי שנה ולאחר מכן בכל שנה.

איתן כבל: אני רוצה בחצי השנה הזאת - - -

<איתי עצמון: חצי שנה מיום התחילה?

איתן כבל: רק כדי לראות אם אנחנו על המגרש.

איתן כבל: לאחר מכן אין לי שום בעיה שזה יהיה - - -

<עומר ורדי: אני לא בטוח שחצי שנה יהיה רלוונטי ביחס לתנאי הסף, כי תנאי הסף דורשים הצטברות של חוב.

איתן כבל: נגיד פעם בשנה.

<איתי עצמון: הדיווח הראשון יהיה שנה מיום התחילה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אם זה לא נותן לנו את התוצאה - - -

<עומר ורדי: לא יהיו צרכנים רלוונטיים.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: אנחנו מאשרים את סעיף 20, 21, עם שתי התוספות.

איתן כבל: בעד – פה אחד

<איתי עצמון: אדוני, מוצעות כאן תוספות, שזה הטפסים.

<איתי עצמון: אני מציע שנציגי רשות המים יגידו ברמה עקרונית מה כוללים הטפסים האלה.

<עומר ורדי: הטופס הראשון הוא טופס מס' 1, מכוח סעיף 14(א).

<עומר ורדי: הטופס הזה הוא התראה על הכוונה לבצע פעולת ניתוק אספקת מים לצרכן מטעם החברה.

איתן כבל: הלאה.

<עומר ורדי: הטופס השני הוא הודעה על ניתוק אספקת מים, הודעה לפי סעיף 6(א)(8) שמדבר, בהמשך להתראות וההודעות ששלחו לצרכן, על ההחלטה להעביר בעניינו בקשה למנהל רשות המים לקבלת אישור לביצוע פעולת ניתוק אספקת מים.

איתן כבל: טופס 3.

<עומר ורדי: טופס 3, מכוח 14(ג).

<עומר ורדי: הוא ההודעה עצמה על ביצוע פעולת ניתוק לפי סעיף 10 לכללי המים (קביעת תנאים ברישיון).

<עומר ורדי: טופס 4, מכוח 14(ד).

<עומר ורדי: זו ההתראה לפני ביצוע פעולת ניתוק אספקת מים בנכס בשל אי-תשלום חוב.

<רן מלמד: שאלה לגבי הכותרת של הטופס הראשון.

<רן מלמד: ההתראה היא על הכוונה להגיש בקשה לביצוע, היא לא על הביצוע.

<רן מלמד: צריך לתקן לדעתי את הנוסח.

<חנה פרנקל: כתוב "התראה על הכוונה לבצע".

<עומר ורדי: "התראה על הכוונה לבצע פעולת ניתוק".

<רן מלמד: פעולת ניתוק, אבל אתה לא הולך לבצע פעולת ניתוק, אתה עומד בפני בקשה לנתק.

<רן מלמד: זו פעולה מקדימה, אדוני.

<רן מלמד: איך שהיא מוצגת פה, זה מוצג כפעולה - - -

<חנה פרנקל: בסוף מי שמבצע זה התאגיד.

<רן מלמד: הטופס הזה הוא טופס ראשוני.

איתן כבל: רן, אני לא מקבל.

איתן כבל: אני רוצה שבן-אדם כבר יפנים את מה שעלול שיקרה אם הוא לא יתחיל להזיז את התחת על הסעיף הראשון.

<רן מלמד: אדוני, היתה עורכת-דין, שאני לא אגיד פה את שמה, שבמשך שנים שיתקה את מד"א.

<רן מלמד: היא היתה שולחת מכתבים לאנשים כשבמכתבים היא היתה כותבת:

<רן מלמד: אם לא תשלמו את החוב, ייפתח נגדכם תיק בהוצאה לפועל וכו' וכו'.

איתן כבל: אבל זה לא כתוב פה.

<רן מלמד: היא עברה על הכללים, כי הנוסח היה לא נכון, עד שהיא תיקנה אותו.

<לאה ורון: יש בהמשך בטופס "אם ברצונך להגיע להסדר תשלומים לצורך הסדרת חובך".

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: אני צריך לאשר גם את - - -

<איתי עצמון: את התוספות.

<איתי עצמון: בעד – פה אחד

איתן כבל: התוספות אושרו.

<חנה פרנקל: בעקבות הדברים ואחרי שנסיים את כללי שפכי תעשייה, נתחיל בתהליכים לתקן את כללי ניתוק המים, כדי לעשות התאמה מקסימלית, כי הכנסתם פה כמה תיקונים מהותיים, כמו הרחבת הרשימה של החסינים.

<איתי עצמון: מכיוון שאתם בכל מקרה, במסגרת התיקון לכללים שעוסקים בשפכי תעשייה, אתם מתכוונים לתקן את ההוראה שנוגעת למערכת הביטחון, השאלה אם אי-אפשר יהיה להוסיף את הגופים כבר עכשיו בדיון שתקיים ועדת הכלכלה כשאתם תעבירו נוסח מתוקן.

<חנה פרנקל: לשאלה אם להוסיף רק את הגופים ולא את כל התיקונים האחרים?

<איתי עצמון: לכל הפחות להוסיף את הגופים חסיני הניתוק.

<חנה פרנקל: אם זה אפשרי מבחינת הליכי החקיקה, זה בסדר.

<איתי עצמון: הכללים מונחים על שולחן הוועדה.

<איתי עצמון: בכל מקרה, ביקשתם תיקונים נוספים.

<חנה פרנקל: אני אעדכן את מועצת הרשות ואני מניחה שהיא לא תתנגד.

<איתי עצמון: אני מציע שבנוסח שתעבירו כבר תכללו את ההתאמה הזאת.

איתן כבל: נכון.

<איתי עצמון: בהתאם למה שנעשה כאן.

<חנה פרנקל: המשמעות היא שאנחנו מתקנים את הכללים האלה.

<איתי עצמון: הם בכל מקרה מונחים על שולחן הוועדה.

<חנה פרנקל: הם לא מונחים, אתה מדבר על כללי שפכי תעשייה.

<איתי עצמון: נכון, אבל ביקשתם להוסיף שם תיקון רוחבי, שחל בכלל על כל החרגה של מערכת הביטחון.

<חנה פרנקל: הבנתי, אז יהיה אפשרי באותה הזדמנות לעשות את התיקונים.

<איתי עצמון: הוספה לרשימת חסיני הניתוק.

<חנה פרנקל: רק את זה.

<חנה פרנקל: ולא את התיקונים הנוספים שיעלו?

<איתי עצמון: אני חושב שזה תלוי בכם.

<איתי עצמון: אם מבחינת מועצת הרשות זה מקובל, אנחנו כוועדה, אני חושב - - -

איתן כבל: לא תהיה לנו בעיה עם זה.

<חנה פרנקל: אם אין בעיה בוועדה, נקבל את האוקיי.

<דבי גילד-חיו: מסיימים, אז רציתי לברך.

<דבי גילד-חיו: אפשר כבר לברך?

איתן כבל: ודאי.

<דבי גילד-חיו: קודם כול, את חבר הכנסת כבל, את חבר הכנסת שמולי, את כל הארגונים והפעילים שעבדו על זה, בין אם ידיד והאגודה ופורום מים ועוד ארגונים שעסקו בזה המון זמן.

<דבי גילד-חיו: זה משלים פה את המהלך לאי-ניתוקי המים.

<דבי גילד-חיו: אני מברכת אותך שהובלת את זה, זה מאוד מרגש מבחינתי.

<דבי גילד-חיו: משהו אחרון שהוא לא בתחום הברכות, שצריך לעקוב אחריו.

<דבי גילד-חיו: יישובים בשטחים לא נופלים בכללים האלה, צריך לעשות להם הסדרים מיוחדים, לפחות שיעדכנו באיזה אופן הם מחילים את זה.

<דבי גילד-חיו: צריך לעשות איזה הסדר, אולי באמצעות המפקד הצבאי או משהו כזה, אבל - - -

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: הערה במקומה.

איתן כבל: רן.

<רן מלמד: אני רוצה להצטרף לברכות.

<רן מלמד: יש פה סוף של מהלך, שאני רואה אותו כמהלך היסטורי.

<רן מלמד: אני רוצה להגיד לך תודה מיוחדת, מעבר לאיציק שמולי ואחרים, על העקשנות שלך שאיסור ניתוקי המים יהיה לכולם ולא רק למי שמוגדרים כאוכלוסיות מוחלשות, כי זה מעגן את הזכות למים כזכות יסוד.

<רן מלמד: אני מאמין שבקרוב אפשר יהיה לעשות אותו דבר גם בנושא החשמל.

<רן מלמד: אני חושב שזה דבר מדהים והישג יוצא מן הכלל.

<רן מלמד: אני רוצה להגיד תודה גם לרשות המים שהפנימה והבינה שזה הכיוון שצריך ללכת אליו.

<רן מלמד: נצטרך לדון בנושא של הסדרי החוב.

<רן מלמד: אני אדבר אתכם ואיך צרכנים יכולים לשלם.

<רן מלמד: היום אנחנו מקבלים הרבה יותר פניות מאנשים שאומרים: עיקלו לנו את החשבון, מאלצים אותנו לשלם.

<רן מלמד: וזה טוב.

<רן מלמד: רק שאנחנו צריכים לאפשר להם לשלם, למי שאין לו כרטיס אשראי או יכולת לתת צ'קים.

<רן מלמד: תודה-תודה, אדוני.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: ברשותכם, קודם כול אני רוצה לומר, לך גברתי, מנהלת הוועדה, תודה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לך תודה, איתי, שבכל פעם אני מתרגש מחדש.

איתן כבל: הלוואי ותהיה לי הזכות שתהיה גם היועץ המשפטי של הוועדה במשרה מלאה.

איתן כבל: במה שתלוי בי זה יהיה.

איתן כבל: אני חושב שאתה עושה עבודה מדהימה, ואני מבין איזה דבר וחצי דבר בעבודת הכנסת.

איתן כבל: אני אומר את הדברים כמו שהם.

<חנה פרנקל: אני שמחה להסכים אתך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דבר נוסף, אני רוצה לומר לכם תודה ברשות המים.

איתן כבל: זה לא טריוויאלי לגבי רשות ממשלתית שריבוע עגול לידה, שלא אוהבת לשנות כלום, כל דבר שמשנה או מוציא אנשים מהטופס הקבוע ומההתנהלות הקבועה.

איתן כבל: אני באמת שמח ואני רוצה לומר תודה מעומק הלב.

איתן כבל: היושב-ראש הקודם, זה התחיל ממנו.

איתן כבל: יש כאן מעשה מאוד-מאוד גדול, ויש כאן המשכיות לפתיחות.

איתן כבל: הנקודה המרכזית שלא ביקשנו לפגום או לפגוע בשום דרך בהליכי גבייה או לעודד אנשים לא לשלם.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לחזור צעד לאחור ולומר קודם כול תודה, מעבר לכך שאני אומר לדבי ולכל המערכות האחרות - תודה מיוחדת מבחינתי לרן.

איתן כבל: כשיצאתי לדרך עם העניין הזה, הכיוון שלי היה צר, ואפילו רן בזמנו הכין לי הצעת חוק, וכשבאתי אליו אמרתי לו: אני לא הולך עליה, כי היא ביקשה רק לעסוק בחייבים, ואני סברתי, וזאת תפיסתי, שמים וחשמל, אלה מוצרי צריכה בסיסיים, ואסור לנתק.

איתן כבל: ניתוק הוא רק כמוצא אחרי האחרון.

איתן כבל: נקודת המוצא שלי שאנשים ברובם משלמים, הרוב המכריע, גם משלמים מים וגם משלמים חשמל, ומנתקים מים כי פשוט יכולים.

איתן כבל: אם הייתי יודע, ואני חוזר על הדוגמה הזאת, שברשות מקומית, כשהרכב של הזבל אוסף את הזבל, והוא עובר ליד בית מספר כך וכך שלא שילם ארנונה, שלא אוספים לו את פח הזבל, הייתי אומר שיש האחדה, אבל ברור לנו שזה לא המצב.

איתן כבל: גם מטאטא הרחובות לא עובר ליד הבית של חייב הארנונה ואומר שהוא יעשה איגוף על הבית הזה.

איתן כבל: מנתקים כי יכולים.

איתן כבל: כשהייתי בתוך התהליך הזה, אזכיר ואומר, הייתי מהפועלים הראשיים מול התאגידים, ועשינו כברת דרך, והיה מי שחשב שצריך לעצור שם.

איתן כבל: גם רן וגם אני חשבנו שצריך להשלים את המהלך, ומבחינתי הוא עוד לא הסתיים.

איתן כבל: כל עוד לא סגרנו את העניין אל מול מקורות, אנחנו אומנם בסוף, אבל עדיין לא סיימנו את המלאכה.

איתן כבל: אני יכול להגיד שהחיינו וקיימנו.

איתן כבל: זה לגמרי רגע גדול, גם לנו כחברה, הגישה הזאת, התפיסה הזאת.

איתן כבל: אני רוצה לסיום להודות גם לעו"ד רחלי סונגו, שזו לה הישיבה הראשונה, ולכן אפשרנו לך להגיד מה שאת רוצה.

איתן כבל: תרמת מאוד ותודה לך מעומק הלב.

איתן כבל: נציגי משרד המשפטים, אני מקווה שנהניתם, וכמובן לכם, נציגי הלשכה המשפטית של הרשות, תודה מעומק הלב.

איתן כבל: אתם יכולים להיות גאים שהייתם שותפים למהלך, אני לא רוצה להפריז ולהגיד היסטורי, אבל ראשון מן המעלה בכל הנוגע לתפיסה, מהי תפיסתה החברתית של מדינת ישראל.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.