ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 515, 2017-06-12 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם.

איתן כבל: יום שני, גברתי מנהלת הוועדה, מנכ"ל משרד התיירות, חברותי וחבריי חברי הכנסת, ברוכים הבאים לדובר, לרשמת, אדוני.

איתן כבל: אנחנו כאן במסגרת דיון בקשה לדיון מהיר.

איתן כבל: הכותרת – לאן נעלמו עשרה מיליון צליינים תיירים?

איתן כבל: הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת איימן עודה.

איתן כבל: ברשותך אדוני, אאפשר לאדוני לפתוח את הדיון ולהציג בקצרה את הנושא, וכמובן נפתח את העניין לדיון.

איתן כבל: בבקשה אדוני.

איימן עודה: אדוני היושב ראש, איתן כבל, חבריי חברי הכנסת ברושי, עיסאווי, נציגי משרד התרבות, משרדי הממשלה, טארק שחאדה מנצרת אהלן וסהלן.

איימן עודה: חברים, אנחנו חיים בארץ קדושה לשלוש דתות, הכי ייחודית בכל העולם, וזה אמור למשוך הרבה תיירים.

איימן עודה: זה ברור שיש פה רוב יהודי, זה ברור שהיהודים מחוץ לארץ מבקרים פה בארץ, לגבי המוסלמים יש סוגיה פוליטית – הברורה והמובנת, ואני מקווה שעוד יהיה שלום ותקום מדינה פלסטינית ויהיה שלום עם מדינות ערב אחרי הקמת המדינה הפלסטינית, אבל יש כרגע בעיה.

איימן עודה: אבל יש פוטנציאל אדיר שלא מממשים אותו, וזה הצליינים וזה הנוצרים.

איימן עודה: יש שני מיליארד נוצרים בעולם, ואני חיפשתי ושאלתי כמה מגיעים לארץ.

איימן עודה: מגיעים לפה משהו כמו 500,000 צליינים, לפעמים 600,000.

איימן עודה: בדקתי במקומות אחרים בעולם, אני מדבר רק על צליינים – למשל ללורד הצרפתית מגיעים שמונה מיליון צליינים; לפאטימה, מה שנקרא במבטא העברי האירופי "פאטימה", שהיא עיירה קטנה בפורטוגל, מגיעים חמישה מיליון צליינים; ללורטו באיטליה, מה הייחוד של לורטו באיטליה?

איימן עודה: שלפני 1,000 שנה לקחו אבנים מכנסיית הבשורה בנצרת ושמו את האבנים בעיירה בשם לורטה באיטליה, כמה מגיעים לשם רק בשביל לבקר את האבנים הללו?

איימן עודה: מגיעים לשם ארבעה מיליון צליינים.

איימן עודה: אז פה, ארץ ישוע, ואני קורא לקרוא לו ישוע, זה בדיוק השם המקובל על הנוצרים, ישוע.

איימן עודה: בארץ של ישוע, בה נולד, בבית לחם – אני מקווה ובטוח שעוד תהיה מדינה פלסטינית – בנצרת שם חי 30 שנה, בכפר כנא הנס הראשון, בכפר נחום.

איימן עודה: אני מנסה להבין מה הסיבה.

איימן עודה: אני חושב שכולם מבינים, שיש מדיניות שלא רוצה להבליט שום דבר חוץ מהערך היהודי, ויש פה נכס אדיר, אדיר, שזו ארץ המולדת של ישוע, שבה הוא חי.

איימן עודה: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לקדם את התיירות הנוצרית, את הצליינים, ואני מציע חמישה דברים: 1.

איימן עודה: צורך להגדיר את גודל הפוטנציאל של התיירות הצליינית; 2.

איימן עודה: השקעה בתשתיות התיירותיות, הגדרת הנכסים והערים התיירותיות; 3.

איימן עודה: בניית המוצר; 4.

איימן עודה: שיווק המוצר בעולם בצורה נכונה וממוקדת; 5.

איימן עודה: בניית תכנית עבודה נכונה וכוללת.

איימן עודה: עברתי וראיתי את האתר של משרד התיירות, וראיתי שאחד הערכים הגדולים ביותר זה חופי הארץ.

איימן עודה: אני בן העיר חיפה בכל רמ"ח איבריי, אני מבלה בחוף הים של חיפה פעם בשבוע.

איימן עודה: אני לא ראיתי ולו תייר אחד, ואני לדעתי, שיכול להיות שיש בה הרבה סובייקטיביות, זה המקום הכי יפה בעולם, העיר חיפה.

איימן עודה: אבל אם יש לנו את הנכס הזה שזה המקום של ישוע, שנולד בה וחי בה ויש מניעים בעולם, בוודאי שצריך לממש את הפוטנציאל הזה.

איימן עודה: האוכלוסייה הערבית, בעיקר בעיר נצרת וגם בכפר כנא, אני בטוח שלא יהיו רק שיתוף פעולה, אלא אפילו יזמות, נכונות לעשות כל דבר כדי להביא את הצליינים ואת התיירים.

איימן עודה: אנחנו מוכנים לכל שיתוף פעולה על מנת לחזק את התיירות, שיכולה להגיע לדעת רוב המומחים למשהו כמו 10 מיליון צליינים בשנה.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן ברושי: בוקר טוב, אני שומע שיש גידול עצום בתיירות הנכנסת לישראל.

<ענת שיחור-אהרונסון: 40%.

איתן ברושי: וגם לוקחים כסף כאילו אין מקום, אז המחירים עולים, גם אפילו בתיירות הכפרית, אז אני לא יודע מאיפה נובע הפער.

איתן ברושי: דווקא נצרת היתה די פקוקה בתקופה האחרונה, אני שכן של נצרת.

איתן כבל: הפקקים כיוון שהישראלים גילו מחדש את נצרת.

איתן ברושי: תלוי באיזה ימים.

איתן כבל: אני מדבר אתך בעיקר על סופי שבוע, אני צודק או לא?

איתן כבל: יש חזרה לנצרת.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, הייתי ראש המועצה בעמק יזרעאל.

איתן ברושי: הייתי אומר: תנו כמה שאתם יכולים לנצרת, חלק ייפול גם עלינו, כי אנחנו מקיפים 360 מעלות את נצרת.

איתן ברושי: כשאני רואה במסעדות שיש אוטובוסים, אני מבין שיש תיירות.

איתן ברושי: אני בטח מצטרף לדברים של חברי איימן עודה, כמה שאפשר יותר, אבל אני רק יכול לומר שאני התרשמתי – משרד התיירות והגופים הקשורים פה, רשות הטבע והגנים, אני מכיר חלק מהאנשים באופן אישי – שבתקופה האחרונה ישראל התברכה בשקט ובעוד כמה תכונות טובות שיש במדינה, ודווקא התיירות גדלה.

איתן ברושי: כמובן שאנחנו רוצים יותר.

איתן ברושי: קודם כל, על מה שעושים צריך לברך.

איתן ברושי: אם אפשר יותר, זה תמיד טוב.

עיסאווי פריג': הסוגיה שאיימן מעלה היא סוגיה מאוד מעניינת ומאתגרת.

עיסאווי פריג': זה לוקח אותי לסעודיה ולעלייה לרגל.

עיסאווי פריג': אני חייתי בירושלים קרוב ל-20 שנה וחלק מהתקופה חייתי במזרח העיר וראיתי את תנועת התיירות במו עיניי.

עיסאווי פריג': הצליינים שבאים לעלות לרגל, לויה דולורוזה, לבית לחם.

עיסאווי פריג': לכל קשר ישיר למצב.

עיסאווי פריג': החלום הזה, הפוטנציאל שעוד חולמים עליו, שאני מאוד מקווה שבגילי ובדורי אני אזכה לראשות את הפוטנציאל הזה ממומש.

עיסאווי פריג': אם זה יתממש, אנחנו נהיה המקום הטוב ביותר בעולם שאפשר לחיות בו, כי עוצמת הנצרות והמקומות הקדושים בירושלים ובבית לחם זאת עוצמה בלתי נתפסת.

עיסאווי פריג': היו תקופות שרק לשבת שם ולהסתכל על התנועה.

עיסאווי פריג': אני לא יודע מה אנחנו יכולים לתרום בסוגיה הזו, כי הסוגיה קשורה הרבה הרבה הרבה לפוליטיקה, אבל החלום הוא חלום גדול.

עיסאווי פריג': סוגיית נצרת וכפר כנא ראויה לתשומת לב, אבל התייר הנוצרי שבא מחוץ לארץ רוצה לעשות את כל הסבב.

עיסאווי פריג': הוא רוצה לעשות את כל הסבב, ללכת לנצרת, לבית לחם, לכפר כנא, לכפר תבור, לכפר נחום, לבית לחם, הוא לא רוצה לעשות חצי דרך.

עיסאווי פריג': אני עבדתי עם חברות תיירות רבות, ואומר את זה בכאב רב, זה פוטנציאל בלתי נתפס.

איתן כבל: תודה אדוני.

איתן כבל: האם מישהו מכם יציג את זה?

איתן כבל: זה לא סוד, ואני אומר את זה גם לידידי איימן עודה, שהתיירות הצליינית לא משאירה הרבה כסף.

<טארק שחאדה: זה לא נכון.

איתן כבל: אני לא מומחה.

איתן כבל: אני מנסה לומר מה שכולם יודעים, אני לא ממציא את זה.

<קריאה: זאת השמועה.

איתן כבל: סליחה חברים, יש פה אנשי מקצוע.

איתן כבל: רציתי לפחות להשלים את השאלה.

איתן כבל: הייתי רוצה לשמוע מהמשרד, הרי בכל זאת יש עלייה של 40% בתיירות.

איתן כבל: הוא אומר שזה לא קשור עכשיו אם המשרד בעד נוצרים, מדינה פלסטינית, לא מדינה פלסטינית, הרי בסך הכול המשרד רוצה שייכנסו לפה כמה שיותר אנשים, כי זה בסך הכול נותן פרנסה לכל אחד.

איתן כבל: אם אני משקיע בתייר מן השורה, מלונדון, מפאריז או לא חשוב מאיפה והוא מגיע לכאן ומשאיר פי שניים, פי שלושה יותר כסף, אולי שווה לי להשקיע בו יותר.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה לא כמי שמנסה להתיימר לדעת, אלא מתוך קריאת עיתונים וידע אישי, לא מעבר לזאת, שיכול להיות שאין לזה שום ביסוס.

איתן כבל: אני אשמח אם תהיה התייחסות כזאת או אחרת, לכאן או לכאן.

עיסאווי פריג': תלוי במדינת המוצא, הפולנים למשל לא משאירים כמו האמריקנים.

איתן כבל: יכול להיות.

איתן כבל: בבקשה אדוני המנכ"ל.

<אמיר הלוי: תודה רבה, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

<אמיר הלוי: כשהוזמנו, שמחנו.

<אמיר הלוי: חשבנו שאנחנו באים לקבל פה הוקרה על התוצאות המרשימות של הגידול בכניסת תיירים, אבל אנחנו תמיד בעד דיונים מקצועיים שיבחנו מה אפשר ללמוד, להעמיק, אולי גם לשפר.

<אמיר הלוי: נמצאים פה ארבעה אנשי מקצוע, עם הרבה קילומטרז' ארוך בכל מה שקשור לתיירות צלייני, שארצה שגם הם יוסיפו.

<אמיר הלוי: אנחנו גם הבאנו להראות לכם את האופן בו אנחנו משווקים את ישראל כיעד תיירות דתית צליינית בעולם.

<אמיר הלוי: אנחנו במשרד נמצאים עכשיו בתקופה של שיא כל הזמנים מבחינת כניסות תיירים ולצליינות יש חלק בזה.

<אמיר הלוי: קשה מאוד למדוד באופן מדויק מי הוא צליין, כמה מה-350,000 שנכנסים לפה כל חודש בחודשים האחרונים – ועוד פעם אני אומר מספרים שלא היו אף פעם – הם צליינים.

<אמיר הלוי: אנחנו בתקופה שהתוצאות הן שילוב של מספר גורמים: אחד, שינוי בכל תפיסת ההפעלה השיווקית, שהיא תוצר של תקציב שיווק מאוד גדול, שהעמיד לרשות המשרד שר התיירות יריב לוין; היא תוצאה של תקופת רגיעה, כמו שהזכרתם; היא תוצאה של פעולות שיווקיות חדשות ומתקדמות שעשינו.

<אמיר הלוי: אנחנו מנסים לחפש עוד ועוד מנועי צמיחה.

<אמיר הלוי: היום אנחנו בקצב גידול של בין 25% ל-40%, ואנחנו באמת בעד חשיבה נוספת לראות לאן הולכים.

<אמיר הלוי: אנחנו בוחנים את מי הוא הצליין ולמה הוא מגיע לארץ.

<אמיר הלוי: קרו לאורך השנים שינויים מאוד גדולים.

<אמיר הלוי: התייר של היום הוא לא התייר של פעם, התייר של היום מחפש דברים אחרים.

<אמיר הלוי: היו שבוע שעבר בתל אביב אירועי שבוע הגאווה.

<אמיר הלוי: מהסקר של שנה שעברה, בין אלפים לעשרות אלפים – אנחנו לא יודעים בדיוק את המספר המדויק, אבל מגיעים הרבה לזה – 85% מתיירי הגאווה עלו לירושלים.

<אמיר הלוי: כנראה שהם לא עלו בשביל הים בירושלים, הם עלו למקומות הקדושים בירושלים.

<אמיר הלוי: אני בכוונה נותן את הדוגמה הזאת, כדי להבהיר כמה התיירות היום היא שונה.

<אמיר הלוי: הקבוצות שמגיעות, שאתם בצדק רואים שסותמות את אגן העיר העתיקה, בנצרת רואים אותן ובכל המקומות האלה.

<אמיר הלוי: אלה קבוצות מאורגנות, אבל לא רק זו היא התיירות הצליינית.

<אמיר הלוי: לתיירות הצליינות יש מרכיב חזק בכל מה שקשור ל-FIT'S בתיירות בודדים.

<אמיר הלוי: לכן אנחנו נערכים לכך, גם בפעולות שיווקיות, גם בפעולות תשתיתיות.

<אמיר הלוי: לכן המשרד פועל בהשקעות תשתיתיות מאוד גדולות.

<אמיר הלוי: אני יכול להגיד, שהייתי לפני שבועיים בנצרת עם מנכ"ל העירייה, עם ד"ר שריף, והחמאנו לו על השיפור המאוד גדול בניקיון בנצרת.

<אמיר הלוי: אני חייב להגיד שאחד התסכולים הגדולים - -

איתן כבל: הכי גדולים, אני מסכים, אמרתי להם את זה גם אני.

<אמיר הלוי: אתה מביא תיירים מחוץ לארץ, ויש מקומות בארץ שלא תמיד זה עושה לנו כבוד.

<אמיר הלוי: אני חושב שבנצרת יש תקציבים לקראת המשך השקעה בתשתיות.

<אמיר הלוי: לא חסר תקציב, יש תקציב, יש שם היום עבודה הרבה יותר טובה בכל מה שקשור לנראות ולתחזוקה.

<אמיר הלוי: כנ"ל באגן העיר העתיקה, שם יש בעיות תחבורתיות גדולות.

<אמיר הלוי: יש שם הרבה כיוונים לפתרון.

<אמיר הלוי: בסך הכול אנחנו בכיוונים מאוד חיוביים, כשאני רוצה להתייחס לדוגמה שנתת בפורטוגל ולעוד הרבה דוגמאות שיש לנו.

<אמיר הלוי: קשה להשוות בין קפה שחור לבין וודקה.

<אמיר הלוי: העיר פאטימה היא באירופה, המעברים גם פתוחים, אין גבולות סגורים, אפשר לקחת רכב ולנסוע ממדינה למדינה.

<אמיר הלוי: אנחנו לצערנו לא במצב הזה פה.

איתן כבל: נגישות.

<אמיר הלוי: לכן זה לא אותו מוצר, זאת לא אותה השוואה.

<אמיר הלוי: כפי שאמרתם, המספרים שלנו מושפעים חזק מאוד ממצב ביטחוני.

<אמיר הלוי: אני יודע שבכל פעם, גם כשהיינו בתקופות דומות לתקופה עכשיו, ברגע שיש התלקחות באזור, עוד פעם המספרים יורדים, כי לא מגיעים לאזורים בעייתיים.

<אמיר הלוי: אני מקווה מאוד שבמומנטום שאנחנו נמצאים עכשיו ובשקט שיישמר פה, נמשיך את התנופה הזו ונגיע למספרים שכולנו רוצים לשאוף אליהם.

<אמיר הלוי: לצערי, כרגע אנחנו לא במצב הזה.

<אמיר הלוי: אנחנו לא יכולים למדוד בדיוק.

<אמיר הלוי: אנחנו יודעים שמתוך השלושה פלוס מיליון שמגיעים לפה זה הרבה מאוד צליינים.

<אמיר הלוי: אנחנו מכינים את התשתית.

<אמיר הלוי: רק בנצרת הוכפלו חדרי המלון בשנים האחרונות, רק בנצרת, יש שם תנופה מאוד גדולה.

<אמיר הלוי: אנחנו יודעים שכל השוק הזה השתנה.

<אמיר הלוי: אני חייב להגיד עוד משפט על אירופה.

<אמיר הלוי: אנחנו מארחים במשרד מאות אורחים בשנה, שאנחנו מביאים אותם, ראשי כנסיות ואנשים ידוענים ומחליטנים, שאנחנו רוצים להביא אותם שיראו כמה טוב פה.

<אמיר הלוי: אנחנו לוקחים אותם לכל הסיבוב במדינת ישראל, כולל במקומות הקדושים, כדי שהם יהיו השגרירים שלנו.

<אמיר הלוי: אתה נפגש היום עם האנשים האלה, היו אצלי לפני מספר חודשים שבעה מנהיגים דתיים מאיטליה, מאזור טוסקנה.

<אמיר הלוי: הם מדברים אתך יותר על תל אביב ופחות על המקומות הקדושים, העולם הזה השתנה.

איתן ברושי: אנשי הכמורה השתנו, יותר מעניין אותם תל אביב.

<אמיר הלוי: הכנסיות לא באותה תפוצה שהיו בשנים עברו.

<אמיר הלוי: כשאתה מבין את כל המגמות האלה אחת לאחת, זה דורש מאתנו היערכות אחרת, ולכן אם אפשר, אני רוצה שדקלה תראה לכם סרטון אחד, בו תראו שאנחנו מכוונים לדור הצעיר.

<אמיר הלוי: אנחנו מכוונים להביא את הקהל הזה דרך הדור הצעיר ודרך חיבורים מוזיקליים שעושים להם.

<דיקלה כהן שינפלד: אלה חבר'ה צעירים שבאו לפה לצלם בארץ.

<דיקלה כהן שינפלד: זאת להקת רוק נוצרית.

איתן כבל: נראה שהמקום הזה – לא מפסיקים לשפץ אותו, הוא כל הזמן נראה בשיפוץ.

איתן כבל: הייתי בנצרת ואמרתי לראש העיר שצריך שהעיר פשוט תהיה נקייה.

איתן כבל: לא ביקשתי שיסיידו, אלא שפשוט תהיה נקייה.

<לאה ורון: אדוני מדבר על ירושלים?

איתן כבל: לא, ירושלים לא פחות.

איתן כבל: דרך אגב, ירושלים גם עיר שמתחרה בחוץ לארץ בסטנדרטים לא מי יודע מה.

איתן ברושי: המשאיות היו פה בשערי הכנסת, והם לא הצליחו לנקות.

איתן כבל: פשוט לא ייאמן, גם כן נכון.

<אמיר הלוי: אנחנו רואים פה את האתרים.

<אמיר הלוי: אנחנו אחרי השקעות מאוד גדולות.

<לאה ורון: איך קוראים לאתר הטבילה הזה?

<קריאה: ירדנית.

איתן ברושי: אתר הטבילה, אמרתם אותו?

<אמיר הלוי: כן כן.

איתן ברושי: או שעוד צריכים להתבייש, כמו שאומרים, מצד שני?

<אמיר הלוי: לא לא.

<ענת שיחור-אהרונסון: אתה מדבר על קאסר אל יהוד.

<אמיר הלוי: קאסר אל יהוד זה סיפור אחר, יש שם מורכבות עם הירדנים, אבל זה גם נושא שמטופל.

<אמיר הלוי: לכן אני אומר שאנחנו שואפים להגדיל כל הזמן.

<אמיר הלוי: אנחנו בתקופה חיובית, אבל אתה באמת רואה שההשקעות בתשתיות, ההשקעות במלונות שאנחנו באמת צריכים עוד ועוד מלונות ופתרונות אחסון, כי זה לא רק מלונות, אלא כל פתרונות האחסון.

<אמיר הלוי: אני אפתיע אתכם ואומר שהקהל הצלייני גם ישן בקמפינגים גדולים, כמו בכפר נוקדים.

<לאה ורון: זאת לא ההפתעה.

<לאה ורון: אם תגיד לנו שהם ישנים בבתי מלון של ארבעה וחמישה כוכבים, זאת תהיה ההפתעה.

<אמיר הלוי: אז הם מחפשים פתרונות גם של שטח וגם זולים, כי אנחנו יודעים שאם יש דבר שאנחנו צריכים זה לתמרץ פה עוד ועוד בניית בתי מלון, ודווקא בנצרת היה גידול כזה וצריך עוד.

<אמיר הלוי: פתרונות תחבורה מאוד חשובים.

איתן כבל: בנצרת תחבורה...הווייז מתבלבל בנצרת.

איתן כבל: ..

<אמיר הלוי: שירותים ציבוריים, תחבורה, תחזוקה, ואמר יושב הראש ונכון, שזה אחד הדברים שהרבה פעמים גורמים לנו להרבה בושות.

<אמיר הלוי: אני מקווה מאוד שאנחנו נמשיך ונשפר את המוצר.

איימן עודה: אמיר, אמרת דברים מאוד חשובים ואני למדתי ממך.

איימן עודה: מה שחסר לי זה תכנית אופרטיבית, שאתה אומר לי: אחד, שניים, שלוש, ארבע, מה עושים לגבי נצרת – אחד, שניים, שלוש, ארבע, כמה כסף אנחנו משקיעים, כמה זמן, מה הצפי לעוד שנה, את זה לא שמעתי, שמעתי דברים כלליים.

איימן עודה: לגבי כל מיני השוואות בין אירופה לבין ישראל, יש הרבה דברים נכונים במה שאמרת, אני מקבל אותם, אבל את ההצעה האופרטיבית שלך לא שמעתי.

איימן עודה: גם לגבי וויז ולגבי הצפיפות, צר לי להגיד שזה חלק ממדיניות, כלומר: מי מדבר על אזור שיפוט בנצרת, הרחבת אזור שיפוט שיהיה פחות צפוף?

איימן עודה: זו עיר קדושה, העיר הכי חשובה לגבי מיליארדי אנשים, אז זה חלק ממדיניות.

איימן עודה: למה היא נמצאת כך?

איימן עודה: למה זה מצבה?

איימן עודה: אני מצפה ממך להגיד לי שיש לך תכנית קונקרטית שמדברת על אחד, שניים, שלוש, ארבע, חמש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמעתי על קצה המזלג את עניין השיווק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכל מקום שמדברים על תיירות, על סוכנויות תיירות ועל משרדים, מדברים על חבילות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה מה התפקיד שלכם במשרד שלכם לפרסם חבילות, מי שמגיע לארץ רואה: אחד, שניים, שלוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכנת חבילה – היום אני רוצה ללכת לאיסטנבול, אני יודע ביום הראשון מה מתוכנן לי, מה ביום השני מתוכנן לי ומה ביום השלישי, כל ששת הימים שאני נמצא שם יש לי תכנית, אפילו אם יגידו לי שיש יום חופשי, אבל זה גם חלק מהתכנית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם אתם מקדמים תכניות כאלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא שמעתי על זה.

<אמיר הלוי: תסתובב קצת באירופה ותראה בכל מקום.

איתן כבל: אתה לא טס לארץ כדי לטייל?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא לא.

איתן כבל: אז אני מניח שאתה לא גולש באינטרנט כדי לראות את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני שואל.

איתן כבל: אתה צודק, לדעתי זה אלף-בית.

איתן כבל: אם אתה שואל אותי, מבלי לבדוק, יש פה אנשים שמאוד – אני לא אגיד נפגעים, אני לא מכיר את זה ברמה מספיק טובה – אבל היום לאנשים יותר קל להכין חבילות לעצמם דרך אתרי האינטרנט.

איתן כבל: אני יכול לפחות שאצלנו בבית, רעייתי היא המומחית הגדולה לעניין.

איתן כבל: היום העולם הוא אחר, זה לא שמועות.

איתן כבל: אתה נכנס לאתר האינטרנט, ואתה מרגיש שאתה יכול לעשות כמעט כל מה שאתה רוצה, הכול פרוס לפניך.

איתן כבל: אני אאפשר לאמיר לענות, ואני גם ארצה בסוף להתייחס.

איתן כבל: אבל ברשותכם, הגיעו לכאן אורחים, אנשי מקצוע.

<אמיר הלוי: נמצאים פה ארבעה אנשי מקצוע עם קילומטרז' מאוד גדול בכל מה שקשור לשיווק מדינת ישראל ותיירות צליינית בפרט.

איתן כבל: הרי הדיון הזה לא דיון במשרד התיירות, הדיון המהיר נוגע ממש נקודתית בתיירות הצליינית, אז בואו נתמקד בתיירות הצליינית, ומעבר לזה גם אאפשר אחר כך לעורכת הדין יעל טבק, למוטי אפרתי וליוסי פתאל כמובן לדבר, וגם לטארק שחאדה.

<אמיר הלוי: נמצאים פה צבי לוטן, שעשה מספר שליחויות עבור המדינה.

<אמיר הלוי: באחרונה שבהם הוא ניהל את לשכת מילנו, איטליה שלנו, והתמחה בשנים האחרונות בשוק האמריקני; אהובה היא סמנכ"לית משרד התיירות בכל נושא חוויית התייר, והיא בקשר עם כל העולם הדתי צלייני; פיני שני הוא מנהל אגף חוץ לארץ ואחראי על כל המשרדים שלנו; ואורי שרון שחזר עכשיו משליחות בגרמניה, מומחה לנצרות ומורה דרך.

<אמיר הלוי: אני מציע שצבי, אתה תתחיל.

איתן כבל: ידבר איש מקצוע מהמשרד ואורח, בבקשה.

<צבי לוטן: בלי שום כוונה לתת הרצאה, חבר הכנסת אודה, מדינת ישראל, איפה נמצאת מדינת ישראל?

<צבי לוטן: מעבר לצד המזרח תיכוני, בים התיכון.

<צבי לוטן: בואו נסתכל על אגן הים התיכון, כולן מדינות תיירות מהקצה המערבי עד לקצה המזרחי.

<צבי לוטן: כולן מציעות שמש, ים, היסטוריה וארכיאולוגיה.

<צבי לוטן: מה יש לנו מיוחד שאין לאף מדינה אחרת?

<צבי לוטן: אתה בעצמך אמרת, ארץ הקודש, Jesus, בכל השפות.

<צבי לוטן: אין לי בעיה, אני לא מתבייש, קוראים לי הקתולי של המשרד.

<צבי לוטן: זה עיקר הדבר שמאפיין אותנו ומאפיין את כל הפעילות שלנו, זה מבדיל אותנו מכל מדינות האזור, ואת זה צריך לזכור.

<צבי לוטן: עוד כמה מילים כדי לסגור את הקטע של ההשוואות.

<צבי לוטן: זה לא רק כל המקומות האלה באירופה, עיקר המבקרים – ואני שירתי באיטליה מספיק שנים והייתי בלורטו פעמים, אני יכול להעיד על זה אישית, שגם המבקרים הם תושבי אותה מדינה, האתרים האלה נמצאים במדינות נוצריות, קתוליות.

<צבי לוטן: פורטוגזים הולכים לפאטימה, ללורד הולכים הצרפתים, וכמובן אירופים.

<צבי לוטן: בלורטו 85% מהמבקרים הם איטלקים, הם לא אירופים, הם איטלקים, בלורד פחות ובפאטימה פחות.

<צבי לוטן: אי אפשר להשוות.

<צבי לוטן: אנחנו מדברים פה על מקום שהוא מרוחק, אנשים צריכים לעלות למטוס, לעזוב את המשפחה.

<צבי לוטן: שם ביומיים בסוף שבוע הם רואים את הכול.

איימן עודה: אמיר דיבר על זה.

<צבי לוטן: צריך לבוא לפה לשבוע, ובאים באמת עם תכניות לשבוע.

איתן כבל: "אדוני הקתולי", בכל זאת אני רוצה לשאול שאלה, בלי קשר לתפקידי כאן הרבה שנים.

איימן עודה: מה התכנית האופרטיבית?

איתן כבל: בוודאי, הם יתייחסו לדברים.

<צבי לוטן: אנחנו נגיע לזה.

איתן כבל: בכל זאת זו ארץ הקודש.

איתן כבל: מאות מיליוני מילים נשפכו על הארץ הזו, אם לא מעבר, בספרות ובכל דבר.

איתן כבל: נכון, מצב ביטחוני, הכול בסדר, עדיין בהרגשה הפנימית שלי – ויכול להיות שהיא מוטעית לחלוטין – ביחס שבין כמה נוצרים קתולים בעולם לבין מספר אלה שמגיעים לארץ, זה עדיין לא עומד בסטנדרט.

<צבי לוטן: אני מסכים אתך מאה אחוז.

<צבי לוטן: אנחנו מדברים על מיליארד ו-50 מיליון קתולים בעולם, וכמה מגיעים לכאן?

<צבי לוטן: לא 350,000 ולא 500,000, יותר, אבל עדיין.

<צבי לוטן: אמנם יושבים פה אנשי נצרת שיעידו ש-30% עד 40% מכל מבקר שמגיע לארץ, מגיע לנצרת, אבל מעבר לזה, אנחנו יודעים ש-85% מכל המבקרים שמגיעים לארץ באים לירושלים, עולים לרגל לירושלים.

<צבי לוטן: לא רק זה, דיברת על כך שלא מצאת תיירים בחופי חיפה, אתה יודע למה לא? הם נמצאים למעלה, הם נמצאים במסדר הכרמליתים, במוחרקה, הם הולכים לבהאיים, הם לא הולכים לחוף, כי המבקרים במדינת ישראל ברובם – יש להם זיקה לדת, אי אפשר להגדיר אם זה קתולי, פרוטסטנטי, צליין, אוונגלי, whatever, אבל ל-90% מהמבקרים במדינת ישראל יש זיקה לדת.

<צבי לוטן: אני שמח שחלק גדול מהסיעה שלך נמצאת פה, כי חברים, הנושא הביטחוני הוא החסם העיקרי.

איתן כבל: זה עדיין חלק קטן, למרות שהם לא גדולים.

<צבי לוטן: זה לא חלק קטן.

איימן עודה: ומה הקשר שלה למצב הביטחוני?

איימן עודה: מה הקשר של הסיעה שלנו למצב הביטחוני?

<צבי לוטן: שאתם תעזרו לנו לפתור את כל הנושא, אני מקווה, לא? אני עדיין אופטימי.

איימן עודה: בהיותי סגן ראש הממשלה, אני אפעל בדיוק לכך.

<צבי לוטן: אני בתור סבא לשמונה נכדים אומר את זה, זה הכול, ואני רוצה לראות את השלום.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו נאפשר לעורכת הדין יעל טבק לדבר בקצרה.

איימן עודה: אבל מה התכנית האופרטיבית?

איתן כבל: אני אאפשר, תן למנכ"ל בסוף, הוא זה שיסגור את זה הכול.

איתן כבל: הבאנו אנשים לפה, תן להם להתבטא.

<יעל טבק: בוקר טוב, אנחנו באמת רוצים להתחיל במחמאות למשרד התיירות, שאנחנו רואים שגם מכפיל את תקציב השיווק – רואים את התוצאות בשטח בגידול בעשרות אחוזים בכניסת תיירים – ומי שישב בישיבות שיווק שלהם, רואה את החשיבה מחוץ לקופסה, כולל בפנייה למובילי דעה.

<יעל טבק: אני חושבת שאפילו אפשר להרחיב את זה – לעשות כאן פסטיבלים, להזמין להקות רוק נוצרי, לעשות פה פסטיבלים, ואם יש לנו כאן קבוצות של צליינים צעירים שמוכנים לעשות קמפינג, זאת אפילו הזדמנות לעשות את זה במקומות כמו מצדה ולקחת אותם למדבר.

<יעל טבק: אמר חבר הכנסת פריג' משהו מעניין.

<יעל טבק: הוא אמר לחבר אותו גם לחוויה המוסלמית.

<יעל טבק: אנחנו בכלל חושבים שאת ישראל צריך לשווק לקהל הקתולי כחוויה של פעם בחיים.

<יעל טבק: כמו שכל מוסלמי – זו חוויה מדהימה עבורו לעלות למכה, כמו שיש המון צעירים יהודים בעולם שבאים ורוצים לחגוג בר מצווה בכותל, לקתולים לשווק את זה כחוויה של פעם בחיים.

<יעל טבק: פעם בחיים חייבים לבוא לישראל.

איימן עודה: זה חשוב, איך עושים את זה?

<יעל טבק: עצם זה שמשרד התיירות פנה לכנסיות, אני חושבת שדרך הכנסיות זה יהיה ערוץ השיווק.

<יעל טבק: אנחנו חושבים רק על שני דברים שהיינו רוצים כאן לראות את התכניות האופרטיביות: האחת, נוגעת לנושא הנגשת אתרי תיירות.

<יעל טבק: זה כולל את עצם העובדה שצריך לנקות ולייפות, אבל גם לחשוב שהגיל של התייר הממוצע משתנה.

<יעל טבק: יש עלייה בתוחלת החיים, מה שאומר שיש גם תיירים מבוגרים יותר.

<יעל טבק: תייר מבוגר יותר שהוא בפנסיה, יכול להישאר פה יותר זמן, יכול להוציא פה יותר כסף, ולכן מאוד חשוב גם להנגיש את כל אתרי התיירות.

<יעל טבק: השנייה, חשוב לנו גם מאוד לראות את ההשקעה בתשתיות.

<יעל טבק: כמו שאמרתם, בגלל שביטחון הוא איזשהו חסם, אולי המדינה צריכה להציע איזושהי רשת ביטחון ליזמים, לתת להם תמריץ להשקיע במלונות שניים, שלושה כוכבים שמתאימים לאוכלוסייה הצליינית, כדי שאם באמת קורים איזה שהם אירועי ביטחון שכתוצאה מהם לא מגיעים תיירים, יש איזשהו גב כלכלי שיעזור להם.

<אהובה זקן: אני הסמנכ"לית למינהל, חוויית התייר.

<אהובה זקן: אני לא אדבר על שיווק וכמה זה חשוב, דיברו על זה קודמיי.

<אהובה זקן: אני אדבר בעיקר על שיתוף הפעולה המיוחד שלנו, של משרד התיירות, מול נציגי הארגונים הנוצרים באופן שוטף, ואיך זה בא לידי ביטוי.

<אהובה זקן: זה לא רק שיתוף פעולה, זה לא רק דיאלוג שמתקיים איתם באופן שוטף, אלא זה בא לידי ביטוי בכמה תחומים; אם זה בתחום הפקה או רעיון של אירוע כזה או אחר, שמתקשר לעולם התיירות, לדוגמה שנת האמונה שהיתה לפני מספר שנים בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם הכנסיות.

<אהובה זקן: אנחנו פעלנו כדי להביא לארץ קבוצות צליינים לנצרת, וזה התקיים בהר הקפיצה, וזה היה אירוע יוצא מן הכלל.

<אהובה זקן: זו דוגמה.

<אהובה זקן: דוגמה נוספת, אנחנו כל שנה מקפידים על קבלת פנים לכל ראשי העדות הנוצריות בישראל, גם כדי להודות להם על כל הפעילות המשותפת שלנו, וגם כמובן לגייס אותם לעזור לנו בפעילות ובשיווק שלנו בחוץ לארץ מול ראשי הכנסיות שהם מייצגים בישראל.

<אהובה זקן: אלה דוגמאות ממש קטנות שאנחנו עושים.

<אהובה זקן: בנוסף זה, אנחנו מקפידים מאוד לקיים אצלנו במשרד אין ספור של קבלות פנים לעשרות, מאות – אפשר לומר בהחלט מאות – של קבוצות צליינים שמגיעים מכל העולם, כמובן בעקבות דרישה של סיטונאי התיירות שמתמחים בתחום השיווק.

<אהובה זקן: פר בקשה שכזאת, אנחנו מתייצבים ועומדים לרשותם ומציעים להם, אם במסגרת קבלות פנים, אם במסגרת הפקת חומרי פרסום.

<אהובה זקן: אחת הדוגמאות שהבאתי אתי – ואני אשמח אם אפשר יהיה להעביר את זה לחברי הכנסת וגם ליושב הראש של הוועדה – זה לוח שנה נוצרי, שלא מיועד לצליינים עצמם, כי הם יודעים בדיוק מה המשמעות של כל החגים שלהם, אבל זה מיועד בעיקר למחוללי תנועה, לסיטונאי תיירות, שמעוניינים לבנות חבילות.

<אהובה זקן: חבר הכנסת דיבר על בניית חבילות.

<אהובה זקן: זה כלי שמשרת אותם על מנת לבנות חבילות תיור במסגרת אותם אירועים מיוחדים שמתקיימים בארץ.

<אהובה זקן: אנחנו גם משתפים פעולה עם משרד הפנים.

<אהובה זקן: יש אין ספור שיתופי פעולה, שקשורים באירועים נוצריים שמתקיימים בארץ, לדוגמה שבת האור, דוגמה של שיתוף פעולה יוצא מן הכלל, כמובן לא רק משרד הפנים.

<אהובה זקן: משרד הפנים מסייע לנו וגם אנחנו עושים הכול כדי להקל על הסרת חסמים לשוק הזה שנקרא השוק הצלייני, אם בתחום הקלה ופישוט הליכים בנושא הפקת ויזות, ואם זה בתחום של תשתיות כאלה ואחרות שהכנסיות או ראשי הכנסיות פונים אלינו.

<אהובה זקן: היו לנו מקרים של הצלחה.

איתן כבל: תודה גברתי.

איתן כבל: מוטי אפרתי, נציג אגודת מורי הדרך.

<מוטי אפרתי: אני סגן ראש אגודת מורי הדרך, ואני אדבר בשמה של האגודה.

<מוטי אפרתי: קודם כל, שיתוף הפעולה של האגודה עם משרד התיירות לעילא ולעילא.

<מוטי אפרתי: משרד התיירות משקיע המון בהכשרה של מורי דרך בכל הנושא הנוצרי או הנושא המוסלמי.

<מוטי אפרתי: דיברו פה על מומחי נצרות.

<מוטי אפרתי: אכן זאת אחת מההכשרות, אני גם מומחה לנצרות.

<מוטי אפרתי: דבר נוסף שצריך להדגיש כאן בדיון הזה שהתיירות הנוצרית בארץ ישראל מתבטאת גם לפי החגים והמועדים, בניגוד לאחרים, שם מדובר על ניסים שמריה עשתה או חוותה.

<מוטי אפרתי: פה בארץ ישראל התיירות הולכת לפי הכריסטמס ולפי הפסחא, ולכן גם לפיכך הפקקים בנצרת או במקומות אחרים.

<מוטי אפרתי: לדעתי, משרד התיירות עושה כל מה שצריך כדי לשווק נכון.

<מוטי אפרתי: אנחנו מורי הדרך מרגישים את זה טוב.

<פיני שני: אני ראש אגף חו"ל במשרד, אני אחראי על הפעילות השיווקית של המשרד בחוץ לארץ.

<פיני שני: חבר הכנסת עודה, אני לגמרי לא מסכים שהפנייה שלנו לקהילה היהודית יותר.

<פיני שני: אם תיקח את תקציב משרד התיירות ותחלק אותו להוצאה תקציבית, רוב רובו הולך לקהל נוצרי.

<פיני שני: האתר שאתה הסתכל בו, הוא אכן אתר מרשים, אבל אנחנו מפעילים עוד שני אתרים: אחד, האתר לקהילה הקתולית בשמונה שפות – אנגלית, צרפתית, גרמנית, פולנית, פורטוגזית, ספרדית ועוד כמה ששכחתי – שמקודם מדי שנה במיליוני שקלים; ומפעילים גם אתר שפונה לקהילה האוונגלית באנגלית.

<פיני שני: אתה יכול לראות דוגמה מפה.

איימן עודה: כמה ערבים יש ביניכם, לרבות נוצרי אחד למשל?

<פיני שני: בצוות המשרד יש.

איימן עודה: לא, בבכירים למשל.

<אמיר הלוי: אל"ף, יש, כולל נציגים בחוץ לארץ.

איימן עודה: אז איפה הם?

איימן עודה: אנחנו מדברים על צליינים, איפה הנציגים הערבים?

איימן עודה: צריך להפנים עמוק עמוק שצריך גישה אחרת.

<פיני שני: ברשותך, אני לא אמון על גיוס כוח אדם, לכן אני לא אתייחס לשאלה הזאת, אבל בתוך צוות המשרד, כולל שליחים בחוץ לארץ, יש נוצרים ונוצריות, ואני חושב שהידע וההבנה שלנו בתחומים האלה הם טובים מאוד.

<פיני שני: כמו שאמרתי, אנחנו פונים באמצעות העולם הדיגיטלי ובכל אמצעי אחר לקהילה הנוצרית.

<פיני שני: עמודי הפייסבוק שלנו מדברים אל למעלה מארבעה מיליון נוצרים ברחבי העולם ופעילים יום יום.

<פיני שני: שאלת על תכניות אופרטיביות, תכנית השיווק מנותחת לכל מדינה ומדינה.

<פיני שני: מנותחים שם קהלי היעד, ששם הפוטנציאל הוא הגבוה ביותר, כאשר אנחנו מזהים שהקהל הנוצרי הוא בעל הפוטנציאל הגבוה ביותר, כדוגמת מה שקורה בארצות הברית נכון להיום.

<פיני שני: מרבית התקציב מוקצה לקהל זה.

<פיני שני: דיברנו פה הרבה על הקתולים, ונוצרה איזו תחושה שמדובר על הצליינות, בעיקר האורתודוקסית או הקתולית הזולה.

<פיני שני: לא כך הדבר, זה קהל שיודע להוציא כסף, שמאכלס רבים מהמלונות הטובים בירושלים, בנצרת וברחבי הארץ.

<פיני שני: זה קהל נאמן, שחוזר פעם אחרי פעם לישראל, לעתים כמרים שמבקרים פה 50 ו-60 פעם.

<פיני שני: זה קהל שבהחלט מחזיק את תעשיית התיירות, והוא הלחם של תעשיית התיירות.

<פיני שני: אנחנו פועלים בימים אלה עמוקות על מנת להגיע לדור הצעיר של הקהל הזה, כי צריך לזכור שהעובדה שיש X מיליארדי קתולים, לא גורם לכך שהם ילכו לכנסיה כל יום.

<פיני שני: הכנסייה האוונגלית והכנסייה הפרוטסטנטית עצמה והקתולית חוות משבר.

<פיני שני: כשאדם נולד בדת מסוימת, זה עדיין לא גורם לו לציית לדבריו של הכומר ולנסוע לחופשה על פי מה שהכומר אומר לו.

<פיני שני: הדור הצעיר בשני הזרמים העיקריים, הקתולים והפרוטסטנטים, מתרחק מהכנסייה ככלל ומתרחק מנושא ארץ הקודש.

<פיני שני: אנחנו פועלים בעניין הזה.

<פיני שני: ראיתם את החבר'ה הצעירים, להקות רוק שמגיעות לכאן ועוד דוגמאות רבות.

<פיני שני: אני אסכם ואומר, שבדרך כלל הטענה היא הפוכה, שאנחנו מתמקדים בנוצרים ולא ביהודים.

<פיני שני: כשהטענה היא דואלית, אני גאה בה.

<פיני שני: תודה.

איתן כבל: השניים האחרונים שידברו זה יוסי פתאל וטארק שחאדה, ואז נסכם.

<יוסי פתאל: בקצרה, קודם כל לגבי הכותרת של הדיון "לאן נעלמו 10 מיליון?", צריך להזכיר שמעולם לא היו 10 מיליון, כך שהם גם לא הלכו לאיבוד.

<יוסי פתאל: צריך לזכור – ואני כבר אמרתי את זה בוועדה פעם – שאנחנו פחות או יותר בין המדינות הבודדות בעולם, ששנת שיא ושנת שפל זה לפעמים באותה שנה, וצריך גם לקחת את זה בחשבון.

<יוסי פתאל: הערה קטנה לגבי תיירות מוסלמית, שתשמח אותך מאוד.

<יוסי פתאל: היום אנחנו עסוקים עם משרד התיירות ומשרד החוץ בארגון של קבוצות מהאמירויות, שיגיעו כקבוצות.

<יוסי פתאל: זה פורץ דרך.

<יוסי פתאל: אני מספר את זה פה, כי אני יודע שפרסום בפרוטוקולים של ועדות הכנסת זה אחת מהדרכים לשמור סוד, וזה לא דבר שכולם רוצים לשמוע אותו, והדבר הזה ייצא לפועל בשבועות הקרובים ויש כבר קבוצות ראשונות, כך שתיירות מוסלמית היא בהחלט דבר שאנחנו מקדמים.

<יוסי פתאל: הלשכה שאני עומד בראשה מתעסקת עם הקבוצות, ונחשבת מומחית בתחום הצלייני.

<יוסי פתאל: לגבי הדוגמאות שהביאו לכאן, התיירים שמגיעים ללורד ולפאטימה אלה נכים, חולים, שמצפים לאיזשהו נס, רגע לפני שמשהו סופי קורה להם.

<יוסי פתאל: נתתם גם דוגמאות, שמספר התיירים בשנה, למשל בצרפת, הוא 83 מיליון, אז חמישה מיליון שמגיעים ללורד, זה נתפס כאילו על הדרך.

<יוסי פתאל: זה לא המצב לגבינו.

<יוסי פתאל: לגבי האקסיומות הלא נכונות שנאמרו פה לגבי הוצאות של תיירות צליינית יחסית לתיירים באירופה, היום כ-25% מהתנועה היא תיירות צליינית, שאחראית על 40% מההכנסות.

<יוסי פתאל: תייר שמסייר בארץ, צליין – לא משנה איך תדרגו אותו – שנוסע באוטובוס, רואה אתרים, משלם על איזשהו דרינק וארוחות, בדרך כלל זה full board, מוציא הרבה יותר מהתיירים שהגיעו לכאן בסוף השבוע לפסטיבל של מצעד הגאווה.

<יוסי פתאל: הדברים מוכחים במספרים.

<יוסי פתאל: התייר הצלייני מכניס הרבה יותר כסף למדינת ישראל.

איתן כבל: מעניין.

<יוסי פתאל: צריך לזכור את זה, אלה הן עובדות מוגמרות.

<יוסי פתאל: תיכף אתייחס למשרד התיירות.

<יוסי פתאל: אני שמח על הדיון הזה, ואני מצטער שרק משרד התיירות הוזמן.

<יוסי פתאל: קל להחמיא למשרד התיירות, כי מה שהם עושים בקדנציה הזאת של המנכ"ל הנוכחי והשר הוא חסר תקדים מאז קום המדינה.

<יוסי פתאל: אני לא רוצה לפרט, האומץ שלהם גם לקבל החלטות שיבשילו לאחר שהם כבר לא יהיו בתפקיד, למשל בנושא של עידוד בתי מלון והכרזה של בתי מלון כתשתיות לאומיות וכו', יוצאת דופן.

<יוסי פתאל: אין משהו שאנחנו ביקשנו מהמשרד ולא התקיים, ואני לא חושב שמשרד התיירות הוא הנושא.

<יוסי פתאל: אני חושב שהדוגמה הרלוונטית לדיון הזה זה הכפר הקטן באיטליה, שנקרא סן ג'ימיניאנו.

<יוסי פתאל: רבים ביקרו שם, זה בערך רובע אחד בעיר העתיקה שלנו.

<יוסי פתאל: שם יש שלושה מיליון תיירים בשנה, אבל שגם צריכים לטייל וליהנות.

<יוסי פתאל: אם היום יגיעו לכאן עוד מיליון תיירים, אין איפה לשים אותם או להזיז אותם.

<יוסי פתאל: אתה מדבר על נצרת כאילו שם הבעיה היא רק תקציבים.

<יוסי פתאל: אני מכיר את הפוליטיזציה הלא פשוטה של הנעת תהליכים של השקעות בנצרת.

<יוסי פתאל: אני לא רוצה לדבר על שלטים מאוד בעייתיים, שגם קיימים בעיר.

<יוסי פתאל: משרד התיירות משקיע שם הרבה כסף.

<יוסי פתאל: דרושים שיתוף פעולה של העיר ושל התושבים, לא תמיד הוא נמצא.

<יוסי פתאל: לגבי ירושלים, כבר היום יש בעיה, אוי ואבוי אם יגיעו מחר 10 מיליון.

<יוסי פתאל: אי אפשר היום לנוע בתוך העיר.

<יוסי פתאל: אני דיברתי על הכפר הקטן, ששם מצליחים להניע.

<יוסי פתאל: העיר הזאת מורכבת מאוד מאינטרסים בתנועה של האנשים.

<יוסי פתאל: חוויית התייר הצלייני בירושלים היא לא טובה בגלל תשתיות.

<יוסי פתאל: זה לא תפקידו של משרד התיירות, אני חושב שהוועדה צריכה להוביל את זה.

<יוסי פתאל: עד שהמדינה תחליט שהתיירות היא פרויקט לאומי ברמה של כביש 6 – היום תייר שרוצה לנסוע בתחבורה ציבורית, הולך לאיבוד.

<יוסי פתאל: הוא לא יכול לנוע בתחבורה ציבורית.

<יוסי פתאל: תייר שרוצה לבקר בעיר העתיקה או במקומות הקדושים, לפעמים או במקרים רבים זה סיוט.

<יוסי פתאל: עד שהדבר הזה לא ייפתר, אני חושב שהדיון על ה"לאן נעלמו 10 מיליון?

<יוסי פתאל: " לא נכון, כי הוא לא פותר שום דבר מהותי.

<יוסי פתאל: ברגע שיהיה אפשר להביא 10 מיליון, יהיו שמונה מיליון, אי אפשר להביא, חסרים חדרים, מחירים גבוהים, וגם מי שמגיע, כבר נתקע בפקק, אז למה הדיון הזה מה עושה משרד התיירות?

<יוסי פתאל: אנחנו נמצאים עכשיו מכיוון שאנחנו מתקרבים לשנת שיא, כבר יש בעיה של מחירים, כבר באזורים בעיר העתיקה קשה לנוע ואנשים עומדים שעתיים ושלוש בתורים.

<יוסי פתאל: אני חושב שזה הדיון האמיתי, כשהמקום היחיד שיכול להניע אותו זה הוועדה הזו, כי משרד התיירות – תקציבי השיווק שלו, ההשקעות בתשתיות, זה חסר תקדים, זו שנה לא נכונה לערוך כזה דיון מול המשרד.

<יוסי פתאל: אחת הבעיות שחייבים להתייחס אליהן זה רשות ההגירה והאוכלוסין.

<יוסי פתאל: יותר ויותר צליינים מאפריקה ומהמזרח הרחוק שרוצים להגיע לארץ, נדרשים בוויזה והדבר הזה הופך להיות בעיה.

<יוסי פתאל: זה צוואר בקבוק בהתהוות, כבר היום הוא לא פשוט.

<יוסי פתאל: אנחנו נמצאים בתקופה שישראל התברכה בשקט וגם התברכנו בזה שבשאר העולם יש רעש.

<יוסי פתאל: אין שום סיבה שבאמת לא נגדיל את התיירות, אבל בלי השקעה בפרויקט לאומי בתחום של התשתיות, הדבר הזה לא יתרחש.

<יוסי פתאל: חבר הכנסת איימן עודה, אני מדבר עכשיו כאזרח.

<יוסי פתאל: נהיה פה תהליך שאתה אומר למה פוליטיזציה ואתה עושה דיון שהוא קצת פוליטי.

<יוסי פתאל: מי שמשווק לישראלים הוא לא ישראלי, מישראל יוצאים כמעט כשישה מיליון.

<יוסי פתאל: אני מסתכל על הצוות כאן, וזה כולל אותי, אני גם יושב בקרן שיווק וגם אחריותי לשווק בעולם.

<יוסי פתאל: להגיד שיש קשר בין המוצא של הצוות שיושב כאן – אם הוא ערבי, מוסלמי, נוצרי – לבין המאמצים וההכנסה של הפרמטרים האלה לדיון פשוט יהרוס את אלה שחושבים להגיע לכאן, אני מציע מאוד לא לעשות את זה.

<יוסי פתאל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אחרון הדוברים טארק שחאדה, מנכ"ל עמותת תיירות נצרת, בבקשה.

<טארק שחאדה: שלום לכולם.

<טארק שחאדה: אני חושב שהדיון הוא לא על מה נעשה, אלא מה צריך לעשות.

<טארק שחאדה: אני מסכים שנעשו עבודות יפות, אבל אני חושב שיש פה פספוס גדול, וזה לא השנה הזאת יוסי, זה שנים רבות.

<יוסי פתאל: נכון.

<טארק שחאדה: כשאנחנו מתחילים עם מיתוג של ארץ קודש וכל שלוש, ארבע שנים אומרים: יאללה, זה לא חשוב, עכשיו הולכים על ה"גייז", מחר אנחנו הולכים על חוף הים בים המלח, מחרתיים אנחנו הולכים על אילת.

<טארק שחאדה: עם כל הכבוד, זה לא מיתוג, כשכל פעם משנים אסטרטגיה שיווקית, ואני לא מדבר על שנה ושנתיים, אני מדבר על שנים רבות, ואני עברתי עם החבר'ה האלה כל הזמן כברת דרך במשרד התיירות איך ומה עושים.

<טארק שחאדה: בהחלט הפוטנציאל הוא גדול.

<טארק שחאדה: זה שצריך תשתיות – אנחנו יודעים.

<טארק שחאדה: זה שצריך חדרי מלונות – אנחנו יודעים.

<טארק שחאדה: זה שצריך למתג גם את המוצר עצמו ולייצר מוצרים קשורים בצליינות, זה חשוב, זה לא נעשה.

<טארק שחאדה: איתן הלך מעמק יזרעאל.

<טארק שחאדה: אני כל הזמן אמרתי ש-10 עד 15 מיליון צליינים יכולים להגיע לפה, אם ניערך לזה.

<טארק שחאדה: אם נעשה את כל המאמצים משנת 2000 עד היום.

<טארק שחאדה: דיברה אהובה על שנת האמונה.

<טארק שחאדה: עם כל הכבוד, שנת האמונה היתה בעיקר שיטה לנסות ולגדר את הר הקפיצה.

<טארק שחאדה: הפיר הלבן שנעשה בו אירוע האפיפיור ב-2009, כשעד 2013 לא הצלחנו להרים שם שום דבר, למה?

<טארק שחאדה: כי חסרים תקנים פיזיים.

<טארק שחאדה: כל מפיק שהבאתי לשם, אמר דבר אחד: שני מיליון יעלה לי יותר מפארק הירקון כדי להביא לפה אומן, ואז אמרנו שנתחיל בגידור.

<טארק שחאדה: הצענו את שנת האמונה כקטליזטור לעשות את זה.

<טארק שחאדה: זה נעשה, מה יש היום?

<טארק שחאדה: חסר עוד מיליון ומשהו שקל לגמור את כל הסיפור, כולל נושא של תשתית לתחבורה שאיננו.

<טארק שחאדה: עד היום מ-2013 זה עומד.

<טארק שחאדה: עם כל הכבוד, אם נשכיל להבין שזאת לא עמותה וזה לא משרד, זה משהו לאומי; אחד הדברים שלא הוגדרו עד היום זה ערי התיירות.

<טארק שחאדה: מה זה ערי תיירות?

<טארק שחאדה: מה זה הנכס הבין-לאומי שאנחנו צריכים לעבוד עליו?

<טארק שחאדה: זאת לא החלטה של משרד התיירות, זאת החלטה של מדינת ישראל, לבוא ולהגיד שאת הפוטנציאל שלנו נממש בנכסים הלאומיים הבין-לאומיים שלנו.

<טארק שחאדה: נעשו דוחות, אחד על הפוטנציאל התיירותי, בוא ניקח את זה ונתחיל לעבוד.

<טארק שחאדה: כשאומרים לך: בחורה על הים, זה לא קשור אליכם, כי יש לכם פוטנציאל אחר שהוא יותר טוב.

<טארק שחאדה: תמתגו שם, וזה לא נעשה.

<טארק שחאדה: הדוח של נועז בר ניר, ועדת בר ניר, הוזלת מחירי הנופש, אנחנו יודעים שאנחנו הולכים להביא יותר תיירים, במידה ואנחנו מוזילים את המחירים בארץ.

<טארק שחאדה: אני לא מדבר על כך שנתחיל במלונאים, אלא שנתחיל בקרקע.

<טארק שחאדה: כשלי יש בנצרת שטח של סטף ורטהיימר היום על שטח מלונאי, ששינה את הייעוד מתיירות לתעשייה, מה יצא לו?

<טארק שחאדה: 30% פחות במחיר הקרקע.

<טארק שחאדה: מפה מתחילה הבעיה, אני עוד לא מדבר על מסים וכל מה שיש בוועדה.

<טארק שחאדה: בוא ניקח את הדברים ונממש אותם.

<טארק שחאדה: אני לא מדבר על מה שנעשה עד היום, אלא על מה שצריך לעשות קדימה.

<טארק שחאדה: קדימה זה אומר לקחת 10 שנים מהיום ולהחליט מה עושים, ולא לשנות את זה אחרי שנה.

<טארק שחאדה: נצרת זה סיפור אחר.

<טארק שחאדה: לי לפחות, כשהיה לי אז קשר עם העירייה, 24-23 מיליון שקל – אני זוכר שניסינו משרד התיירות ואמרנו יחד שנעשה פה ונעשה שם כל מיני דברים בתשתיות, עד היום שקל אחד לא הושם.

<טארק שחאדה: דוגמה קלאסית זה הנושא של כיכר העיר, השלטים שאתה כל הזמן מדבר אתי עליהם יוסי.

<טארק שחאדה: אף אחד לא מוכן לקחת על זה אחריות.

<טארק שחאדה: אף אחד לא מוכן לקחת על זה אחריות – לא העירייה, לא משרד זה ולא משרד זה ולא המשטרה.

<טארק שחאדה: אבל יש שם סמטה אחת שיצאו משם רוכלים בלתי חוקיים, כשהכסף לזה מוכן וכל מה שצריך לעשות זה לממש.

<טארק שחאדה: כל התיירים עוברים משם.

איתן כבל: טארק, לא נפתור את כל הבעיות של נצרת עכשיו.

<טארק שחאדה: הכסף נמצא, כל מה שצריך לעשות זה לסדר את הסמטה כשיורדים האוטובוסים ועולים למעלה.

<טארק שחאדה: עד עכשיו גרוש לא הושקע שם.

<טארק שחאדה: תביא את החברה לפיתוח עכו.

איתן כבל: כיוון שלא רואים את האצבע שלו בפרוטוקול - - -

<טארק שחאדה: אצל הערבים זה איום.

<אמיר הלוי: אמרתי לך שאתה לא צודק, ואני אתייחס לזה.

<לאה ורון: אני מבקשת להפנות את תשומת לבו של יוסי פתאל ידידי ושל חברי הוועדה, לישיבה לפי סדר היום שפרסמנו ורשימת המוזמנים הוזמנו בנוסף למשרד התיירות שורה שלמה של גורמים, בין היתר אתם, משרד האוצר, משרד התיירות, המשרד לפיתוח הפריפריה, משרד החינוך, רשות העתיקות, אגודת מורי הדרך ורבים רבים וטובים, רשויות מקומיות.

איתן כבל: אגודת מורי הדרך פה.

<יוסי פתאל: הצטערתי שהם לא הגיעו, לא הצטערתי שהם לא הוזמנו.

<לאה ורון: עיריית ירושלים, עיריית נצרת, עיריית טבריה, הרשות לפיתוח, הכושר להביאם לדיון לא שמור לוועדה.

<יוסי פתאל: זה מוכיח את זה שהדבר הזה לא נתפס כפרויקט לאומי, ועד שהוא לא ייתפס ככזה - - -

איתן כבל: יוסי, תודה, אני אתייחס לזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<אמיר הלוי: תודה ליושב ראש.

<אמיר הלוי: נשאלתי על ידי חבר הכנסת, וידידי טארק גם התייחס לזה הרגע, ואני חייב לתת פה הבהרה.

<אמיר הלוי: אני אשאל אתכם, את מה שעשינו בעכו, אתם מכירים ואתם רואים איזה השקעות נעשו שם ואיך המוצר שודרג.

<אמיר הלוי: אתם בטח רוצים שנצרת תיראה כמו עכו, וכך פעלנו.

<אמיר הלוי: לפני שנה וחצי התחלנו בתהליך סיזיפי של הרחבת הפעילות של החברה לפיתוח עכו לנצרת, מתוך ראייה שיש לה ניסיון בערים מעורבות והיסטוריות, שזאת התמחות מיוחדת.

<אמיר הלוי: סיימנו החלטת ממשלה, יש תקציבים בצנרת מוכנים, מחר בבוקר יתחילו לעבוד, ואתם יודעים שנעצרנו.

<טארק שחאדה: מי עצר?

<אמיר הלוי: אתם יודעים שנעצרנו.

<טארק שחאדה: מי עצר?

<אמיר הלוי: שיכולנו כבר להיות שם במצב אחר לגמרי בנצרת, ועדיין אני מזכיר – והזכרתי את זה קודם – אני הולך לשם, מנסה לשנות את ההחלטה, לשחרר את הפקק שיש, ופרגנתי לשיפור בכל נושא התחזוקה בנצרת, כי באמת ראש העיר שם העמיד לזה כנראה תקציבים, זה נראה הרבה יותר טוב.

<אמיר הלוי: לכן, אם רוצים, תעזרו לנו לפתור את הבעיה הזו, אנחנו מחר בבוקר נתחיל לעבוד נצרת ולתת לה בדיוק את אותה התייחסות גדולה – גם תקציבית, גם מקצועית – שזכתה לה עכו, ואנחנו רואים את הפריחה שיש בעכו.

<אמיר הלוי: כדי לפתור את הבעיות של נצרת, התחבורתיות, צריך שינוי גישה, ולצערנו נעצרנו כאן, ואני לא ארחיב.

<טארק שחאדה: אני מסכים אתך, בתנאי אחד, בוא נעשה חברה כמו בעכו – לנצרת, אנשי נצרת.

<יוסי פתאל: למה זה חשוב?

<יוסי פתאל: אם יש תקציב ויש תכנית, בגלל זה העיר תקועה.

<אמיר הלוי: טארק, היות ולא נמצא פה משרד האוצר – ויושב ראש הוועדה מכיר את המדיניות – לא כל כך מהר פותחים לא לטבריה ולא לנצרת, יש חברות ולא מרחיבים בחברות, וכשיש חברה קרובה, ועשינו הכול והתחלנו שם כבר עבודה בשטח ונעצרנו, וחבל, ואתם יודעים את זה.

<אמיר הלוי: הופתעתי, אתה שמעת פה טארק סקירה שיווקית.

<אמיר הלוי: אתה יודע שאנחנו פה פתחנו בפעולות שיווקיות לקהלי יעד חדשים, כמו ההיספאנים.

<אמיר הלוי: צבי היה עם השר במקסיקו, שזאת פעילות שלא נעשתה עד היום, בקהילה ההיספאנית בארצות הברית אנחנו עושים פעילות מאוד גדולה.

<אמיר הלוי: מיקד פה פיני שני את כל נושא הקהילות היהודיות ואותו דבר גם קהילות אחרות, כמו מה שהיה עם מצעד הגאווה.

<אמיר הלוי: זה אחוזים זניחים, שלפעמים לא עוברים את האחוז מהתקציב שלנו.

<אמיר הלוי: ההתמקדות היא בקהלים עליהם דיברנו, שזה הקהל הצלייני, זה מותגים חדשים, זה ערים, זה מותגי משנה של הערים, זה אירועים כמו פסטיבלים, כמו אופרה, כמו מרתונים, כמו קולינריה, כמו אופנה.

<אמיר הלוי: זה הרבה מנועי צמיחה, ואנחנו רואים את התוצאות.

<אמיר הלוי: אנחנו לא צריכים לתת הסברים, אתם רואים את התוצאות.

<אמיר הלוי: התוצאות הן כאלה, שאנחנו רושמים חודש אחרי חודש שיאים חדשים.

<אמיר הלוי: השקענו הרבה מאוד בתשתיות.

<אמיר הלוי: הוזכר פה מעבר רחל, משרד התיירות שם מתקציביו, כדי שחוויית התייר שעובר לבית לחם תהיה פרחי גרניום ושילוט מכבד.

<אמיר הלוי: עשינו שם הכול כדי שכל המעבר ייראה יותר טוב, וכמובן שגם צריך להמשיך.

<אמיר הלוי: אותו דבר במעבר אלנבי, שם השקענו הרבה מאוד ורשות שדות התעופה עשתה שם עבודה מצוינת וכל חוויית התייר שם השתפרה, לצד תשתיות ושבילים, כמו שביל מרים ודרך הבשורה, פרויקטים תשתיתיים שהובלנו והיינו שותפים אליהם, שאת התוצאות שלהם אנחנו רואים.

<אמיר הלוי: הוזכרה פה רשת הביטחון.

<אמיר הלוי: היום יש רשת ביטחון לכנסים, אחרי עשרות שנים שדיברו עליה.

<אמיר הלוי: זה דבר שנסגר, זה דבר שנותן היום לכל אירוע בין-לאומי שיבוא לפה, במקרה של נפילה ביטחונית וביטולים, יש רשת ביטחון שמחזירה את כל הוצאות השיווק, כך שזה כבר נעשה.

<אמיר הלוי: היום אנחנו פועלים כדי שיותר אירועים ירגישו בטוח וילכו במתווה הזה.

<אמיר הלוי: כל נושא כוח האדם, אני לא חושב שפה המקום להיכנס באופן פרטני מי עובדי משרד התיירות, אבל אני מציע שתבדוק את זה.

<אמיר הלוי: במשרד התיירות יש עובדים בכירים – ועשינו פה שינוי מאוד גדול, כולל שליחים בחוץ לארץ.

איימן עודה: מה התפקיד הבכיר ביותר של ערבי?

<אמיר הלוי: למשל מבקר הפנים של המשרד.

איימן עודה: בנושא כל כך חשוב, למה אני לא רואה ערבי אחד?

<קריאה: כי אין קשר.

<ענת שיחור-אהרונסון: הם בחוץ לארץ.

איימן עודה: יש קשר.

<יוסי פתאל: זאת פוליטיזציה, מי שמשווק הם ישראלים?

איימן עודה: אני יודע שיש גברים שיכולים לדבר בשם נשים, אני יודע שיש חשיבות שיהיה אחד ערבי.

<אמיר הלוי: חלקם שליחים בחוץ לארץ, ואם היינו מתבקשים, יש לנו ייצוג הולם, מאוד מוצלח, מאוד מוצלח במשרד, ואני מזמין אותך אם תרצה עוד פרטים, אני אשמח.

איתן כבל: תודה אמיר.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: קודם כל, תודה לחבר הכנסת איימן עודה על העלאת הנושא, שהוא נושא חשוב.

איתן כבל: גם אם הכול בסדר, מותר לבדוק את העניינים ולראות מה קורה בתווך, ואני מניח שגם אתה למדת על העניין, כמו שגם אני למדתי על הדברים.

איתן כבל: ועדת הכלכלה היא הגוף והוועדה שמלווים ומפקחים על עבודת משרד התיירות.

איתן כבל: אני יכול לומר לך, לפחות כחבר ועדה הרבה שנים וגם בוודאי כיושב ראש ועדה, ששיתוף הפעולה המתקיים מול המשרד הוא מהיותר טובים שמתקיימים גם במערכת יחסים של הוועדה אל מול המשרד, ועוד דבר – יש תוצאות.

איתן כבל: הדברים שנאמרים כאן בוועדה, אכן באים גם לידי ביטוי בעשייה של המשרד בשטח.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: אין יותר טוב ממה שקורה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהשנה אין שום דבר בלוח שנה, משהו מיוחד שצריך לגרום לתיירים לסוגיהם השונים להגיע לארץ ישראל.

איתן כבל: הקדושה שלה אותה קדושה, הבעיות בתוכה אותן בעיות.

איתן כבל: נכון, יש שקט, ברוך השם.

איתן כבל: אבל גם היו שנים שהיו שנות שקט והיו שנות שפל, ולמרות זאת ראוי גם להגיד את הדברים הטובים.

איתן כבל: השר נכנס בכל הכוח, וזה ייאמר לזכותו, ולצדו המנכ"ל וצוות המשרד, כל אחד במקומו, ותבורכו.

איתן כבל: אבל אין זה אומר שאנחנו צריכים לנוח על זרי הדפנה, ואולי יותר מאשר הבעיות של המשרד, מה שיוסי פתאל ידידי וחברי משכבר הימים אמר, שהוא נכון, שלפעמים המקום צר מלהכיל את מה שאנחנו יכולים לתת לו.

איתן כבל: היום להיכנס לנצרת, מבלי שיש בה עוד מיליון תיירים, זאת חוויה לא נעימה.

איתן כבל: אני מוכרח לומר את זה כאזרח, לא כתייר שבטח אומר לעצמו: אלוהים ישמור, חצי מהזמן שלי בטיול אני מבזבז בפקק כדי לעבור את הרחוב הראשי.

<טארק שחאדה: הכיכר יותר חשובה.

איתן כבל: נכון, אתה צודק, ברוך השם, זה שמצליחים להתנהל בה, זה נס בזכות עצמו, אולי בגלל שזה בנצרת.

איתן כבל: זה נס בזכות עצמו.

איתן כבל: אלפי צופים בנו, אני מניח שאכן זה כך.

איתן כבל: הנושא הוא חשוב, ולכן אנחנו גם רוצים לנצל את ההזדמנות אל מול המילים החמות והטובות, והחשיבות שאדוני העלה את העניין הזה.

איתן כבל: זאת לא שאלה אם יש 10 מיליון צליינים שהגיעו ולאן הם נעלמו, אם הם היו ואם הם לא נגרעו וכן נגרעו.

איתן כבל: אני אמרתי בחצי משפט, עוד לפני שאנחנו עוסקים במצב התשתיות ובכל הדברים האלה, אני חושב שאנחנו עדיין לא מגרדים אפילו את הפוטנציאל.

איתן כבל: זו כוונתי, ואני חושב שזאת גם כוונתו של מגיש ההצעה חברי, במובן הזה שארץ ישראל היא לב לבו של הסיפור.

איתן כבל: היא לב לבו של הסיפור.

איתן כבל: בסוף בסוף, מי שמכיר את ספר "הבשורה על פי ישו" של ז'וזה סאראמאגו – כשבאמת זה אחד הספרים הכי מדהימים שקראתי בחיים שלי, אני חושב שזה masterpiece אמיתי – כשאתה קורא את הסיפור הנוצרי בראייה שלו, זה עוצמות שקשה לתאר אותן.

איתן כבל: כל אחד בא מהחוויה האישית שלו.

איתן כבל: מנקודת המבט של החוויה האישית הנוצרית, אנחנו לא מגרדים אפילו את הפוטנציאל, זו כוונתי.

איתן כבל: אז אל מול מילים באמת חמות שצריך לומר למשרד, אל מול מה שיוסי פתאל אמר לגבי היכולת בכלל לשאת – אבל זאת החלטה מדינתית פה לגבי תשתיות ותיירות – לפעמים לא נעים לבוא ולהגיע למקומות.

איתן כבל: אני לא רוצה לעלוב באף יישוב.

איתן כבל: כמי שמתייר מעת לעת בארץ ומגיע למקומות, אני אומר לעצמי: עדיף שלא יבואו לשם תיירים.

איימן עודה: תגיד לי בבקשה, זו מכת גורל או שאפשר לשנות אותה?

איימן עודה: זו מדיניות?

איתן כבל: לא, אמרתי שזאת איננה מכת גורל.

איתן כבל: זה כמו שאצל היהודים יש מה שנקרא קברי צדיקים, ואני לא מציע לאף לא צדיק להגיע לקברי צדיקים.

איתן כבל: אלה אנשים שחלק מהחוויה - - -

איימן עודה: זה פעם בשנה - - -

איתן כבל: לא, אתה טועה.

איתן כבל: אתה טועה.

איימן עודה: אני מדבר על אלפים.

<ענת שיחור-אהרונסון: מאות אלפים.

איתן כבל: אני לא מתיימר להיות מומחה, אבל לפחות בעניין הזה תן לי את הקרדיט, גם בגלל החינוך ממנו אני מגיע, שעלייה לקברים – זה בכלל דיון בפני עצמו, שאני לא רוצה לפתוח אותו.

איתן כבל: אבל מירון זאת חוויה חד-פעמית, אבל אני לא מדבר על מירון.

איתן כבל: האמת שלי בראש בכלל לא היה מירון, מירון זאת כבר גולת הכותרת, שאני לא רוצה להרחיב איך היא נראית.

<לאה ורון: אבל גם שם יש בעיות של הגעה.

איתן כבל: אמרתי, ואני לא רוצה להתייחס איך זה נראה.

איתן כבל: עד מירון יש רבי זה ורבי זה ורבי זה ורבי טרפון ורבי חנינא וחוני המעגל וחוני המרבע.

איתן כבל: אני בא משם, זה הבסיס שלי, ואתה תראה איך חלק מהם נראים.

איתן כבל: אני אומר את זה לא כדי חס וחלילה להקל, אלא כדי לומר לך שהתיירות היא משאב כלכלי, וקל וחומר אחרי שאני מקבל את המידע, כפי שאתם אמרתם וכפי שיוסי אמר, התיירות שהגיעה לסוף שבוע הזה לא משאירה כאן כסף כמו התיירות הצליינית.

איתן כבל: זאת אמירה, שדרך אגב משנה לי ממש כיוון.

איתן כבל: לכן הוועדה ממליצה למשרד התיירות להמשיך בפעילות שהיא נוקטת כדי להביא לגידול בתיירות הנכנסת לארץ, התיירות הצליינית בפרט.

איתן כבל: הוועדה מבקשת ממשרד התיירות להעביר אליה בכתב עד יום 15 ביולי 2017 רשימה מפורטת של אתרים בישראל להם חשיבות רבה לצליינים, ולציין את גובה ההשקעה, טיפול המשרד באתרים והפעולות שהמשרד נוקט לשם שיווקה בעולם.

איתן כבל: אני חושב שיש כאן תכלול של כל הדברים שאנחנו דיברנו עליהם.

איתן כבל: אני באמת מקווה שהשקט יימשך, כי לפני הכול אני חושב שהשקט הוא גורם מאוד משמעותי ומאוד דרמטי בהחלטה לאן להגיע ומתי להגיע.

איתן כבל: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.