ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 740, 2017-06-26 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו דנים בשלוש הצעות חוק.

משה גפני: נדון קודם בהצעת החוק של הוועדה, לאחר מכן בשתי הצעות החוק הנוספות.

שלי יחימוביץ': דיון נפרד על כל הצעה?

משה גפני: לא.

משה גפני: נאחד אותן אחרי זה.

משה גפני: כולם הסכימו על המגבלות, ואני רוצה לדבר גם על המגבלות, מה הן עושות, והאם אנחנו יכולים להסכים לזה.

משה גפני: תמונת המצב היא כזאת.

משה גפני: תמונת המצב היא ששר האוצר, שהוא הכתובת המרכזית של ההחלטה על העלאת גיל הפרישה, כתב לי ודיבר אתי.

משה גפני: בעיקר כתב לי את המכתב האחרון בעניין הזה, כשזה מצטרף למכתבים נוספים.

משה גפני: הוא אמר שהוא לא החליט האם מעלים את גיל הפרישה, הוא רוצה שהוועדה תדון ותחליט והוא רוצה לראות את הדיון הזה.

משה גפני: כלומר, הוא לא מדבר על העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: אם הוא היה חושב שצריך להעלות את גיל הפרישה, הוא היה עושה מה שמתחייב מהחוק והיה כותב לי מכתב שאומר: אני מבקש להעלות את גיל הפרישה בשנה, בשנתיים, ב-10, ב-20.

משה גפני: הוא לא אמר כלום.

משה גפני: הוא לא אמר כלום וממילא הוא לא אמר שצריך להעלות את גיל הפרישה.

משה גפני: מכאן ואילך התקיים דיון כאן בוועדה, ולאחר מכן ישבתי, בעיקר עם אנשי אגף התקציבים, אנשי משרד האוצר – ישבנו בישיבה והם אמרו שהם מבקשים להעלות את גיל הפרישה.

משה גפני: יש להם סיבות, ונעתרתי לבקשתם.

משה גפני: ידעתי מהוועדה, בעיקר מחברות הכנסת, שיש על מה לדבר, לדון על תנאים.

משה גפני: לא שללתי את זה על הסף, לא אמרתי לא לגיל הפרישה, ושלום על ישראל.

משה גפני: לא אמרתי את זה.

משה גפני: אמרתי שנשב ונדון בכל מיני תנאים, אולי הייתי עושה פה אפילו ועדת משנה שתדון בעניין.

משה גפני: לא החלטתי מה אני עושה, אבל היה ברור שאנחנו דנים על גיל הפרישה, אנחנו לא משאירים את זה כך.

משה גפני: אבל תנאי אחד היה לי, והתנאי הוא שכל עוד שמתקיים הדיון, ואין המלצה של שר האוצר, גיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: אגב, זה לא אומר, שלא תהיה טעות במה שאני אומר, שאם שר האוצר אומר שגיל הפרישה עולה הוא עולה.

משה גפני: אם שר האוצר אומר שגיל הפרישה עולה, זה בא לדיון בוועדה, והוועדה מחליטה.

משה גפני: היא מקבלת את ההמלצה או לא מקבלת את ההמלצה.

משה גפני: אמרתי לאנשי אגף התקציבים, אנשי משרד האוצר, הבכירים שבהם שהסיכום יהיה שנדון על העלאת גיל הפרישה, ובתנאי שגיל הפרישה לא יעלה כלאחר יד מבלי שהתקיים על זה אפילו דיון.

משה גפני: היתה הסכמה.

משה גפני: כך גם הבנתי, שהיתה הסכמה.

משה גפני: ביקשתי מהלשכה המשפטית, משגית, להכין הצעת חוק, שהצעת החוק תעשה שני דברים בעיקר.

משה גפני: הסעיף השלישי הוא סעיף שלא כל-כך נוגע לעניין הזה, וכמובן אמרתי גם במליאת הכנסת שאני אוותר עליו בשלב הזה, נדון עליו בנפרד, הוא לא קשור במישרין לעניין, אבל יש שני סעיפים שהם אחד.

משה גפני: הסעיף הראשון זה הסעיף של הביטוח הלאומי, שעלה כאן בדיון בוועדה, שחברות העלו.

משה גפני: זהבה, את העלית, מרב העלתה, אחרים העלו.

משה גפני: כולם קיבלו פניות, גם אני קיבלתי פניות.

משה גפני: הטבלאות של הביטוח הלאומי, אני לא מבין איך נעשה הדבר הזה, הטבלאות לא מותאמות להעלאת גיל הפרישה.

משה גפני: כלומר, אם כתוב אי-שם, רחוק, מאחורנית, כתוב שביולי 2017, על-פי טבלאות הביטוח הלאומי, מפסיקים את קצבת הזקנה של קבוצת נשים שמגיעה לגיל הזה, אפילו שגיל הפרישה לא עלה, הביטוח הלאומי כבר מסיר את זה, שולח מכתבים.

משה גפני: נתקלנו בתופעה הזאת פעמים רבות.

משה גפני: ואז הוסכם על משרד האוצר וגם בוועדת השרים לחקיקה – הוסכם שהטבלאות יותאמו להעלאת גיל הפרישה.

משה גפני: גיל הפרישה יעלה בתאריך מסוים, אז יקוזזו או יפסיקו קצבאות הזקנה של נשים שמגיעות לגיל הזה.

משה גפני: אם לא, הביטוח הלאומי ימשיך לשלם רגיל.

משה גפני: דא עקא, אומרים אצלנו, שזה נכון לסוף יוני 2017.

משה גפני: בסוף יולי 2017, על-פי משרד האוצר, גיל הפרישה עולה באופן אוטומטי, וממילא הביטוח הלאומי יקזז.

יצחק וקנין: אז למה אנחנו פה?

זהבה גלאון: חכה, רק מתחיל להיות מעניין.

משה גפני: זה אחד הדיונים שאנחנו צריכים לדון עליהם, בשביל מה אנחנו פה...

מנואל טרכטנברג: זו שאלה קיומית.

משה גפני: שאלה טובה.

זהבה גלאון: אם זו היתה הפעם הראשונה, לא היה אכפת לנו.

משה גפני: ואז אני סברתי, ואני סבור גם עכשיו, הבנתי שסיכמתי עם משרד האוצר שכל עוד אנחנו לא מקבלים החלטה משותפת על העלאת גיל הפרישה עם הסכמה והכול, נשאר הסטטוס קוו, כלומר, גיל הפרישה לא עולה.

שלי יחימוביץ': גם לא בסוף יולי.

משה גפני: גם לא בסוף יולי, וזה מופיע בחוק שלנו.

שלי יחימוביץ': איפה נכנסת כאן הפרשנות של האוצר שזה עולה אוטומטית?

משה גפני: האוצר אמר בוועדת השרים לחקיקה, שהוא מתנגד לזה, הוא לא מסכים לסעיף השני.

משה גפני: על הסעיף השלישי גם אני אמרתי שאני מסכים שזה לא יהיה עכשיו, אבל הסעיף הראשון והסעיף השני הולכים יחד, כולה פער של חודש.

משה גפני: המאבק שאנחנו מנהלים עכשיו – נצטרך לנהל בעוד חודש אותו מאבק, אולי אפילו יותר קשה.

משה גפני: ולכן עמדתי היא שזה חלק מהסטטוס קוו שעליו דיברנו, ואז אפשר לקיים דיון.

משה גפני: אנחנו צריכים לנהל עכשיו מאבק רק על סוף יולי, ששם לא יעלה גיל הפרישה, אז אין לנו מה לדון אתם על העלאת גיל הפרישה בכלל.

משה גפני: אני לא אסכים, אני אומר את זה לפקידים במשרד האוצר – לא חשוב מה יהיה בסוף, אנחנו נצליח, אתם תצליחו, הכול בסדר – לא תהיה בעניין הזה הטעיה של הציבור.

משה גפני: אני לא בעד העלאת גיל הפרישה, אני אגיד את זה לכל העולם.

משה גפני: מי שיהיה בעד העלאת גיל הפרישה יהיה משה כחלון, שלא תהיה טעות באיזה מכתב עמום כזה, אם אתם לא נותנים לי לדחות את העלאת גיל הפרישה עד שאנחנו מגיעים לסידור, אתם, זה שר האוצר, ואני הולך להגיד את זה לשר האוצר.

משה גפני: יכול להיות שאני לא אצליח, יש ועדת שרים - - -

יצחק וקנין: לי לא מובן אחרת ממה שאתה אומר כרגע.

יצחק וקנין: אין הבנה אחרת, זה לא הבנת הנקרא.

יצחק וקנין: אם הוא כותב מכתב כזה, או שהוא נותן לנו להחליט, או שהוא ייקח ויחליט.

משה גפני: נכון, זה מה שאני טוען.

משה גפני: יותר מזה, ישבתי אתם והסכמתי לדון על זה.

יצחק וקנין: מצד אחד הוא כותב מכתב, מצד שני הזרוע הארוכה שלו עושה משהו אחר לגמרי.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

שלי יחימוביץ': הוא מסתתר מאחורי - - -

משה גפני: אני לא יודע - - -

שלי יחימוביץ': הוא נותן להם לעשות את העבודה השחורה, כדי שזה לא ידבק בו, אבל זה ידבק בו.

משה גפני: אני לא יודע מה הוא יודע, אני לא יודע מה הוא לא יודע, אני אדבר אתו.

יצחק וקנין: הוא רק היה מרים גבה, הם לא היו זזים מילימטר אחד.

מרב מיכאלי: זה כאילו בגניבה.

זהבה גלאון: תאר לך שהוא היה מרים שתי גבות.

זהבה גלאון: ..

מרב מיכאלי: אדוני, כל האירוע מתנהל בגניבה.

מרב מיכאלי: זה לא ראוי בצורה קיצונית.

<שגית אפיק: - - -

משה גפני: לא, אני לא מסכים, לא היה לי סיכום.

משה גפני: בנושא של יהודה ושומרון לא היה סיכום, אני לא מסכים לזה.

שלי יחימוביץ': איך קשור יהודה ושומרון לגיל הפרישה?

איתן ברושי: דווקא אנחנו מעוניינים שתעלה את זה, כי גם לנו יש איך לאזן את זה.

איתן ברושי: אתה תפתור את הבעיה של יישובי גבול לבנון אם אתה מכניס את היישובים האלה.

משה גפני: זה אושר בוועדת השרים אתמול.

איתן ברושי: ועדת השרים.

איתן ברושי: אבל עם כל הכבוד, צריך את הכנסת.

זהבה גלאון: לא מעניין אותי עכשיו.

שלי יחימוביץ': הכיבוש לא מעניין אותך?

זהבה גלאון: לא עכשיו.

משה גפני: זו סוגיה שעומדת לעצמה.

איתן ברושי: את הפנסיה לא פותרים, בואו נפתור בעיה - - -

זהבה גלאון: ועוד איך נפתור.

משה גפני: אסור להתייאש בבניין.

איתן ברושי: אני סומך על הצוות שלך.

איתן ברושי: אתה אדם ישר.

משה גפני: על כל פנים, אני מבקש בהצעת החוק הזאת להתאים את הטבלאות של הביטוח הלאומי להעלאת גיל הפרישה.

משה גפני: אני גם מבקש שכל עוד שאין החלטה על גיל הפרישה, שגיל הפרישה לא יעלה כל עוד שהשר לא הסכים.

משה גפני: אני אבקש לשמוע את אנשי משרד האוצר לגבי העניין הזה ונצטרך להחליט.

משה גפני: זאת הצעת החוק שלי, עכשיו אנחנו עוברים להצעת החוק - - -

זהבה גלאון: קודם כול התייחסויות, אדוני, לפני הצעת החוק.

זהבה גלאון: אני מבקשת לדבר, אדוני, ולומר כמה הערות מקדימות, אבל אני לא מדברת על גופה של ההצעה.

זהבה גלאון: גם אני חתומה על ההצעה, אבל הדיון הוא לא על הצעות החוק.

זהבה גלאון: חבר הכנסת גפני, בואו נשים את זה על השולחן.

זהבה גלאון: הדיון הוא לא על הצעות החוק, אני רוצה להגיד את זה בצורה ברורה, ואמרנו את זה לא אחת בישיבות שהיו כאן שאנחנו, חברות הכנסת לפחות, אני יכולה לדבר בשמן, לא מתנגדות אוטומטית להעלאת גיל הפרישה.

זהבה גלאון: אין לנו אג'נדה נגד העלאת גיל הפרישה, יש לנו השגות, בעיקר לגבי שתי קבוצות של נשים, גם נשים מובטלות שנמצאות מחוץ לשוק התעסוקה וגם נשים במקצועות שוחקים.

זהבה גלאון: אני לא רוצה להרחיב, דיברנו על זה כאן וטחנו מים בעניין הזה.

זהבה גלאון: גם היום, דרך אגב, כל אישה שרוצה להמשיך לעבוד זו החלטה אישית שלה.

זהבה גלאון: לא מדובר על גיל הפרישה, אישה יכולה להמשיך לעבוד.

זהבה גלאון: היה מדובר על מה שאתם מנסים עכשיו לעשות בהצעת החוק הזאת, לעשות התאמות.

זהבה גלאון: על זה אנחנו מדברים.

זהבה גלאון: מה שאנחנו רואים, אדוני, זה ניסיון לעשות מחטף.

זהבה גלאון: כל השנים בוועדה הקודמת, כאשר שטייניץ היה שר אוצר, היה ברור שאופן ההתנהלות הוא כפי שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, שהיתה גם אז היועצת, שאם השר לא מגיש עמדה אחרת לוועדה, גיל הפרישה לא עולה באופן אוטומטי.

זהבה גלאון: כך זה היה אז.

זהבה גלאון: ניהלנו את הקרב הזה אז, וכך זה יהיה היום.

שלי יחימוביץ': זה היה לפני שש שנים.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: לא יכול להיות בכלל שמנהלים אתנו משא-ומתן, כל התקופה הזאת אולי נגיע להסכמות כאלה ואחרות, אדוני, וכל המשא-ומתן הזה נועד למסמס את התהליך, לגרור רגליים, ולהגיע לרגע הזה שלא הגענו להבנות, אז גיל הפרישה יעלה אוטומטית.

זהבה גלאון: אני לא מבינה איפה שר האוצר.

זהבה גלאון: יתכבד שר האוצר ויבוא לוועדה.

זהבה גלאון: אני רוצה לומר משהו, ואני לא אומרת את זה בניגוח כלפי אנשי משרד האוצר.

זהבה גלאון: הם עושים את העבודה שלהם.

זהבה גלאון: יש שר למערכת הזאת, לא יכול להיות שבכל פעם אנחנו שומעים באופן עמום שיש חלוקת תפקידים, משחק תפקידים – השר הוא מאוד חברתי, הוא לא ייתן לפגוע נשים מובטלות ונשים במקצועות שוחקים, הוא לא תומך בהעלאת גיל הפרישה, אבל באים לכאן הנציגים שלו ומסבירים לנו בדיוק ההפך.

זהבה גלאון: אז יתייצב השר בפני הוועדה ויאמר את העמדה שלו.

זהבה גלאון: לא יכול להיות שהביטוח הלאומי ומשרד האוצר חושבים שהם יסגרו את הגירעונות האקטואריים שלהם על גבן של הנשים הכי מוחלשות במשק.

זהבה גלאון: זה כבר לא דיון מולנו, אנחנו מול אנשי האוצר.

זהבה גלאון: נגמר הדיון הזה, אדוני.

זהבה גלאון: אנחנו לא בדיון הזה.

זהבה גלאון: יתייצב השר לאלתר, כמו שהוא יודע כשהוא רוצה לקדם את המהלכים שלו, שייתן כבוד לוועדה הזאת ויאמר מה העמדה שלו בעניין הזה.

זהבה גלאון: לחשוב שאפשר להעלות את זה אוטומטית בלי לערוך חשיבה אסטרטגית?

זהבה גלאון: כשהקימו את הוועדה הזאת בזמנו, היה ברור שהשר לא אמר שהוא מקבל את המלצות הוועדה, כי הרי הוא יכול היה להעביר את זה לכאן בזמנו.

זהבה גלאון: אנחנו לא מסכימות, אדוני, זה מחטף עלוב.

איתן ברושי: צריך להציע אי-אמון בשר האוצר.

איתן ברושי: נביא אי-אמון בשר האוצר, אחרת מה הטעם בכל הסיפור הזה?

זהבה גלאון: אדוני, אני אומרת את הדברים שלי בעניין שר האוצר בצורה ברורה שאינה משתמעת לשתי פנים.

זהבה גלאון: יתייצב כאן השר בוועדה ויגיד אחת ולתמיד מה העמדה שלו.

זהבה גלאון: אנחנו לא מקבלים את המשחק הזה של האיש הטוב והאיש הרע.

זהבה גלאון: הדבר הזה לא בא בחשבון.

זהבה גלאון: מה שצריך לעשות לפני שדנים בכלל בהצעת החוק של כולנו, צריך להסיר את העמימות הזאת בסעיף השני.

זהבה גלאון: אנחנו צריכים לדעת איפה אנחנו עומדים.

זהבה גלאון: מה הולכים לעשות?

זהבה גלאון: זה ויכוח על פרשנות משפטית?

זהבה גלאון: הולכים באיזה מחטף טכני להגיד שגיל הפרישה עולה אוטומטית וזורקים לכלבים את הנשים הכי מוחלשות?

זהבה גלאון: האם זה שר אוצר חברתי?

זהבה גלאון: זה בכלל לפני גופו של עניין, אדוני.

זהבה גלאון: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מרב מיכאלי, לך יש הצעת חוק ביחד עם זהבה גלאון.

מרב מיכאלי: זהבה, צריך להגיד, היא מופיעה, אבל אחר-כך היא אמרה שחשוב לה להיות עם ההצעה של ועדת הכספים.

זהבה גלאון: אני בהצעה של ועדת הכספים.

משה גפני: גם מרב בהצעה של ועדת הכספים.

מרב מיכאלי: גם אני בהצעה, ברוך השם.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שההצעה שלי לא משאירה מקום לעמימות, היא אומרת בצורה מפורשת שלא יעלה גיל הפרישה לפני שמתקבלת החלטה בעניין הזה, נקודה.

מרב מיכאלי: אין בה סעיפים שאפשר להעביר אותם באופן חלקי, ואין המשחקים האלה.

מרב מיכאלי: מה שקורה שדרישת החוק לא התקיימה, אין המלצה של שר האוצר, לכן גיל הפרישה לא יכול לעלות, נקודה.

מרב מיכאלי: הדבר המדהים הוא שזו הפעם הראשונה בתולדות הסאגה המתמשכת של גיל הפרישה לנשים, שבאו הפמיניסטיות הכי רדיקליות וניהלו עם משרד האוצר משא-ומתן בנפש חפצה, מתוך תמיכה ביתרונות שאפשר להשיג בהעלאת גיל פרישה למי שזה רלוונטי לגביה להעלות את גיל הפרישה.

מרב מיכאלי: זה סוג של שיח שמעולם לא התקיים קודם מצדנו כלפי האוצר - - -

זהבה גלאון: הם הגיעו לסוג של הבנות.

מרב מיכאלי: יש הבנות בסך-הכול ברורות מאוד.

מרב מיכאלי: מה מדהים?

מרב מיכאלי: מדהים שאתם, נציגים ונציגות של האוצר, אומרות בעצמכן: יש נשים שאנחנו יודעים לזהות, אנחנו יודעים להגיד שהן ייפגעו פגיעה אנושה, משום שאף אחד מהפתרונות שאנחנו מציעים לא רלוונטי כלפיהן, לא הקרן שתעזור למצוא, כי מי שנפלטה משוק העבודה, מעולם העבודה כל-כך מזמן, לא תחזור בגיל 62 לעבודה.

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות לזהות את העניות ביותר, המוחלשות ביותר שייפגעו.

מרב מיכאלי: לא אנחנו, אם אנחנו אומרות, זה בסדר גמור, אבל אתם יודעים להגיד שאתם יודעים לזהות אותן, ואתם לא מוכנים להתחייב לתת להן רשת ביטחון שהן לא ייפגעו.

מרב מיכאלי: הרי על זה מדובר.

מרב מיכאלי: כבר יכולנו מזמן להגיע למתווה מוסכם ולעשות העלאה של גיל הפרישה שהיא יותר מדורגת, יותר הגונה ושומרת על כל אלה שעלולות להיפגע.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה למה אתם עומדים עם העקבים ברצפה ומתעקשים, ובינתיים מנסים בדלת האחורית להגניב העלאה של גיל הפרישה שהיא רק מייצרת בעיות ולא פותרת אותן.

מרב מיכאלי: אדוני, זו התנהלות מבישה.

מרב מיכאלי: פשוט התנהלות מבישה, גם של שר האוצר וגם של משרד האוצר.

מרב מיכאלי: והתפקיד שלנו לשים לזה סוף.

מיקי לוי: אולי אפשר לשמוע את המסר ממשרד האוצר?

משה גפני: כמובן.

מרב מיכאלי: הבאתי לכאן, לפני כמה חודשים, את הדיון מכל פניות הנשים שפנו אלי, שנמצאות באי-ודאות מזעזע לגבי האם הן יקבלו קצבת זקנה או לא, ובחלק מזה זה נכון גם לגבי קרנות הפנסיה, האם הן יוכלו לקבל את הפנסיה שלהן.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך האוצר חושב שאי-הוודאות הזאת משרתת לא רק את הנשים האלה אלא גם את המשק.

מרב מיכאלי: באיזה עולם האי-ודאות משרתת מישהו או מישהי?

מרב מיכאלי: התפקיד שלנו היום זה לשים סוף לאי-הוודאות.

משה גפני: יש ויכוח, ויכוח מתחת לפני השטח, הוא לא נאמר באופן מפורש, אבל כנראה זאת האמת.

משה גפני: משרד האוצר רוצה לבוא מתוך עמדת כוח.

זהבה גלאון: זה תמיד.

משה גפני: במקרה הזה, אני לא מדבר על תמיד, כל דבר לגופו.

משה גפני: הוא רוצה שיונח השוט על ראשנו שאם לא נסכים להעלאת גיל הפרישה בתנאים שהם רוצים יעלה גיל הפרישה אוטומטית.

משה גפני: אני לא מוכן לזה.

משה גפני: אני מבקש לבוא לדיון הזה בידיים נקיות.

משה גפני: כל עוד אין מצב שהגענו לפתרון ואנחנו מסכימים להעלות את גיל הפרישה בתנאים שהחלטנו ביחד, גיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: זה הוויכוח מתחת לפני השטח.

משה גפני: אני מקווה שאולי נסת

משה גפני: דר אתם במהלך הישיבה הזאת.

זהבה גלאון: גם שטייניץ חשב כך.

מרב מיכאלי: אדוני, היו ניסיונות, מאמצים בתום לב, שנמשכים כבר חודשים ארוכים.

מרב מיכאלי: אני לא רואה סיבה שעכשיו זה יקרה אחרת.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן שאנחנו נעשה את הצעד המתבקש.

משה גפני: תיכף נראה מה אנחנו יכולים לעשות, ואז נעשה את זה.

זהבה גלאון: המון.

משה גפני: שלי יחימוביץ, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אנחנו מגיעות לכאן אחרי שש שנים שאנחנו מתעסקות בנושא הזה.

שלי יחימוביץ': לפני שש שנים חוקקנו חוק שדחה בחמש שנים את העלאת גיל הפרישה, כל הנשים בכנסת, אגב, מכל הסיעות.

שלי יחימוביץ': ועכשיו אנחנו מגיעות לכאן אחרי שנה וחצי של התדיינויות מול האוצר לגופו של עניין, ישיבות מאוד רציניות, שבהן, ולא משנה איך תהפוך את זה, הם לא מכירים במושג "מקצועות שוחקים", מסרבים להכיר בו אחרי אין ספור פגישות.

שלי יחימוביץ': נשים שעובדות במקצועות שוחקים, ועליהן הם מבקשים להחיל גם את גזרת העלאת גיל הפנסיה הן לא בספקטרום שלהם, בקו הראייה שלהן, פשוט לא קיימות.

שלי יחימוביץ': הם אפילו לא נסוגים כי הם מעולם לא היו שם.

שלי יחימוביץ': אני לא אגיד פקידי האוצר, אני אגיד שר האוצר, כי נמאס לי מהעמדת הפנים הזאת שהוא שולח לפרונט את פקידיו, ולו אין עמדה אבל הם אומרים בשמו אתה דברים.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין, בכל השיחות שלנו אתם הם דיברו אך ורק בשמם, לא עדכנו אותו, והוא כותב לך מכתב שהוא לא אומר כלום בעניין הפרישה לגופו?

שלי יחימוביץ': אין לו עמדה בעניין?

שלי יחימוביץ': אז אני אפסיק להגיד פקידי האוצר.

שלי יחימוביץ': שר האוצר לא מכיר בנשים שעובדות במקצועות פיזיים קשים: בעמידה במפעלי מזון, בסיעוד, בסייעות, בניקיון – בכל העבודות הפיזיות הקשות ששוברות את הגב ואת הרגליים, את הנפש, הוא לא מכיר.

שלי יחימוביץ': הוא רוצה להחיל עליהן את העלאת גיל הפרישה, ולא יעזור כלום.

שלי יחימוביץ': קבוצה נוספת שאני תוהה לגביה אם שר האוצר החברתי, הרחמן, שמתרחק מהאמירה הזאת כמו מאש, אבל היא עליו – די נמאס כבר מהדיון המסולף והכוזב הזה כאילו אנחנו מנהלים אותו עם פקידי האוצר – הוא לא מכיר בעובדה שמונחת לפתחנו, שיש נשים שנפלטו משוק העבודה בגיל 55, ו-58 ו-61, ובשבילן העלאת גיל הפרישה, הפירוש הוא מאוד-מאוד פשוט, הן יישארו עוד שנים בלי שכר, בלי פנסיה ובלי קצבת זקנה, גם הן לא מעניינות אותו, את שר האוצר הרחום והרחמן.

שלי יחימוביץ': ולמה אני אומרת שר האוצר?

שלי יחימוביץ': כי די כבר עם המשחק הכפול הזה.

שלי יחימוביץ': מספיק.

שלי יחימוביץ': זה לא פקידי האוצר.

שלי יחימוביץ': מי שממונה עליהם זה שר האוצר.

שלי יחימוביץ': אם הוא היה חושב אחרת, הם לא היו שוב ושוב מתנפצים עלינו עם היעדר ההכרה במקצועות האלה.

שלי יחימוביץ': הפתרונות שהם הציעו הם פתרונות מביכים, זה לסתום חור קטן פה וחור קטן שם, וזה עשרה חודשים קצבת אבטלה.

שלי יחימוביץ': ומה עם השנתיים?

שלי יחימוביץ': מה עם 14 החודשים הנותרים?

שלי יחימוביץ': שם הן אמורות להישאר בלי שקל, בלי כלום.

משה גפני: רעבות ללחם.

שלי יחימוביץ': ממש רעבות ללחם.

שלי יחימוביץ': ממש כך, שר האוצר הרחום והחנון שקשוב ללבם ולצורכיהם של האנשים העניים.

שלי יחימוביץ': אז בואו נפסיק באמת את העמדת הפנים הזאת וננהל את הדיון הזה מול שר האוצר ולא מול הפקידים.

שלי יחימוביץ': ואז הוא מבקש, בדיוק כמו שאמרה זהבה, הוא מבקש להפוך את זה למין עניין טכני משפטי שכזה, תהיה פרשנות משפטית לכאן, שזה חל אוטומטית, ופרשנות משפטית לכאן שזה לא חל אוטומטית, והוא לא עומד מאחורי הפרשנות המשפטית שזה נכנס אוטומטית, זה הפקידים שלו, זה הייעוץ המשפטי.

שלי יחימוביץ': הם תיכף ילכו ליועץ המשפטי לממשלה, אני אומרת לך.

שלי יחימוביץ': עוד שנייה הם הולכים ליועץ המשפטי לממשלה כדי לקבל הכשר לעוול הזה - -

משה גפני: לפי דעתי השנייה הזאת כבר עברה.

שלי יחימוביץ': - - ועל העוול הזה חתום שר האוצר, ואת התשובות נדרוש מעכשיו אך ורק ממנו.

שלי יחימוביץ': בלי שום קשר, כמובן הצעת החוק שלך מבורכת.

משה גפני: אני אדבר אתו.

שלי יחימוביץ': שיגיע לכאן לוועדה ויסתכל אלינו בעיניים.

משה גפני: אם המצב יהיה שגיל הפרישה עולה באופן אוטומטי, בגלל שהוא לא ממליץ, אני אלך להגיד לו שהוא יהיה אשם.

משה גפני: אם הוא רצה לצאת מזה, הוא לא יכול.

זהבה גלאון: זה לא השר שאמר במערכת הבחירות שהוא לא ייתן להעלות את גיל הפרישה?

זהבה גלאון: זה אותו שר?

משה גפני: יש לו עדיין חזקה שהוא לא העלה.

שלי יחימוביץ': חי נפשי שזה לא קשור לבחירות להסתדרות.

שלי יחימוביץ': לפני הבחירות להסתדרות שמענו את ההסתדרות נחרצת מאוד-מאוד נגד העלאת גיל הפרישה.

שלי יחימוביץ': מה קרה?

זהבה גלאון: מה קרה באמת?

שלי יחימוביץ': באמת מה קרה?

שלי יחימוביץ': יכול להיות שהם חיכו לבחירות להסתדרות כדי להגיד את עמדתם האמיתית, יושב-ראש ההסתדרות ושר האוצר?

שלי יחימוביץ': הייתכן?

זהבה גלאון: הייתכן?

זהבה גלאון: לא יכול להיות.

זהבה גלאון: .. שלי.

משה גפני: זהבה, אני לא מגיב על הנושא של ההסתדרות.

זהבה גלאון: אני חושבת שזה לא ייתכן...

משה גפני: יכול להיות שבעקבות הדיון הזה יושב-ראש ההסתדרות כן יגיד.

זהבה גלאון: לא שמענו אותו.

זהבה גלאון: הוא לא יודע שיש ישיבה?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתן.

זהבה גלאון: מה עם יישובי הגולן?

איתן ברושי: זה לא הגולן.

איתן ברושי: זה לבנון.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הדיון הוא לא על הפרישה, אלא על שר האוצר.

איתן ברושי: עכשיו חופש הביטוי – הגיע הזמן לתקוף את שר האוצר אישית, וזה לא הסעיף הראשון, משום שאם לא עצרנו אותו בייבוא, שהוא עושה מה שהוא רוצה, גם פה הוא עושה מה שהוא רוצה.

איתן ברושי: יש תרבות שלא התחילה בשר הזה, אבל היא מקבלת עוצמה גדולה של עריצות האוצר ושלטון יחיד.

איתן ברושי: הוא לא קיים כמעט בשום סעיף.

איתן ברושי: זה בא לידי ביטוי בדיונים שמתקיימים פה לעתים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, עבורי אתה דמות מיוחדת, תראה שאנחנו עפר לרגליו של שר האוצר.

איתן ברושי: וקנין, אני יודע שגם בתחום שלך אתה מודאג מעריצות האוצר.

משה גפני: איך אמרת?

משה גפני: חופש הביטוי.

משה גפני: אני לא יכול בשבועיים, כשאני מעביר ארבעה חוקים בוועדת השרים, עם הסכמה של שר האוצר, להגיד "עריצות שר האוצר".

איתן ברושי: בחופש הביטוי אתה יכול להגיד - - -

משה גפני: בחופש הביטוי אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

משה גפני: ארבעה חוקים של הוועדה העברתי בוועדת השרים.

איתן ברושי: גפני, בכל זאת, אני חושב שמה שקורה פה - - -

זהבה גלאון: כן, אבל אתה העברת.

זהבה גלאון: מה אתנו?

משה גפני: זה חוקים שכולם חתומים עליהם, זה לא החוק שלי.

איתן ברושי: גפני, בוא לא ניכנס לזה איך מתנהלת ועדת השרים לחקיקה.

איתן ברושי: אוסף עוזרים מקרי שקובע את גורל החוקים.

משה גפני: צריך לדעת להגיע לאוסף העוזרים המקרי הזה.

איתן ברושי: מה שלמדתי שהגלגל הזה יכול להתגלגל.

משה גפני: נכון.

איתן ברושי: אבל אתה תמיד נמצא שם.

איתן ברושי: זה נושא רגיש מאוד, אבל הוא מביא לידי ביטוי את הוויכוח ואת המחלוקת על מעמד האוצר, שהוא יכול להיות מעמד-על.

איתן ברושי: ולכן ועדת הכספים מאבדת במידה מסוימת – ראינו את זה לפני כמה ימים במשבר על תמנע – סגרת את הישיבה, אבל לא סגרת את הנושא.

איתן ברושי: נשארנו עם עליונות האוצר, שיכול לשקר פה במצח נחושה, והוא ממשיך להתנהג כאילו לא קרה כלום.

איתן ברושי: הבעיה פה היא לא הפנסיה ולא הפרישה, אלא התנהלות האוצר.

איתן ברושי: יש פה כמה שמייצגים אותו.

איתן ברושי: הם באמת לא אשמים.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני מציע שוועדת הכספים תקבל החלטה.

איתן ברושי: אני לא חושב שוועדת הכספים יכולה להתפזר.

איתן ברושי: זה על סדר-היום, תלך על אחד החוקים, תעמיד למבחן את הממשלה.

משה גפני: תודה רבה.

זהבה גלאון: אחרי שהוא הצליח עם הכותל והגיור הוא יעמיד למבחן את הממשלה?

זהבה גלאון: אני לא מבינה אותך.

משה גפני: התשובה כן.

זהבה גלאון: יאללה, אני אתך.

זהבה גלאון: האמת היא שאני סומכת עליך.

משה גפני: אני מתייחס לגיל פרישה כאילו אין כותל, ואני מתייחס לכותל כאילו אין גיל פרישה.

משה גפני: זה המצב.

משה גפני: זאת האמת.

משה גפני: אני לא הולך לעשות פה הנחות לממשלה על העניין הזה, ותהיה מלחמה.

משה גפני: חבר הכנסת טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לשמוע קודם את האוצר ולשמור על הזכות.

מנואל טרכטנברג: יש לי מה להגיד, אני רוצה לשמוע קודם.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: מיקי, גם אתה רוצה לשמוע את האוצר?

משה גפני: אני רוצה לשמוע את האוצר בהתייחסות לחוקם הללו, כנראה אנחנו נאחד אותם.

משה גפני: אני לא רואה פה את אורלי לוי.

משה גפני: צריך לאחד את שלושת החוקים האלה, להפוך אותם לחוק אחד.

משה גפני: קודם כול, נשמע את האוצר ולאחר מכן נשמע את הביטוח הלאומי.

משה גפני: כמה שאלות עומדות על הפרק.

משה גפני: מי אחראי היום על גיל הפרישה באוצר?

<כפיר בטט: הממונה על התקציבים וכל השרשרת מתחתם.

משה גפני: יעל מבורך?

<כפיר בטט: יעל עדיין כן.

משה גפני: אנחנו מבקשים את ההתייחסות שלכם למה שנאמר כאן.

משה גפני: אנחנו מוכנים לדון על גיל הפרישה.

משה גפני: אם גיל הפרישה מבחינת העמדה שלכם יעלה באופן אוטומטי, אני לא דן על העלאת גיל פרישה, אני מוסר את המפתחות לקדוש ברוך הוא.

משה גפני: אם מישהו יגיש בג"ץ, או מישהו יטען אחרת ואנחנו נצביע פה על מה שאני כן יכול להצביע, יהיה לא טוב, לא תהיה הידברות.

משה גפני: לא תהיה הידברות בגיל פרישה, תפסידו בסוף.

משה גפני: תרוויחו בטווח הקצר, תפסידו בטווח הארוך.

משה גפני: לכן אני מציע, כמו שדיברנו בהתחלה, שיהיה סטטוס קוו, ולהתחיל לדון מיד, ונקבע דד ליין, עד מתי דנים על העניין הזה, ואז מקבלים החלטה.

משה גפני: זאת ההצעה שהוועדה מציעה.

משה גפני: אני מבקש את ההתייחסות של משרד האוצר, לאחר מכן הביטוח הלאומי.

<אפרת פרוקציה: חוק גיל פרישה – בגלל השאלה המהותית והחשובה שנוגעת להרבה נשים ואנשים במדינת ישראל, החוק הזה יצר מנגנון.

<אפרת פרוקציה: הוא לא קובע מה יהיה גיל הפרישה באופן ספציפי, מה שהוא אומר שנקבע דיון ונקבע מועד לקבלת החלטה, ופה החשיבות של החוק הזה, עד מועד מסוים.

<אפרת פרוקציה: הדיון הזה הוא דיון של ועדה ציבורית, של שר, של ממשלה ושל כנסת ביחד שצריכים לקבל החלטה במועד מסוים לגבי גיל הפרישה.

<אפרת פרוקציה: יש עמימות בחוק.

<אפרת פרוקציה: זה לא עניין מה הלשכה המשפטית במשרד האוצר חושבת אל מול מה הלשכה המשפטית בוועדת הכספים חושבת.

<אפרת פרוקציה: יש כאן עמימות, כשהעמימות הזאת יכול לנצל כל אדם, או כל אישה שזה משפיע עליה ברחבי ישראל.

<אפרת פרוקציה: בסופו של יום מי שאחראי על קביעת הפרשנות זה בית המשפט, אנחנו לא יודעים מה הוא יקבע בעוד חודש, בעוד חודשיים, בעוד שלושה חודשים.

שלי יחימוביץ': סליחה, מה עמדת משרד האוצר?

<שגית אפיק: למה צריך להגיע לבית המשפט?

<שגית אפיק: מה הפרשנות שלכם?

<אפרת פרוקציה: אני אגיע לכול.

שלי יחימוביץ': מה חושב שר האוצר?

<אפרת פרוקציה: אני אסביר.

שלי יחימוביץ': האם גיל הפרישה צריך לעלות?

שלי יחימוביץ': כן או לא?

<אפרת פרוקציה: אני אסביר את העמדה.

מיקי לוי: אפרת, ניסינו למנוע שהחוק יהיה עמום, שהוא יהיה ברור לחלוטין, כדי שלא יגיע לבית המשפט.

<אפרת פרוקציה: אני מבינה לחלוטין - - -

שלי יחימוביץ': ולכן חשוב לנו לשמוע את עמדת שר האוצר.

משה גפני: גבירותי ורבותי, תתנו לה בבקשה - - -

<אפרת פרוקציה: אני אומר את עמדת שר האוצר.

<אפרת פרוקציה: אנחנו אומרים שיש שאלה פרשנית מהותית לגבי גיל הפרישה.

<אפרת פרוקציה: גם משרד האוצר חושב שיש שאלה גדולה לגבי העניין הזה, וזה יכול לחלוטין להתפרש כגיל 64, גם המוסד לביטוח לאומי חושב כך.

<אפרת פרוקציה: יש שאלה פרשנית - -

משה גפני: המוסד לביטוח לאומי ידבר תיכף.

משה גפני: קודם תגידי מה העמדה שלכם.

<אפרת פרוקציה: - - היא רחבה יותר מגדר הנוכחים בישיבה הזאת.

<אפרת פרוקציה: השאלה היא מה עושים עם הדבר הזה.

<אפרת פרוקציה: שר האוצר, כשהוא כתב את המכתב לוועדה הוא ביקש שבמקום שהדיון - - -

משה גפני: לא שמעתי.

משה גפני: מה אמרת?

<אפרת פרוקציה: שר האוצר - - -

מיקי רוזנטל: למה שר האוצר לא פה?

<אפרת פרוקציה: אני יכולה לסיים?

משה גפני: מיקי.

מיקי רוזנטל: למה הוא לא פה?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הגעת עכשיו, כבר שאלו לפניך.

מיקי רוזנטל: למה הוא מתחמק?

משה גפני: הוא לא מתחמק.

מיקי רוזנטל: הוא מסתתר מאחורי הפקידים.

מיקי רוזנטל: זה כמו מסטיק.

שלי יחימוביץ': אגב, עד הרגע אנחנו לא יודעים מה עמדתו.

מיקי רוזנטל: זה הדיון העשירי שאני משתתף בעניין.

מיקי רוזנטל: למה שר האוצר לא פה?

משה גפני: מה אתה רוצה ממנה?

משה גפני: זה נאמר כבר קודם, ייצגו אותך כאן.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שייצגו אותי.

מיקי רוזנטל: אני מצטער, הייתי בוועדה אחרת.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: השאלה הזאת נשאלה.

משה גפני: אמרתי שאני אדבר עם שר האוצר.

משה גפני: אני מבקש לכבד את האנשים שבאים.

משה גפני: תגידו את דבריכם, בבקשה.

מיקי רוזנטל: כמה זמן אפשר להתחמק מהכרעה?

משה גפני: אפשר.

מיקי רוזנטל: לא ניתן לו.

מיקי רוזנטל: נמאס.

משה גפני: נמאס זה בסדר, אבל עובדה שאפשר.

זהבה גלאון: הוא בא בטורים גבוהים.

שלי יחימוביץ': האם שר האוצר רוצה להעלות את גיל הפרישה לנשים במקצועות שוחקים ולנשים שלא עובדות?

שלי יחימוביץ': כן או לא?

<אפרת פרוקציה: אני רוצה להשיב לעניין עמדת שר האוצר.

<אפרת פרוקציה: שר האוצר כתב במפורש - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: לפי הסדר.

משה גפני: יש לי כמה דברים שאני רוצה אותם.

<אפרת פרוקציה: האם אפשר רק לסיים את הדברים?

משה גפני: עו"ד פרוקציה, אני מכבד אותך, אני מבקש קודם כול תשובות לשאלות הטכניות.

משה גפני: השאלה המהותית לגבי שר האוצר, תעני, זה בסדר, אבל קודם כול השאלות הטכניות.

משה גפני: ישבתי אתכם והיה סיכום שיהיה סטטוס קוו.

משה גפני: לפי המצב הקיים, אם אנחנו לא משנים שום דבר, בסוף יולי עולה גיל הפרישה, אז איך אני אנהל אתכם משא-ומתן?

משה גפני: אני רוצה אפילו לעשות ועדת משנה לצורך העניין.

<אפרת פרוקציה: אני אסביר.

<אפרת פרוקציה: החוק כרגע הוא עמום לגבי ההשלכות שלו.

משה גפני: מה יקרה בסוף יולי?

<אפרת פרוקציה: יש שתי חלופות.

<אפרת פרוקציה: חלופה אחת שהוא נשאר עמום, הממשלה והכנסת מחויבים להגיע להחלטה ברורה עד ליום 31 ביולי, שאז נשים בישראל ידעו מה גיל הפרישה שלהן, ואנחנו חושבים שזה הדבר הנכון, זה הדבר האחראי, ולשם אנחנו רוצים להגיע.

<אפרת פרוקציה: כמו שהבנו מהדיון הקודם בסך-הכול יש הסכמה על הגיל.

<אפרת פרוקציה: כולם מבינים שבסופו של יום נכון לציבור ולנשים בפרט שהגיל יהיה 64.

<אפרת פרוקציה: יש שאלות לגבי כלים משלימים, ועל זה אנחנו חושבים שכדאי ונכון לדון בישיבה הזאת.

<אפרת פרוקציה: יש לנו פרק זמן של יותר מחודש לפתור את העניין הזה, ואנחנו באים בידיים נקיות.

<אפרת פרוקציה: אנחנו רוצים להגיע לפתרון בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': מה יקרה כעבור חודש?

זהבה גלאון: מה יקרה בעוד חודש שלא קרה עשרה חודשים?

<אפרת פרוקציה: ההחלטה שהוצעה בוועדת השרים הופכת את ברירת המחדל, היא מקבעת את גיל הפרישה על גיל 62, כך שבסופו של יום גיל הפרישה מקובע על גיל 62, נכנס למגירה, ואין דיון לגביו.

<אפרת פרוקציה: שואלים אותי אם זה הדבר הנכון לדעתנו, שאם זה מה שהחוק רצה, שב-31 ביולי 2017 העניין הזה ייכנס למגירה ולא ידונו, כי גיל הפרישה קובע על גיל 62 והוא לא יבוא לדיון, אני חושבת שזה דבר לא נכון.

<אפרת פרוקציה: הרצון גם של השר, ואני חושבת גם של הוועדה, ואני חושבת שיש פה תמימות דעים, שהגיל צריך לעמוד על 64.

<אפרת פרוקציה: כן צריך לעשות דיון - - -

שלי יחימוביץ': סליחה.

שלי יחימוביץ': האם זה כולל - - -

מיקי רוזנטל: והתניות.

משה גפני: רבותי, שנייה, עם כל הכבוד.

מיקי רוזנטל: לא קיבלנו את זה.

משה גפני: פרוקציה, סיכמנו שני דברים, שהסטטוס קוו יישאר.

משה גפני: לא אמרנו שמכניסים למגירה משהו.

משה גפני: אמרנו שבינתיים הגיל לא יעלה - -

<אפרת פרוקציה: עד מתי?

שלי יחימוביץ': עד שנגיע להסכמות.

משה גפני: - - ובינתיים יתקיים דיון עד שיסתיים הדיון.

משה גפני: הרי הודעתי שאני לא אנהל משא-ומתן, אם על הראש שלנו תהיה העלאת גיל הפרישה, כפי שאת אומרת שזאת כבר עובדה, שגיל 64 הוא הגיל.

משה גפני: אמרתי שאני לא אקיים דיון יותר על העניין הזה.

משה גפני: למה שר האוצר לא כותב את זה במכתב שלו?

משה גפני: למה זה לא כתוב במכתב?

משה גפני: האם אני אעלה את גיל הפרישה והשר לא?

משה גפני: תשכחו מהעניין הזה.

<אפרת פרוקציה: אני רק אגיד עוד מילה אחת לגבי מכתב שר האוצר.

<אפרת פרוקציה: מה ששר האוצר ביקש במכתב שלו, שבמקום שהדיון בשאלה המהותית הזאת יהיה טורי, הדיון יהיה יחד.

<אפרת פרוקציה: הוא אמר במכתב הראשון שלו שעל פניו המלצות הוועדה מקובלות עליו, הוא רוצה לבצע את הדיון הזה ביחד עם הוועדה.

משה גפני: עו"ד פרוקציה, יש גבול להתפתלות הזאת.

משה גפני: אני קיבלתי את המכתב, לא את.

משה גפני: יש גבול להתפתלות, אל תגני עליו.

משה גפני: שר האוצר לא רוצה שיגידו עליו שהוא העלה את גיל הפרישה, בניגוד למה שאת אומרת עכשיו.

משה גפני: את אומרת שעלה גיל הפרישה, לא עלה גיל הפרישה.

משה גפני: נדון עוד מעט על סעיף 9, ששם אין לי מחויבות לוועדת השרים, ונקבל החלטה אם גיל הפרישה עולה או לא, שם אין לי מחויבות לוועדת השרים.

משה גפני: צריך לעמוד באומץ מול הציבור במדינת ישראל ולהגיד לו: אני בעד העלאת גיל הפרישה, אני נגד, אני כך או אחרת.

משה גפני: אי-אפשר לשלוח את האחריות אלי.

משה גפני: לא החוק קובע את זה, החוק אומר שיש ועדה ששר האוצר בחר, והוא בחר, הוועדה הגישה המלצות, שר האוצר צריך לקבל החלטה, רק לשלוח לי מכתב מה הוא החליט.

משה גפני: לשלוח לי מכתב שהוא החליט.

משה גפני: רק לו יש פריימריז, לי אין?

משה גפני: לא חשוב, לשנינו אין.

<אפרת פרוקציה: במכתב היה כתוב שהוא רוצה לשמוע את חברי הוועדה ואז לקבל את ההחלטה הסופית בעניין.

זהבה גלאון: אתם עושים אקרובטיקה.

זהבה גלאון: מה זו האמירה הזאת טורי וביחד?

<שגית אפיק: יש לו מועד שעד אליו הוא צריך להגיש את ההמלצות.

<שגית אפיק: נגמר לו המועד.

<שגית אפיק: איך זה מתיישב עם החוק?

<אפרת פרוקציה: המלצה יכולה להיות אם הוא רוצה לעשות את זה ביחד.

<שגית אפיק: איך זה מתיישב עם החוק?

זהבה גלאון: את יודעת מה היו אומרים אצלנו בשכונה?

זהבה גלאון: אצלנו בשכונה היו קוראים לזה גם קרחת וגם תלתלים.

זהבה גלאון: אי-אפשר גם קרחת וגם תלתלים על אותו ראש.

מיקי רוזנטל: אצלנו היה משהו אחר, גם מנוע וגם מפרשים.

<כפיר בטט: להעלאת גיל הפרישה יש השלכות, וכולנו מודעים לזה, ולכן גם הוקמה ועדה ציבורית, והיו שם גם נציגים חברתיים - - -

מיקי רוזנטל: אל תחזור על זה.

מיקי רוזנטל: זה מעליב אותנו.

משה גפני: לא חשוב, מיקי.

מיקי רוזנטל: לא, זה מעליב.

משה גפני: אז תיעלב.

מיקי רוזנטל: קראנו את הוועדה הציבורית, שמענו - - -

משה גפני: בסדר, חבר כנסת – מותר לו להיעלב.

<כפיר בטט: אנחנו מודעים לכך שיש השלכות להעלאת גיל הפרישה, ואנחנו רוצים להתמודד עם זה בכלים המשלימים, כפי שכולכם אומרות ואומרים – כולנו רוצים להגיע להסכמה בעניין הזה.

<כפיר בטט: אבל חשוב גם להבין שלקי

<כפיר בטט: בוע גיל הפרישה באופן שאין מנגנון ואין מועד עתידי שבו אנחנו מחליטים החלטה, גם לזה יש השלכות, והשלכות הרות משקל, גם על אותן נשים ששולחות מכתבים לחברות הכנסת, כפי שציינת בפנינו, בקרנות הוותיקות, ואני לא מדבר בכלל על הביטוח הלאומי והדברים האלה.

זהבה גלאון: מאה אחוז, אנחנו לוקחות את האחריות על זה.

<כפיר בטט: צריך להבין שגם לקיבוע גיל הפרישה, שזה מה שאתה מציע, כבוד היושב-ראש, יש השלכות, ולכן אנחנו מנסים למצוא את דרך הביניים ולהגיע להסכמה כדי לפתור את הסוגיה הזאת אחת ולתמיד.

מיקי רוזנטל: מה ההצעה שלו?

זהבה גלאון: להעלות ל-64, זו ההצעה שלו.

מיקי רוזנטל: להעלות ל-62 בלי הסתייגויות.

משה גפני: שנייה, רגע.

משה גפני: יש סדר פה גם בין חברי הכנסת.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין.

מיקי רוזנטל: לא הבנתי.

משה גפני: אז מה אם לא הבנת?

מיקי רוזנטל: לא למדתי ליב"ה.

שלי יחימוביץ': בעוד חודש זה יעלה אוטומטית.

משה גפני: מיקי, אני הולך לשאול את השאלה שלך.

מיקי רוזנטל: תודה.

משה גפני: אתה יכול להגיד לי מה הצעת?

שלי יחימוביץ': הוא הציע שנדון חודש ואז זה ייכנס אוטומטית.

שלי יחימוביץ': זה מה שהוא הציע.

משה גפני: תיקח בחשבון שחוץ משניים שלא למדו ליב"ה, השאר למדו, אז תיקח בחשבון שהאחרים מבינים.

משה גפני: מה הצעת?

<כפיר בטט: מה שאנחנו מציעים, להמשיך כמו שאמרת.

<כפיר בטט: שר האוצר ביקש מכם לדון בסוגיה, לנסות להמשיך כמו שמנכ"ל האוצר ביקש כשהיה פה, לנסות להגיע להסכמה.

שלי יחימוביץ': אם לא נגיע להסכמה בעוד חודש?

שלי יחימוביץ': מה חושב שר האוצר?

<כפיר בטט: זו שאלה שאנחנו צריכים להתמודד אתה.

מיקי רוזנטל: מה התשובה?

<כפיר בטט: אין לי תשובה כרגע להגיד מה יקרה אם אנחנו לא יכולים להגיע להסכמה.

<קריאות: - - -

שלי יחימוביץ': זה לא הם, זה שר האוצר.

שלי יחימוביץ': הם לא אשמים.

שלי יחימוביץ': הוא שלח אותם כבשר תותחים במקום לבוא לכאן בעצמו.

מיקי לוי: אני חושב שהפקידות מגיעה עם ידיים נקיות.

מיקי לוי: האם יש הצעה לנשים מעוטות יכולות ולאותם מקצועות שוחקים, שאנחנו רוצים להוציא אותם מכללי המשחק האלה?

מיקי לוי: האם יש פרק זמן של התאמה.

מיקי לוי: תגידו משהו.

מיקי לוי: אתם לא יכולים לבוא ולזרוק את זה לפתחה של הוועדה.

מיקי לוי: זה לא עובד, חבר'ה.

<כפיר בטט: בוודאי.

<כפיר בטט: לגבי שאלתך, יש כמה וכמה דברים שהצענו - - -

מיקי לוי: אז תגידו.

מיקי לוי: מה ההצעות?

זהבה גלאון: אנחנו לא נכנסות למשא-ומתן עכשיו, אנחנו בדיון עקרוני.

משה גפני: תעשה לי טובה, אתה יכול לעשות צחוק במשרד האוצר, אתה לא יכול לעשות צחוק ממני.

משה גפני: הרי אני אמרתי שלא יתנהל משא-ומתן, לא על מקצועות שוחקים ולא על התקציב של הפנסיה אם יעמוד השוט הזה שאתם אומרים שגיל הפרישה עולה באופן אוטומטי.

משה גפני: תענה לי על השאלה הזאת ואז נתחיל משא-ומתן.

משה גפני: מה יקרה מבחינת

משה גפני: כם אם לא נגיע להסכמה – מה יקרה בסוף יולי?

משה גפני: מה יהיה עם גיל הפרישה אז?

שלי יחימוביץ': אל תגיד "פרשנות משפטית", תגיד לנו מה שר האוצר חושב.

משה גפני: שלי, תני לי לקבל תשובה.

משה גפני: מה יהיה אז?

משה גפני: אם יקרה אז משהו לא טוב, לא יהיה משא-ומתן.

<אפרת פרוקציה: ענינו על זה בצורה כנה.

משה גפני: מה דעתכם לענות עוד פעם?

<אפרת פרוקציה: אני אענה שוב.

מיקי רוזנטל: תענו אולי בלי המשפט שהוועדה ממליצה - - -

מיקי לוי: מה שר האוצר רוצה?

<אפרת פרוקציה: כמו שאמרנו, בצורה הכנה ביותר, יש עמימות לגבי השאלה מה קורה בתום התקופה הזאת.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים לדעת - - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אתם - - -

<אפרת פרוקציה: - - -

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: אני לא שומע, הוא מפריע.

מיקי רוזנטל: אני מפריע?

מיקי רוזנטל: אני רוצה ששר האוצר יבוא לכאן.

משה גפני: עמימות – בסדר.

משה גפני: פרשנות – בסדר - -

זהבה גלאון: לא, העמימות היתה על הכור בדימונה אם יש פצצה או אין פצצה.

זהבה גלאון: איך זה קשור לפה?

משה גפני: - - מה יקרה לאישה בסוף יולי 2017?

משה גפני: אם לא יקרה שום דבר מה יקרה?

זהבה גלאון: היא תהיה המומה, לא עמומה.

<אפרת פרוקציה: שלא יובן לא נכון.

<אפרת פרוקציה: גם אנחנו חושבים שאת הסאגה הזאת צריך לסיים בחודש הקרוב ולקבל החלטה.

משה גפני: זה בסדר, לא הסתיים.

משה גפני: התעצלנו – אני נסעתי לחוץ-לארץ, הוועדה לא התכנסה.

<אפרת פרוקציה: אם הוועדה לא תגיע החלטה ביחד עם השר, נחזור לשר, נקבל את עמדתו.

<אפרת פרוקציה: יכול להיות שהדבר הנכון הוא כן לבקש דחייה לתקופה מסוימת ולא להשאיר - - -

זהבה גלאון: אין דחייה, או שכן או שלא.

<שגית אפיק: בסוף יולי תתקני את החוק?

<שגית אפיק: אפרת, מה יקרה ב-31 ביולי?

<אפרת פרוקציה: יש בעיה פה - - -

<שגית אפיק: אתם חושבים שבהיעדר המלצות, סעיף קטן (ה) נכנס לתוקף והלוחות עולים לגיל 64?

<אפרת פרוקציה: יש אפשרות לגיטימית לחלוטין לפרש את הסעיף הזה כאילו - - -

שלי יחימוביץ': מה חושב שר האוצר?

<מרים זלקינד: זה עינוי דין של נשים.

שלי יחימוביץ': האם לשר האוצר יש דעה?

שלי יחימוביץ': כן או לא? תגידו לנו.

משה גפני: מה?

שלי יחימוביץ': מה עמדתו של שר האוצר?

משה גפני: תיכף, אני אאפשר לאחרים לדבר.

זהבה גלאון: שלי לא קיבלה תשובה מה עמדתו של שר האוצר.

שלי יחימוביץ': מה עמדתו של שר האוצר?

<כפיר בטט: כפי שאמרנו, יש מכתב שהשר שלח לכבוד היושב-ראש - - -

שלי יחימוביץ': הוא כתב שאין לו עמדה.

מיקי רוזנטל: הוא כתב שם שאין לו עמדה.

שלי יחימוביץ': הוא אדם דעתן, הוא קשוב לסבלם של חלשים, הוא מבין בענייני משרדו, לא יכול להיות שחלף כל-כך הרבה זמן ואין לו עמדה, ולא יכול להיות שהוא ישלח אתכם שוב ושוב כדי שאתם תחטפו פה, במקום שהוא יבוא, יסתכל לנו בעיניים ויגיד שהוא מתכוון - - -

זהבה גלאון: איפה שר הרווחה, דרך אגב?

זהבה גלאון: הוא אמר שהוא מתנגד להעלאת גיל הפרישה.

זהבה גלאון: עכשיו נזכרתי.

מיקי רוזנטל: אנחנו מתנצלים שאנחנו תוקפים אתכם.

מיקי רוזנטל: אתם לא המושא לביקורת שלנו, אבל האיש שצריך לענות לא בא.

מיקי רוזנטל: האיש שצריך לענות לא בא, ואתם משמשים לו חומת מגן אנושית.

זהבה גלאון: בשר תותחים.

משה גפני: רבותי, התשובה מה יהיה בסוף יולי.

משה גפני: אנחנו מדברים על חוק, אנחנו מדברים על תמונת מצב שבו אני לא אנהל משא-ומתן עם משרד האוצר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזאת התעמרות בעובדים, ממש.

שלי יחימוביץ': שר האוצר מתעמר בעובדיו.

משה גפני: אני לא אנהל משא-ומתן עם משרד האוצר בשעה שעל גבינו יש את האיום הזה שגיל הפרישה עולה באופן אוטומטי.

משה גפני: ממילא לא יתקיים משא ומתן.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה לפי דעתכם יקרה בסוף יולי.

משה גפני: מה יקרה בסוף יולי עם הנשים?

זהבה גלאון: או שהפריץ ימות או שהכלב ימות.

משה גפני: לא, אף אחד לא ימות, כולם יהיו בריאים.

מיקי רוזנטל: אפשר להתפלל בכותל.

מיקי רוזנטל: עכשיו אפשר, הרפורמים אינם.

מיקי רוזנטל: נתפלל.

מיכל רוזין: החזירו את נשות הכותל לרחבה המרכזית.

מיכל רוזין: אני בעד.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: תתנו תשובה לפני שיתחיל פה דיון על הכותל.

משה גפני: מה התשובה לשאלה הזאת?

<אפרת פרוקציה: נשוב לשר האוצר ונבקש את עמדתו המפורשת לפני הדיון הבא.

משה גפני: עם כל הכבוד, זאת שאלה שאנחנו מתחבטים בה כבר הרבה זמן, לא שבועות, זה חודשים ארוכים, אולי אפילו יותר מזה.

שלי יחימוביץ': שנים.

משה גפני: אני מדבר עכשיו על הדיונים האחרונים.

משה גפני: מה יקרה בסוף יולי?

משה גפני: אצלי זה משנה ממש.

משה גפני: אם בסוף יולי אתם אומרים שגיל הפרישה עולה, ושמים במגירה, אני הולך למדיניות אחרת בעניין הזה.

<אפרת פרוקציה: כפי שאמרתי, השאלה הזאת היא שאלה שהיא הרבה יותר רחבה ממה שאנחנו אומרים.

<אפרת פרוקציה: אנחנו אומרים שיש עמימות, מה שאנחנו עוד אומרים, שכל אדם אחר-כך בישראל יוכל לחשוב האם זה 64 או 62 - - -

מיקי רוזנטל: חבל על הזמן, אם לא היו הנשים מאחורי הדבר הזה שנקרא "עמימות" אצלכם – יש נשים שמחכות להכרעה - -

<אפרת פרוקציה: אני מסכימה.

מיקי רוזנטל: - - ואתם יושבים פה "עמימות-עמימות".

מיקי רוזנטל: מה עמימות?

מיקי רוזנטל: זה בני-אדם.

מיקי רוזנטל: זה גורלם.

<אפרת פרוקציה: נניח שאני אגיד שאין עמימות, זה יהפוך את המציאות הזאת ללא עמומה?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: תחליטו.

<שגית אפיק: כן, כי אתם מיישמים את החוק.

משה גפני: לפי הסדר.

משה גפני: שגית, בקצרה.

משה גפני: בבקשה.

<שגית אפיק: אם אתם חושבים שיש עמימות, אתם צריכים להסכים להצעת החוק שמונחת כאן על השולחן, כי התיקון שבהצעה הוא כל-כך מינורי וקטן, והוא לא פותר את העמימות לנצח, הוא פותר את העמימות לתקופה קצרה מאוד.

<שגית אפיק: תסבירי למה אתם מתנגדים.

<אפרת פרוקציה: אני אסביר מה הבעיה בזה.

<אפרת פרוקציה: עקרונית הוא פותר את העמימות זה נכון - - -

<שגית אפיק: לתקופה קצרה.

<אפרת פרוקציה: לא לתקופה קצרה.

<אפרת פרוקציה: מה שהוא עושה שהוא משנה את ברירת המחדל.

<אפרת פרוקציה: ברירת המחדל היא כזאת שב-31 ביולי גיל הפרישה הופך להיות גיל 62, ואז מה שיקרה, לא הדיון שהחוק הזה רצה - - -

משה גפני: מה זה "הופך להיות"?

משה גפני: עכשיו הוא 62.

<אפרת פרוקציה: ואז לא יהיה דיון ולא תהיה החלטה.

<שגית אפיק: אומרים לך שיהיה כאן דיון.

<אפרת פרוקציה: - - - וזאת בניגוד להמלצות ועדה שכבר הוקמה, בניגוד לישיבות הכנסת שנעשות.

<אפרת פרוקציה: בעצם החלטנו במקום הוועדה שגיל הפרישה עומד על 62, ולזה הממשלה התנגדה.

משה גפני: נחזור אליכם.

משה גפני: טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, האמת שאני יושב כאן בין משועשע להמום.

מנואל טרכטנברג: הרי הדברים ברורים.

מנואל טרכטנברג: בואו נקרא לילד בשמו, לא בצורה מתלהמת.

מנואל טרכטנברג: יש פה שני עניינים, העניין הפוליטי, ששר האוצר לא רוצה בשום פנים ואופן שהעלאת גיל הפרישה יהיה רשום על שמו, זה בסדר, זה לגיטימי, אבל אי-אפשר לעשות כאילו הפיל הלבן הזה לא נמצא בחדר.

מנואל טרכטנברג: והדבר השני, בפן הענייני, כשאתם רוצים לדבוק בברירת המחדל שגיל הפרישה יתקבע ל-64, ואז בתוך חודש להגיע להסכמות כן או לא – ואם לא?

מנואל טרכטנברג: זה מה שקורה.

מנואל טרכטנברג: ברור לכל מי שיושב כאן שזה לא יכול להיות, מכיוון שזה יוצר חוסר סימטריה בדיון, ולכן בסופו של יום האנשים שאנחנו מדברים עליהם ייפגעו מזה, ולכן אי-אפשר לקבל את העמדה הזאת.

מנואל טרכטנברג: זה ברור לחלוטין, זה לא יהיה.

אז אתם אומרים: שר האוצר לא רוצה לקחת על עצמו את האמירה של העלאת גיל הפרישה, בבקשה, שלא ייקח על עצמו, ודאי שהוועדה לא תיקח על עצמה את זה.

אז אתם אומרים: צריך להזיז את ברירת המחדל.

אז אתם אומרים: לא יהיה מצב שברירת המחדל תישאר 64 בעוד חודש, אין דבר כזה, אי-אפשר לנהל משא ומתן, אתם מבינים את זה.

אז אתם אומרים: זה לעג לרש לנהל משא-ומתן בצורה כזאת.

אז אתם אומרים: בואו נהיה כנים וישרים בעניין הזה, ולא נמשיך לבזות אחד את השני.

אז אתם אומרים: קשה לי נורא לראות אתכם בסיטואציה הזאת, ומה שבסיטואציה הזאת שר האוצר גורם לנו.

אז אתם אומרים: בואו נפסיק עם זה.

יצחק וקנין: אדוני, אני יושב פה שעות-שעות בוועדת הכספים, אני לא יודע מה לומר לך.

יצחק וקנין: היה עדיף לך לומר את האמת שלך, שזה מה שאת רוצה, שנסיים את העסק הזה ונגיד 64, ובזה נגמר העניין.

יצחק וקנין: או שיש אמון מוחלט בין המערכת שלכם למערכת של הכנסת, במיוחד הוועדה הזאת, כי בכל זאת, אין פה מטרה לא לכופף לכם את הידיים ולא שאתם תכופפו לנו את הידיים.

יצחק וקנין: יש פה בעיה אמיתית ורצינית, שאתם מבינים שהיא לא תעבור גם אם תגלגלו 18 פעם, ואני לא אומר לך את זה סתם.

יצחק וקנין: את יכולה ללכת ולבוא, ושר האוצר יכול לשחק את כל המשחקים שלו, ולעשות את כל שלטי החוצות שלו, שיעשה אותם אולי גם על הפנסיה של אנשים, שיכתוב גם משהו בנושא הזה, שיהיה לו קצת אומץ.

שלי יחימוביץ': די לקשקש על שלטי החוצות שלו.

יצחק וקנין: איזו עזות מצח, לבוא אלינו ולסובב אותנו, ולקיים דיון, ואתם חושבים שאנחנו ניתן יד למהלך הזה שלכם?

יצחק וקנין: אני מודיע לך: לא יקום ולא יהיה, גם אם תתפרק כל הקואליציה הזאת לחתיכות, חד וחלק.

יצחק וקנין: אנחנו לא ניתן לפגוע באותן נשים.

יצחק וקנין: ציינו את הדבר הזה 20 פעם פה.

יצחק וקנין: עד מתי אתם חושבים שתוכלו ללכת ולחזור ולספר לנו על עמימות, לא עמימות.

יצחק וקנין: העמימות אצלכם, לא אצלנו.

זהבה גלאון: תודה רבה, אדוני.

זהבה גלאון: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, זהבה, חברתי היושבת בראש עכשיו.

זהבה גלאון: יש לנו הזדמנות דרך אגב לעצור את העלאת גיל הפרישה, אולי נעשה מחטף...

מיקי רוזנטל: כל ההסתייגויות המוכנות.

זהבה גלאון: אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מוכנה לוותר על זכות הדיבור אם זה מצריך את זה.

זהבה גלאון: לא, לא.

זהבה גלאון: לכי על זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא שאנחנו נמצאים פה בפעם הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: הסבב הזה, שלי וזהבה מכירות את זה עוד מהכנסות הקודמות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא שלא היה זמן.

אורלי לוי אבקסיס: היה זמן למכביר, הייתם צריכים לעשות שיעורי בית, הייתם צריכים לבדוק מה הנתונים, מה יכולת ההעסקה של כל אותן נשים מוחלשות, אלה שהן חסרות תעודות, אבל עובדות כוח-אדם, אותן נשים שמנקות בקניון, אתם לא יכולים לגזור עליהן גזרה שווה ביחד עם קרנית פלוג.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא ייתכן.

אורלי לוי אבקסיס: אין ממשק דומה, פרט להיותן נשים.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אתם באים ומענישים את החלשות ביותר בשם המגדר.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש בידיכם נתונים לגבי העסקה של אותן נשים, לגבי האופק התעסוקתי שלהן יום לאחר העלאת גיל הפנסיה, תבואו תציגו בפנינו.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש לכם אותם ואתם לא מציגים, סימן שאתם מסתירים, כי הם לא תומכים בעמדה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: לא צריך להיות גאון גדול, כולנו יודעים שהיכולת של אותה אישה להשתכר אחרי גיל 62 כעובדת ניקיון היא כמעט ולא קיימת.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם בידיעה צלולה ובאטימות לב כופים עליהן עוני, שהוא לא גזרת שמים, הוא לא גזרת גורל, הוא גזרה של משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אותן נשים לא יוכלו לא להתפרנס בנשים הללו, לא לקבל פנסיה בשנים הללו וגם לא לקבל קצבת זקנה.

אורלי לוי אבקסיס: תגידי לי את, עם כל הגאונות שלכם ועם כל הנתונים שנמצאים בידיכם, מה יקרה עם אותן נשים?

אורלי לוי אבקסיס: איך הן ישלמו את שכר הדירה?

אורלי לוי אבקסיס: איך הן ישלמו את הטיפולים הרפואיים?

אורלי לוי אבקסיס: איך הן ישלמו את ההוצאות השוטפות?

אורלי לוי אבקסיס: איך הן ישלמו את המסים?

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, מה יהיה עם אותן נשים?

אורלי לוי אבקסיס: חשבתם עליהן או שחשבתם רק על מספרים?

אורלי לוי אבקסיס: מאחורי המספרים האלה יש סיפורי חיים, יש אנשים חיים, יש נשים מוחלשות שאתם החלשתם אותן, שאפשרתם העסקה פוגענית, ועכשיו אתם רוצים לאפשר עוני מכוון?

אורלי לוי אבקסיס: זאת אטימות.

באים ואומרים: אנחנו לא ניתן לזה לעבור מתחת לרדאר, ואם שר האוצר לא רוצה לגעת בזה, כדי שזה לא יהרוס לו את התדמית החברתית, אנחנו נחשוף, נרים את המסך ונראה מי עומד מאחורי ההחלטה.

באים ואומרים: חוסר החלטה פירושה החלטה להעלות באופן אוטומטי, פירושה לזרוק את אותן נשים לשוק של עוני מכפיר.

באים ואומרים: לא ניתן לזה יד, ומי שצריך לבייש, אנחנו נבייש, כי בסופו של דבר הנשים הללו ייאלצו לחיות חיים לא בכבוד.

באים ואומרים: מישהו צריך לתת על זה את הדעת.

באים ואומרים: בבקשה, תעשו – מהו מקצוע - - -

איתן ברושי: אורלי, תתחילי מההתחלה, הגיע נדב.

איתן ברושי: הוא לא שמע את מה שאמרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להעביר לו את הפרוטוקול.

זהבה גלאון: תודה רבה, חברת הכנסת.

שלי יחימוביץ': אפשר לתמצת לנדב.

שלי יחימוביץ': זהבה, אולי תתמצתי לנדב את מה - - -

זהבה גלאון: אני אתן לנציג הביטוח הלאומי.

זהבה גלאון: נציג הביטוח הלאומי, בבקשה.

שלי יחימוביץ': גפני, נמצא כאן יועצו של השר, אני חושבת שרוח הדברים צריכה להגיע לאוזניו של השר.

משה גפני: אני הולך לדבר עם השר.

משה גפני: הגיע רגע האמת, אין מה לעשות.

משה גפני: זה לא דיון סרק.

מיקי רוזנטל: אדוני, זה לא היה הסיכום של הדיון הקודם שאתה הולך לדבר עם השר?

משה גפני: דיברתי.

שלי יחימוביץ': הוא אמר שאין לו דעה.

משה גפני: אתה איחרת ואחרים לא מקשיבים.

מיקי רוזנטל: אני מצטער, יש פה עוד דברים בכנסת.

משה גפני: אין לי טענות.

משה גפני: ישבתי, אמרתי בתחילת הישיבה - - -

מיקי רוזנטל: אתה יודע שחשוב לי הנושא הזה.

מיקי רוזנטל: אנחנו שולחים את הנשים קדימה, אבל אנחנו עומדים מאחורה ותומכים בהן.

משה גפני: עכשיו אני עונה לך, אפילו שלא היית, ואחרים היו ושמעו את מה שאמרתי.

משה גפני: ישבתי עם אנשי משרד האוצר בעקבות שיחה עם השר והגענו להסכמה.

משה גפני: לפי דעתי הגענו להסכמה, וההסכמה היא שיישמר הסטטוס קוו, ובינתיים נקיים דיון על העלאת גיל הפרישה עם כל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: חשבתי אפילו לעשות מין ועדת משנה, שיישבו לדון ולעשות את זה מהר.

משה גפני: זה מה שסיכמתי אתם.

איתן ברושי: מהר זה כבר לא יהיה.

מיקי רוזנטל: זה לא מה שנאמר כאן.

משה גפני: אמרת שבישיבה הקודמת אמרתי.

משה גפני: אמרתי וקיימתי.

משה גפני: אני חושב שאם היו עומדים בעניין הזה, עכשיו הדיון היה מסוג שונה.

מיקי רוזנטל: חשבתי שאנחנו יורדים לפרטים.

משה גפני: אם היו אומרים בוועדת השרים, והם היו אומרים גם פה, שאנחנו מקיימים דיון, אפילו נותנים דד ליין, הייתי מסכים לזה וקובע מי יושב אתם כדי לדון על המקצועות השוחקים ועל כל הדברים שעלו ולעלות את גיל הפרישה, לא היה דיון של צעקות, היה דיון - -

מיקי רוזנטל: ענייני.

משה גפני: - - מקצועי.

משה גפני: לחלוטין.

משה גפני: על זה אני הולך לדבר עם השר.

מיקי רוזנטל: חבל על הזמן.

משה גפני: מיקי רוזנטל, היות שיש לך כבר הרבה ניסיון, אתה יודע כמה דם אני יורק בשביל להעביר בוועדת השרים לענייני חקיקה – נדב, אתה רוצה להסביר לו מה אני צריך לעשות כדי להעביר את זה לוועדת שרים?

משה גפני: אמרתי שאני לא יכול לדבר היום נגד שר האוצר אחרי שבשבועיים אישרו לי ארבעה חוקים.

משה גפני: לא שלי, של הוועדה.

<נדב שינברגר: אתה יכול להגיד מה שר בכיר אמר בדיון, כל דבר שגפני מביא - - -

משה גפני: את השר הבכיר הזה צריך להחליף...

משה גפני: עו"ד קרת, בבקשה.

<רועי ישראל קרת: לגבי השאלה שאדוני שאל על המצב החוקי הקיים, צריך להבחין בין המצב החוקי - - -

משה גפני: סליחה, דקה.

משה גפני: ועדת הכספים היא גם מועדון חברתי, אז אני רוצה רק להגיד לחברים שאתמול ועדת השרים לחקיקה אישרה גם את הנושא של הערכת המועד של עוטף עזה, שזה יהיה עד 2021.

משה גפני: זה יבוא לדיון בשבוע הבא.

משה גפני: הנושא הזה של הארכת הוראת השעה של הטבות המס ביישובים, כדי לדון בעניין של כפר ורדים, גם בנושא של יישובי הגבול.

איתן ברושי: מה בדיוק אושר?

משה גפני: החוק.

איתן ברושי: אתה יכול להרחיב במשפט?

משה גפני: אני לא רוצה להרחיב, זה יבוא לפה בעזרת השם בתחילת השבוע הבא, שני החוקים האלה אושרו אתמול בוועדת השרים.

איתן ברושי: אני שמח.

איתן ברושי: אנחנו יודעים שהעוזרים יושבים שם ולא השרים.

משה גפני: למה אתה סתם אומר?

משה גפני: נדב היה מסכים לזה אם שר האוצר לא היה מסכים?

איתן ברושי: קלות הדעת של ועדת השרים - - -

משה גפני: עו"ד קרת.

משה גפני: אני מתנצל שהפרעתי לך באמצע, אבל חשוב לדעת את זה.

<רועי ישראל קרת: קודם כול במצב החוקי הקיים יש הבחנה בין חוק הביטוח הלאומי לחוק גיל פרישה, בגלל שהטבלאות שונות, בגלל שלפי חוק הביטוח הלאומי יש יותר טבלאות וכו', כי יש יותר היבטים להעלאה של הגיל.

<רועי ישראל קרת: נכון להיום בחוק הביטוח הלאומי אין עמימות.

<רועי ישראל קרת: ב-1 באוגוסט גיל הפרישה חוזר למנגנון של העלאה, הוא לא קופץ ישר ל-64, הוא קופץ ל-62 וארבעה חודשים, ויש מנגנון העלאה שייגמר ב-2022 אם הוא יישאר כמו שהוא.

<רועי ישראל קרת: בחוק גיל פרישה יש באמת עמימות לגבי מה יקרה ב-1 באוגוסט.

<רועי ישראל קרת: אם מצמידים – זו ההצעה שאדוני הציע – את הטבלאות של חוק הביטוח הלאומי לחוק גיל פרישה, אותה עמימות שיש היום בחוק גיל פרישה תהיה גם בחוק הביטוח הלאומי, שזה מצב שאנחנו מבקשים להימנע ממנו, כי 1 באוגוסט כבר מעבר לפינה, גם אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו עושים, אנחנו יוזמים את התביעות, יש 4,000-5,000 נשים חדשות, אנחנו יוזמים את התביעות חודש מראש, כבר היינו אמורים לפנות אליהן.

משה גפני: דווקא אתם בביטוח הלאומי צריכים להיות רגישים לאותה אישה שעכשיו ארבעה חודשים, מה-1 באוגוסט, תהיה רעבה ללחם.

איתן ברושי: אין להם מנכ"ל.

משה גפני: רגע.

<רועי ישראל קרת: יש לנו מנכ"ל.

משה גפני: לא תוקפים אותו.

משה גפני: אתם צריכים להיות רגישים גם לעניין הזה.

משה גפני: ארבעה חודשים לא יהיה לה לחם לאכול.

<רועי ישראל קרת: קודם כול, זה החוק, ועל זה אי-אפשר להתווכח.

<רועי ישראל קרת: בחוק הביטוח הלאומי אין עמימות כמו בחוק גיל פרישה, אתה יכול לשאול את היועץ המשפטי של הוועדה.

משה גפני: בשביל זה הגשנו את החוק הזה, להתאים אותו.

<רועי ישראל קרת: אני יכול לומר כמה מילים על זה, למרות שלא רצינו לדבר על העניין האידיאולוגי.

<רועי ישראל קרת: לא נוח לי שהאוצר חוטף את כל האש.

<רועי ישראל קרת: המוסד לביטוח לאומי היה חבר בוועדה והיה גם שותף להמלצות של העלאת גיל הפרישה, עם טיפול בבעיות הספציפיות של המקצועות השוחקים והבעיות הנוספות, משום שהשארת גיל הפרישה על כנו – הגירעון האקטוארי של המוסד נדון - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים לכסות את זה על הגב של החלשות?

<רועי ישראל קרת: לא.

<רועי ישראל קרת: אבל חשוב לומר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה בניגוד עניינים.

<רועי ישראל קרת: חשוב לזכור גם את הדבר הזה, הגירעון שנדון פה, שכולכם דנתם בו, ומה יקרה כשנגיע לנקודה שבה הגירעון הזה יבוא לידי ביטוי, הגירעון הזה חושב על ההנחה שגיל פרישה הוא גיל 62.

משה גפני: בגירעון אני לא מבין, אני מבין בייעוץ משפטי.

משה גפני: אתה כיועץ משפטי - - -

<רועי ישראל קרת: אז אמרתי כיועץ משפטי, חוק הביטוח הלאומי קובע דבר ברור.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אתה, כיועץ משפטי, שלם עם המציאות הזאת שבה יש חוק גיל פרישה, שזה דבר אחד, ויש חוק הביטוח הלאומי, שזה דבר אחר, ואין שום סנכרון ביניהם?

משה גפני: אתה שלם עם הדבר הזה?

<רועי ישראל קרת: לא.

<רועי ישראל קרת: אנחנו בעד התיאום, אבל בעד התיאום באופן שהעמימות הזאת תוסר.

משה גפני: נניח שהעמימות הזאת לא מוסרת?

<רועי ישראל קרת: אנחנו לא יודעים מה קורה באוגוסט.

משה גפני: המשמעות של העניין שאתה לא מתואם עם חוק גיל פרישה.

מרב מיכאלי: מה יש להמשיך לדון בזה?

<שגית אפיק: אתה אומר שהתיקון האחד של התאמת הלוחות לא מספיק, כיוון שהוא מתאים את לוחות הביטוח הלאומי ללוחות של גיל הפרישה, אבל מכיוון שיש עמימות לפי הפרשנות שקיימת בממשלה ביחס לחוק גיל פרישה, העמימות הזאת תחול גם על חוק הביטוח הלאומי.

<שגית אפיק: בהצעת החוק המקורית של הוועדה - - -

משה גפני: לא מקורית, ההצעה שנמצאת על השולחן.

<שגית אפיק: בהצעת החוק של הוועדה, בלי להתחשב במה שנאמר בוועדת שרים - -

משה גפני: מורידים את העמימות.

<שגית אפיק: - - מורידים את העמימות.

<שגית אפיק: אגב, בתיקון מאוד מינורי שאני רוצה להסביר אותו.

<שגית אפיק: סעיף קטן (ה) היום אומר: לא החליטה ועדת הכספים של הכנסת – לפי הפרשנות שלי לאחר שהיא קיבלה את המלצות השר וכו' – עד 31 ביולי, גיל הפרישה, על אף האמור בסעיף (3), יהיה גיל 64 שקבוע בתוספת.

<שגית אפיק: בהצעת החוק, רק כדי להבהיר את הדברים, אנחנו עושים תיקון מאוד מינורי ואומרים: לא החליטה סתם כך, אלא הביא השר לאישור הוועדה את ההמלצות שלו, והוועדה לא החליטה עד למועד הזה.

<שגית אפיק: זאת אומרת, השר הביא המלצה בפני הוועדה, והוועדה עד ה-31 ביולי לא קיבלה החלטה ביחס להמלצות.

<שגית אפיק: במקרה הזה שבו לא היתה הבעת עמדה כלשהי מצד הכנסת, אבל לממשלה יש הבעת עמדה מה היא חושבת שנכון להיות, כמו שאתה אולי מביע, כמו שהאוצר אולי היה מביע – במקרה הספציפי הזה באמת גיל הפרישה הזה יעלה ל-64.

<שגית אפיק: זה פותר את העמימות לדעתך?

<רועי ישראל קרת: יש פה כמה הצעות, אבל זו שבראשה משה גפני - -

<שגית אפיק: ההצעה של ועדת הכספים.

<רועי ישראל קרת: - - פותרת את העמימות באופן שיהיה ברור שב-1 באוגוסט גיל הפרישה לא עולה וגם גיל הפרישה לפי חוק הביטוח הלאומי לא עולה.

<רועי ישראל קרת: כרגע לגבי הביטוח הלאומי אין עמימות, אבל לגבי חוק - - -

<שגית אפיק: לא רק שהיא פותרת את העמימות, היא לא משנה את כל המנגנון.

<שגית אפיק: לא מחקנו את המנגנון, לא עיגנו את גיל 62 בתור הגיל הקובע.

<שגית אפיק: ההצעה היא מאוד מינורית, היא גם מאפשרת לשר האוצר, על אף שחלפו מועדיו בחוק, ב-30 באפריל, והוא יכול היה עד אז לתת המלצה, היא מאפשרת לשר האוצר לתת המלצה לוועדה והיא מאפשרת לשר את מה שהוא מבקש מהוועדה.

<שגית אפיק: הוא מבקש מהוועדה: בואו נקיים דיון משותף.

<שגית אפיק: ההצעה הזאת מאפשרת גם את זה.

<שגית אפיק: לכן לא מובן לי כל-כך למה אתם מתנגדים.

<אפרת פרוקציה: היא משנה את ברירת המחדל לגיל 62.

<אפרת פרוקציה: וברגע שהיא משנה את ברירת המחדל, לא יהיה דיון וגיל הפרישה יתקבל בניגוד להחלטת הוועדה.

<שגית אפיק: לפי הפרשנות שאת עכשיו אומרת אין עמימות.

<שגית אפיק: בעיניהם גיל הפרישה יהיה גיל 64.

<שגית אפיק: זה לא עמום.

מיקי לוי: לא הבנו מה אמרת.

מיכל רוזין: נראה לי שהעמימות בצד שלנו, להם מאוד ברור.

<שגית אפיק: בדיוק.

<שגית אפיק: אם היא מפרשת כך שהצעת החוק הזאת הופכת את הגיל מ-64 ל-62, זאת אומרת שאין עמימות.

<שגית אפיק: כל עוד אין התיקון הזה, זה הופך ל-64 לפי פרשנותה.

אורלי לוי אבקסיס: מר כחלון החליט להעלות באופן אוטומטי לכל הנשים לגיל 64?

<קריאות: - - -

משה גפני: אני לא שומע.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

אורלי לוי אבקסיס: לא מספיק שהן עניות, הן גם יהיו רעבות.

משה גפני: לפי הפרשנות שלכם, משרד האוצר, גיל הפרישה עולה ל-64, אין עמימות.

משה גפני: אתם אומרים שהחוק הזה משנה את המצב, הוא מוריד חזרה לגיל 62.

משה גפני: אני מקבל את הפרשנות הזאת, מכיוון שהוועדה לא החליטה.

משה גפני: למה זה עולה לגיל 64?

משה גפני: מה הסיבה?

<אפרת פרוקציה: קבוע מנגנון בחוק שאומר מה קורה לאחר שיש ועדה - - -

משה גפני: ועדת הכספים לא אישרה.

<אפרת פרוקציה: נכון.

<אפרת פרוקציה: השאלה הגדולה היא מה קורה, אם זה באמת הולך - - -

משה גפני: אני מקבל את הפרשנות הזאת שלכם.

משה גפני: אם ועדת הכספים לא קיבלה החלטה, זה פיסקה (ה) בסעיף 9 – אם ועדת הכספים לא קיבלה החלטה, זה עולה לגיל 64.

משה גפני: אם ועדת הכספים תקבל החלטה, גיל הפרישה יישאר בגיל 62.

משה גפני: נכון?

<אפרת פרוקציה: נכון.

<אפרת פרוקציה: הוא ישתנה בהתאם להחלטת ועדת הכספים, כשהיא מביאה בחשבון את המלצות שר האוצר.

זהבה גלאון: גפני, אתה מוביל את זה יפה, תמשיך.

משה גפני: אני מחויב לוועדת השרים, אני לא יכול להצביע על החוק שהוא ההגיוני ביותר, למרות ההחלטה הזאת של ועדת השרים שהיא בניגוד לסיכום בינינו.

משה גפני: ישבתי עם אמיר לוי, ישבתי עם יעל מבורך, אתם יכולים לקבל החלטה, ועדת השרים סוברנית להחליט ואני חבר בקואליציה עד נכון לעכשיו, וזה לא קשור אגב למתווה הכותל, אם מישהו העלה את השאלה הזאת קודם.

מיקי רוזנטל: אז למה זה קשור?

משה גפני: מיקי, אמרתי כשלא היית פה.

משה גפני: אני מתייחס לגיל פרישה כאילו אין כותל, ואני מתייחס לכותל כאילו אין גיל פרישה.

מנואל טרכטנברג: חלילה שאין כותל.

משה גפני: אין את הבעיות של הכותל.

משה גפני: הכותל ודאי.

משה גפני: חס וחלילה.

יואב בן צור: כל מי שיפרוש, ילך להתפלל בכותל...

מרב מיכאלי: אני כבר נרשמתי לגיור כהלכתו לפי החוק שלכם, החדש.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר רוצה להעלות את גיל הפנסיה לנשים ל-64 כולל העניות ביותר?

אורלי לוי אבקסיס: זה על דעתם של ש"ס או שפשוט הם לא היו מודעים כי שר האוצר הסתתר?

אורלי לוי אבקסיס: וקנין - - -

מיקי לוי: וקנין נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אולי העמדה של ועדת השרים לא משקפת את עמדת הקואליציה.

יצחק וקנין: זה יעבור פה?

יצחק וקנין: שמעת אותי.

יצחק וקנין: אני לא אתן יד לזה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, זה מה שאני אומרת.

אורלי לוי אבקסיס: אולי עשו מניפולציה בוועדת השרים.

יצחק וקנין: אם לא ימצאו פתרון למקצועות השוחקים, זה לא יעבור.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר הערה.

זהבה גלאון: גפני, רק כשמדובר על נשים ועל גיל פרישה לנשים וכשאנחנו מדברות על הקבוצות הכי מוחלשות בחברה הישראלית שמטרטרים אותן, נכנס חוק הג'ובים, נכנס הכותל, יש דברים יותר דחופים וגם ההתנהלות של האוצר זה חלק מאותו דבר.

זהבה גלאון: כשאנחנו מדברות על נשים, אפשר לגלגל אותן ולדרוך עליהן.

זהבה גלאון: די, מספיק.

שלי יחימוביץ': רק נשים עניות.

שלי יחימוביץ': נשים עשירות זה בסדר.

זהבה גלאון: נשים עניות, בדיוק.

זהבה גלאון: כי אם לא היה מדובר על נשים עניות, כבר היו מסדרים את זה.

זהבה גלאון: די, מספיק עם זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני ממשיך את הדיאלוג.

שלי יחימוביץ': אגב, אין להן לוביסטים לנשים האלה שאנחנו מדברות עליהן, גם לא עורכי-דין.

משה גפני: רבותי האוצר, גברתי ואדוני, אם הפרשנות שלכם, כפי שאמרתם, אומרת שאם ועדת הכספים, לא חשוב מאיזה סיבה, לא מצביעה, גיל הפרישה עולה.

משה גפני: אם ועדת הכספים תצביע, גיל הפרישה לא יעלה.

משה גפני: את זה הבנתי ואני מקבל את הפרשנות הזאת, זאת פרשנות נכונה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם כדלהלן, אם אתם רוצים, וכנים דבריכם שאכן צריך לנהל משא-ומתן על הנושא של גיל הפרישה עם המקצועות השוחקים וכו', נוכל לקבוע לזה דד ליין, ובתנאי אחד, שאנחנו מעבירים עכשיו את החוק שאומר שגיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: כל עוד שמתנהל המשא-ומתן, גיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: אם אין המלצה, לא עולה גיל הפרישה.

משה גפני: אם אתם לא מסכימים לזה, אז אין יותר דיאלוג בינינו, כפי שאמרתי, ואז אני מצביע על סעיף 9 בחוק.

<כפיר בטט: הבנתי.

משה גפני: תתנו לי תשובה?

<כפיר בטט: נחזור אליכם.

<אפרת פרוקציה: כן, כן.

מיקי רוזנטל: עד מתי?

משה גפני: בסדר.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: מה זה "בסדר"?

מיקי רוזנטל: עד מתי?

שלי יחימוביץ': עד שיעלה גיל הפרישה הנוכחי...

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: עכשיו.

<אפרת פרוקציה: נדבר ונחזור אליכם.

שלי יחימוביץ': בואו נעשה הפסקה של חמש דקות.

משה גפני: כמה זמן, שעה?

מיקי רוזנטל: התשובה היום.

משה גפני: כן.

משה גפני: התשובה היום.

מיקי רוזנטל: היום.

מיקי רוזנטל: היום.

משה גפני: היום התשובה.

מיקי רוזנטל: נגמרו המשחקים.

משה גפני: תיקחו את כל הזמן שאתם צריכים היום.

משה גפני: בבקשה, יאיר כוכב.

<אפרת פרוקציה: רק שיובהר שהעמדה היא עמדה של השר, צריך כמובן לחזור לוועדת השרים שהביעה עמדה אחרת.

משה גפני: אין בעיה.

משה גפני: לאן אני אחזור, תשאירי לי.

שלי יחימוביץ': בכל מקרה זה לא שר האוצר, שים לב - -

<אפרת פרוקציה: העמדה היא של שר האוצר.

שלי יחימוביץ': - - כולם אחראים לזה, רק לא שר האוצר.

משה גפני: אני רוצה תשובה היום.

משה גפני: ברגע שיש לי תשובה היום, אני מכנס את הוועדה.

משה גפני: אם הוועדה עדיין בדיונים אין צורך לכנס, אני אוסיף את זה בסדר-היום, זה יהיה חלק מהדיון ונצביע, או שנצביע על החוק עם שני סעיפיו, נקבע דד ליין.

משה גפני: אם אתם לא מסכימים, נצביע על הסעיף הבא בסדר-היום, שזה הצבעה על סעיף 9(ה).

זהבה גלאון: אנחנו אתך.

<אפרת פרוקציה: נחזור לשר.

משה גפני: אני מחכה לכם.

משה גפני: אם תיקחו אותי בתור יועץ, כדאי שתיענו בחיוב - -

<כפיר בטט: מה העלות.

<כפיר בטט: ..

משה גפני: - - בסוף-בסוף, הכנסת יותר חזקה מהממשלה, מכיוון שהכנסת היא קובעת את החוקים, היא קובעת את הדברים.

משה גפני: כדאי להגיע אתנו להסדר.

משה גפני: לא אתי, אני איש חלש, אני נתון למרות – אני לא זוכר - - -

מנואל טרכטנברג: הקדוש ברוך הוא.

שלי יחימוביץ': שכחת?

שלי יחימוביץ': אני לא מאמינה.

מנואל טרכטנברג: גפני, מה קורה לך היום?

משה גפני: קיבלו תשובה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, יאיר כוכב.

משה גפני: בקצרה.

<יאיר כוכב: אדוני, אני מייצג את קרנות הפנסיה הוותיקות.

<יאיר כוכב: בשונה מהביטוח הלאומי המערכת היא מערכת סגורה.

<יאיר כוכב: כלומר, אם אתם תצביעו שברירת המחדל היא 62, ולו בטווח קצר, מה שיקרה בקרנות הפנסיה הוותיקות, אשר מחויבות לאיזון אקטוארי, שכל העמיתים, לאו דווקא נשים או גברים, יזכו לקיצוץ אקטוארי.

<יאיר כוכב: זאת המשמעות של קביעת ברירת מחדל של 62.

<יאיר כוכב: כיוון שהמערכת היא סגורה, אפשר לקבוע גיל ברירת מחדל של 62 - - -

שלי יחימוביץ': מה זה קיצוץ אקטוארי?

משה גפני: פחות כסף.

שלי יחימוביץ': זה קיצוץ מידי בפנסיה?

<יאיר כוכב: בצורה חד-משמעית קיצוץ - - -

משה גפני: זו הסיבה שהסכמנו לקיים את הדיון.

מיקי רוזנטל: זו הסיבה שאנחנו צריכים לקבל תשובה.

<יאיר כוכב: אדוני, אני רק מוסיף משפט אחרון.

<יאיר כוכב: כולם דיברו כנגד העמימות הזאת.

<יאיר כוכב: העמימות הזאת מאפשרת לוועדה ללכת עם ולהרגיש בלי, ואני אסביר למה.

<יאיר כוכב: ככל שקרנות הפנסיה מאמינות שיש איזה סיכוי שגיל הפרישה יעלה, הן לא צריכות לנקוט בצעד מידי.

<יאיר כוכב: ככל שתעצרו את העמימות הזאת, ולו לתקופה קצרה, אני אומר מה שחברת הכנסת יחימוביץ שאלה פה, תהיה מיד הצעה שלנו, באישור הממונה על שוק ההון, לאיזון אקטוארי, שבמילים אחרות זה הקטנת פנסיות לכל העמיתים בקרנות, כיוון שזאת מערכת סגורה - -

שלי יחימוביץ': אנחנו ננהל על זה דיון עם הממונה על שוק ההון.

<יאיר כוכב: - - לחלופין, כמו כל דבר, אם יהיה מקור מימון חיצוני, כמו שהיה בעבר – בעבר בהשהיית העלאת הגיל מגיל 60 לגיל 62 האוצר הכניס את היד לכיס והוסיף כסף.

<יאיר כוכב: ככל שהוועדה תחליט להשהות את ברירת המחדל, 62, זה יעלה עשרות מיליונים או מאות מיליונים בודדים של שקלים, ואפשר יהיה להמשיך במצב הנוכחי.

<יאיר כוכב: אנחנו אמביוולנטיים.

משה גפני: מר כוכב, בגלל הדברים שאמרת היתה פה הסכמה - - -

<יאיר כוכב: ביקשו ממני להבהיר שמורידים לכל הפנסיונרים.

משה גפני: עם כל הכבוד, דווקא בחודש תמוז אתם צריכים להביא לנו עצבות כזאת?

שלי יחימוביץ': גפני, זה בסך-הכול עשרות מיליונים.

שלי יחימוביץ': ..

שלי יחימוביץ': זה הכול...

שלי יחימוביץ': מדובר בכסף קטן.

משה גפני: אני אזכיר לך מה שדיברנו.

משה גפני: בגלל כל הסיבות האלה ואחרות אמרנו שאנחנו מסכימים לנהל אתם דיון, בין היתר על מקצועות שוחקים, על כמה דברים שהיינו יכולים להתקדם בהם.

שלי יחימוביץ': הפרשנות שלהם לגבי דיון היא לא כמו הפרשנות שלנו.

משה גפני: הם עשו לפי דעתי מעשה לא הגון, בגלל שהם אמרו לי שאם אני לא אגיע להסכמה עד סוף יולי, גיל הפרישה יעלה, שזה דבר שסיכמנו שלא יהיה.

אורלי לוי אבקסיס: שמו לך אקדח לרקה.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

משה גפני: כולנו הסכמנו.

משה גפני: צריך לקיים על זה דיון רציני.

<יאיר כוכב: הבעיה היא - - -

משה גפני: למה אתה מוסיף לנו בעיות?

משה גפני: יש לנו גם בלי זה.

<יאיר כוכב: מה אני אעשה, זה מסובך.

מיקי רוזנטל: לא, לא.

מיקי רוזנטל: זה לא מסובך.

שלי יחימוביץ': הבנו הכול.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבינים את הדחיפות.

מיקי רוזנטל: אנחנו מבינים גם מדבריך את הדחיפות של ההכרעה.

מיקי לוי: תבוא עם חישוב אקטוארי מדויק.

<יאיר כוכב: אני יודע חישוב אקטוארי מדויק.

מיקי לוי: מה החלופה להורדה בפנסיה של אותן נשים שבמקום 2,000 שקל יקבלו 1,600?

מיקי לוי: האם יש אפשרות שכל העמיתים ישלמו עוד 2 שקלים, אני סתם אומר, ויכסו את זה?

מיקי לוי: אתה חייב לבוא עם דברים מדויקים.

מיקי לוי: אני מדבר אתך במספרים, לא בסיסמאות.

אורלי לוי אבקסיס: תן לנו כמה אופציות לתוכניות לכסות את זה.

שלי יחימוביץ': מיקי אומר דבר חשוב, שיבואו עם חישוב – אם העלאת גיל הפנסיה לא תחול על מקצועות שוחקים – מה תהיה המשמעות.

משה גפני: שלי, אנחנו עושים טעות, הם לא נתנו תשובה.

<יאיר כוכב: אין אצלנו את ההבחנה הזאת של מקצועות שוחקים, זה קרן פנסיה.

משה גפני: נמתין עם תשובה.

משה גפני: שלי, אם תהיה תשובה, נקיים דיון אתם.

משה גפני: אני אמנה כמה חברים או חברות שינהלו אתם דיון, ושיבואו עם הסכמות לפה.

משה גפני: עו"ד מרים זלקינד.

<מרים זלקינד: כל הארגונים הפמיניסטיים, החברתיים, מגיעים ומגיעות לכאן בכל כמה חודשים, וזאת טרחה בשבילנו, בשביל לדבר על עוד הארכה של החוק ועל עוד תיקון, אבל יותר משזה טרחה בשבילנו, יש כאן אלפי נשים שחיות בחוסר ודאות משווע, שלא יכולות לתכנן את הפנסיה שלהן, שלא יודעות אם מחר תהיה להם קצבת זקנה או לא, וזה פשוט מקומם ושערורייתי.

<מרים זלקינד: יש תחושה שמשרד האוצר קצת מסובב אותנו בכחש, כל פעם מזיזים מילה לפה, מילה לשם, ואין שום החלטה שמתקבלת.

<מרים זלקינד: ברור שאי-אפשר שגיל הפרישה יעלה בלי שוועדה רצינית תיתן את המלצותיה, בלי ששר האוצר ייתן את המלצותיו.

<מרים זלקינד: זה אומר בצורה הכי פשוטה שאלפי נשים יידרדרו למעגל העוני ולחיים מתחת לקיום בכבוד, וזה דבר שבלתי אפשרי שהוא יקרה.

<מרים זלקינד: אני משפטנית, אני יושבת, מסתכלת על החוק, אני לא מבינה את כל ההסתבכות שלכם.

<מרים זלקינד: כתוב: השר יביא לאישור ועדת הכספים לא יאוחר מיום כך וכך את המלצותיו.

<מרים זלקינד: אנחנו מחכים להמלצותיו, למה הן לא מגיעות?

משה גפני: נורא פשוט.

משה גפני: נכון?

<מרים זלקינד: כתוב "המלצותיו", לא המלצות הוועדה.

<מרים זלקינד: אני יודעת לקרוא, זה הכול.

<מרים זלקינד: אני ממש מבקשת שכבר תהיה החלטה.

<מרים זלקינד: אי-אפשר להשאיר את הנשים בחוסר ודאות כזאת כל-כך הרבה זמן.

משה גפני: האמת שלא הייתי כל-כך בטוח, כי כשאני למדתי בכולל, לא ידעתי שזה ככה, שהמקצוע של המשפטנים הוא מקצוע מאוד גמיש.

משה גפני: זאת אומרת, לפעמים מפרשים את החוק כך ולפעמים מפרשים את החוק אחרת.

<מרים זלקינד: "המלצותיו" זו עברית פשוטה.

משה גפני: אני מסכים אתך.

משה גפני: אני אבקש ששדולת הנשים תסכים אתי במשהו אחר.

משה גפני: תודה.

שלי יחימוביץ': עשוי להיות מחיר כבד, אל תזדרזו להסכים.

משה גפני: גברת זלקינד, אמרתי את זה בצחוק.

משה גפני: אני לא מבקש שום דבר, שכל אחד יפעל על-פי מצפונו.

משה גפני: עידן בנימין.

משה גפני: בבקשה, בקצרה.

<עידן בנימין: אני פה לייצג את הבת שלי, עלמה, שעולה בשנה הבאה לגן חובה.

משה גפני: כבר עכשיו אתה הולך לפנסיה?

<עידן בנימין: אם המערכת תמשיך להיאחז בגיל 62 כגיל פרישה, מי שישלם את החשבון זה הילדים שלנו.

<עידן בנימין: הכסף שהדור שלנו ישים בצד לא יספיק, הם יצטרכו לשלם יותר מסים ובטח ובטח יצטרכו לעבוד יותר שנים.

משה גפני: אתה מעלה דבר נכון.

משה גפני: אני רק רוצה לדעת מי צריך לשלם לבת שלך את גיל הפרישה, מתי שהיא תגיע בעזרת השם לגיל הפרישה.

משה גפני: מי צריך לשלם את זה?

משה גפני: האישה שעבדה כל השנים, עשרות שנים במקצוע שוחק ועכשיו היא תהיה רעבה ללחם, בגלל שהיא לא תקבל, לא קצבת זקנה, לא פנסיה, לא שום דבר, או שישלמו את זה העשירים שעושים תספורות בבנקים?

משה גפני: מי צריך לשלם את זה?

<עידן בנימין: תן לי רגע לסיים את דבריי.

מיקי רוזנטל: העמדה הזאת שזה או או, או הצעירים או הנשים האלה - - -

משה גפני: נכון, זה בסדר.

מיקי רוזנטל: - - - שסע מלאכותי, שלא קיים.

משה גפני: יש לך הזמן לסיים.

משה גפני: בבקשה.

מיקי רוזנטל: צריך לדאוג גם לאלה וגם לאלה, לא או לאלה או לאלה.

מיקי רוזנטל: זה לא או-או, זה גם וגם.

<עידן בנימין: אם אתם חושבים שגיל הפרישה צריך להישאר על גיל 62, נכון שהמדינה היום תפריש את הכסף הזה לקצבאות על חשבון העתיד ולא נבוא עוד 20 שנה ונגיד: מאיפה נביא את הכסף.

שלי יחימוביץ': אולי תדבר על אימא שלך, לא על הבת שלך.

שלי יחימוביץ': זה לא פחות חשוב.

<עידן בנימין: נכון.

<עידן בנימין: זו איזו בחירה קשה.

שלי יחימוביץ': לא צריך לבחור.

משה גפני: תאפשרו לו, זה לא יפה.

משה גפני: נראה שאתם לא ליברלים, שאתם כמו חרדים פנטיים.

משה גפני: ..

משה גפני: תנו לו להגיד, ריבונו של עולם.

<עידן בנימין: אני פה, אני לא מייצג שום ארגון, הבת שלי לא יכולה לדבר פה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו דואגות לעתיד הנשים המוחלשות.

משה גפני: תאפשרו לי.

<עידן בנימין: אני מבין שאני פה נגד כולם.

משה גפני: זה בסדר גמור, אני אתך.

<עידן בנימין: בואו לא נזרוק את הבעיה על דור העתיד.

<עידן בנימין: צדק חלוקתי הוא לא רק בדור הנוכחי, הוא גם במעבר הבין-דורי וצריך להסתכל קדימה.

<עידן בנימין: אני מבקש מכם לבחון מחדש את מערך השיקולים ולהביא בחשבון גם את עתידם של ילדי ישראל - -

שלי יחימוביץ': אפשר לזרוק את כל הזקנים - - -

<עידן בנימין: - - שיצטרכו לשלם את החשבון שתגידו להם.

<עידן בנימין: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כן, גברת.

<אורן זוסמן: אני מארגון ישראל 2050.

משה גפני: את אחרונת הדוברים.

<אורן זוסמן: אי-אפשר להמשיך?

מיקי רוזנטל: תמשיכי.

מיקי רוזנטל: את האחרונה.

מיקי רוזנטל: אחרייך – המבול...

<אורן זוסמן: ישראל 2050 זה ארגון של צעירים שמסתכל קדימה ורוצה לקחת חלק בעיצוב העתיד של מדינת ישראל.

<אורן זוסמן: בהמשך לדברים ששמענו פה היינו רוצים דווקא להשמיע את עמדת הצעירים שתומכת בהעלאת גיל הפרישה לנשים.

<אורן זוסמן: אני אישית פונה אליכם כאישה שרוצה להתפרנס בכבוד ולכלכל את עצמה, וכרגע נראה שהחלטות הוועדה גוזרות עלי לחיות בעוני - -

שלי יחימוביץ': לא נכון.

<קריאות: ממש לא.

שלי יחימוביץ': את יכולה לעבוד עד גיל 67.

<אורן זוסמן: - - או לכל הפחות להסתמך על גבר שיפרנס אותי.

<אורן זוסמן: חשוב להגיד שנשים מרוויחות היום במדינת ישראל לצערנו פחות מגברים.

<אורן זוסמן: אתם גוזרים עליהן לצאת לפנסיה, לחסוך פחות שנים, ואנחנו חיות לפי הנתונים יותר שנים מגברים.

משה גפני: מסכים.

<קריאה: זה לא מה שהחוק אומר.

משה גפני: גם זה נכון.

<אורן זוסמן: אנחנו חיות יותר שנים מגברים.

<אורן זוסמן: כלומר - - -

שלי יחימוביץ': את יכולה כבר היום לעבוד עד גיל 67 אם את רוצה.

שלי יחימוביץ': אין לך שום מניעה.

מיקי רוזנטל: מה שאמרת לא מדויק.

משה גפני: אתם לא נותנים לה לדבר.

מיקי רוזנטל: - - - שלא תצא שגגה מפיה.

<אורן זוסמן: בקיצור, אנחנו צריכות לחסוך פחות שנים - - -

אורלי לוי אבקסיס: צריך לעשות קודם כול קורס להסביר מה החוק הקיים.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: לא לתת ציונים.

<גלי עציון: - - - המדיניות העמומה של האוצר עבדה מאוד יפה וכולם חושבים - - -

אורלי לוי אבקסיס: שחייבים לפרוש ב-62.

אורלי לוי אבקסיס: את תוכלי לעבוד עד 67.

<גלי עציון: - - - זה לא גיל הפרישה, מה לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: תראו את מרים נאור, עד מתי היא עובדת.

<קריאות: - - -

שלי יחימוביץ': יותר ויותר נשים באמת עובדות - - -

<אורן זוסמן: אנחנו רוצים להגיד שאם גיל הפרישה יישאר כמו שהוא היום, היחס בין האוכלוסייה העובדת בישראל לאוכלוסייה שנתמכת על ידה יקטן משנה לשנה, אתם גוזרים על הצעירים לממן מכיסנו את - - -

יצחק וקנין: מי כתב לך את זה?

יצחק וקנין: שמחון כתב לך את זה?

<קריאות: - - -

<אורן זוסמן: אני לא התפרצתי לדבריכם, נכון?

משה גפני: כן, בבקשה.

<אורן זוסמן: - - - דבר שאנחנו לא נזכה לו.

<אורן זוסמן: לפי ההערכות של הפורום הכלכלי העולמי לא תהיה ברירה, תוחלת החיים עולה ובשנת 2050 אנחנו נפרוש לפנסיה בגיל 70 ומעלה.

שלי יחימוביץ': אין לנו ויכוח - -

משה גפני: תודה רבה.

שלי יחימוביץ': - - אנחנו רק רוצות לדאוג למבוגרות העניות.

אורלי לוי אבקסיס: העניות שלא יכולות - - -

משה גפני: תודה.

שלי יחימוביץ': כל מה שאמרת לא עומד בסתירה עם מה שאנחנו חושבות.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה הטעיה.

אורלי לוי אבקסיס: אתן לא מכירות ומכירים את החוק הקיים, כמו גם את הטענות שלנו - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני תיכף אשיב לך ואני אשיב גם לדובר הקודם.

משה גפני: בבקשה, לה"ב.

משה גפני: את לא נרשמת.

משה גפני: אני מכבד את לה"ב, אז אני נותן לך, אבל ממש בקצרה.

משה גפני: כבר מיצינו את הדיון.

משה גפני: אנחנו עכשיו הולכים לכיפוף ידיים.

<לילי לאה בורוכוב: אני עו"ד מלה"ב.

<לילי לאה בורוכוב: אני מייצגת את העצמאיות.

משה גפני: את אורחת כבוד פה.

<לילי לאה בורוכוב: תודה.

משה גפני: בבקשה.

<לילי לאה בורוכוב: אסור שגיל הפרישה יעלה.

<לילי לאה בורוכוב: דוחפים פה נשים עצמאיות למעגל של עוני.

<לילי לאה בורוכוב: אני מתחברת לכל מה שנאמר כאן, לכל חברי הכנסת, לך יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: את נגד העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: נימוק של דקה וממשיכים.

<לילי לאה בורוכוב: אני מבקשת להאיר פה את עיני הוועדה בבעיה של הנשים העצמאיות.

<לילי לאה בורוכוב: יש למעלה מ-22,000 נשים, מגיל 62 עד גיל 74, שהן עובדות, שאין להן דרך אחרת, אין להן פנסיה.

<לילי לאה בורוכוב: מחר בבוקר בגיל 62, לפי מה שהולך פה, הן לא יקבלו את קצבת הזקנה שלהן, הן ימשיכו לעבוד, והן מחכות ל-2,000 השקלים האלה, כדי להוריד את הרגל מהגז.

<לילי לאה בורוכוב: מה שאנחנו עושים פה ביוזמתם של נציגי משרד האוצר, אנחנו דוחים להן את 2,000 השקלים האלה, שיכולים לעזור להן.

<לילי לאה בורוכוב: נשים פה עובדות עם כאבי ברכיים, כאבי גב, הן מחכות לזה, ואנחנו חייבים לעצור את הטירוף הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני רוצה לסכם סיכום ביניים.

<גלי עציון: אפשר מילה?

משה גפני: אני לא ממשיך את הדיון בזה, אני אמשיך אחר-כך.

<גלי עציון: מילה קטנה.

משה גפני: נו.

<גלי עציון: אני עו"ד מנעמ"ת, אני רוצה להגיד שלושה דברים.

משה גפני: איך אמרת "קטנה" וזה הפך להיות שלושה דברים?

<גלי עציון: קצר.

<גלי עציון: קצר.

משה גפני: ממש בקצרה.

<גלי עציון: אני חושבת שאין מחלוקת סביב השולחן הזה שנשים שיכולות לעבוד, רוצות ומוכנות להמשיך לעבוד עד גיל 67 – גם החוק קובע שזאת זכותן – זה גיל הפרישה.

<גלי עציון: גיל 62 הוא אפשרות לנשים שלא נמצאות בשוק העבודה, נשים שלא יכולות להמשיך להיות בשוק העבודה.

<גלי עציון: אני חושבת שזאת הצלחה גדולה מאוד לאוצר שהוא יצר את התחושה שגיל הפרישה לנשים הוא גיל 62.

<עידן בנימין: סליחה, אל תגידי שאנחנו עם האוצר.

<גלי עציון: לא, הוא יצר אצלכם - - -

משה גפני: הדיון הסתיים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הבנו.

שלי יחימוביץ': מתי?

משה גפני: ברגע שיסתיימו שני הדיונים המהירים.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם מה שהצעתי לאנשי האוצר, ואני מבקש את ההקשבה שלכם כי אם הם ייעתרו בחיוב, זה מה שיהיה.

משה גפני: אני קובע דד ליין עד סיום הדיון על העלאת גיל הפרישה.

משה גפני: נניח ניקח חודש, חודשיים, נקבע את המועד, נקבע כמה חברים שיישבו עם האוצר בזמן הזה וינסו להגיע להסכמה.

מיקי רוזנטל: גם בנים במשא-ומתן, זה חשוב.

משה גפני: לא אמרתי שרק נשים.

מיקי רוזנטל: אנחנו נדאג לנשים יותר.

משה גפני: ניתן עדיפות לנשים, אבל גם גברים.

משה גפני: אם הם ייעתרו בחיוב, נקבע את המועד ונקיים פה את הדיון, ואחרי זה נצטרך להחליט מי האנשים שיישבו עם משרד האוצר.

משה גפני: אם הם ייעתרו בחיוב.

משה גפני: אם הם לא ייעתרו בחיוב, אני מחויב להחלטת ועדת השרים, אני חבר בקואליציה, וועדת השרים החליטה שסעיף 2, שמייצב את גיל הפרישה, נשאיר אותו במתכונתו הקיימת כל עוד שאין המלצה של שר האוצר וכו'.

משה גפני: אם הם יעמדו על העניין הזה, ואז אני לא יכול להצביע על סעיף 2, רק על סעיף 1, נצביע על הסעיף הבא בסדר-היום.

משה גפני: הסעיף הבא בסדר-היום שכמובן עכשיו אני לא מגיע אליו, מדבר על דיון בסעיף 9 לחוק גיל פרישה, אז נצביע על הסעיף בחוק שאומר שגיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: אם אנחנו נצביע, להערכתי מבחינה משפטית הם לא יכולים להעלות את גיל הפרישה, ואז לא יהיה מה שעו"ד קרת אמר, משהו מעומעם.

משה גפני: זה לא יהיה.

משה גפני: תהיה החלטה של הוועדה בהתאם לסעיף 9(ה), שגיל הפרישה לא עולה, אלא אם כן – אני חוזר למה שאמרתי קודם – הם יבואו עם תשובה חיובית.

משה גפני: אז אנחנו צריכים להיכנס לעבודה, לשבת אתם, להגיע לפתרונות, כפי שנאמר קודם.

משה גפני: וזאת תשובה גם למה שאתם דיברתם קודם.

משה גפני: אנחנו – הכוונה גם הגברים וגם הנשים בוועדה – לא התנגדנו להעלאת גיל הפרישה, אמרנו שאנחנו רוצים לשבת.

משה גפני: אנחנו יודעים מה שמר כוכב אמר, אנחנו מכירים את הבעיות של המקצועות השוחקים, לכן אני מציע לא לדבר בעניין הזה בסיסמאות.

משה גפני: צריך לחשוב כל הזמן כשאומרים אמירה, לחשוב גם על האישה הזאת שעמדה כל הזמן על הרגליים – אני לא רוצה להגיד את שם החברה, במשך עשרות שנים, עבדה במקצוע שוחק, ופתאום אומרים לה: אין לך קצבת זקנה.

משה גפני: אתם מבינים את המשמעות של העניין?

משה גפני: לנו יש עמדה נורמלית, אנחנו אומרים: נטפל בעניין הזה ונעלה את גיל הפרישה, לא על חשבון הבת שלך, שתהיה בריאה.

משה גפני: נעלה את גיל הפרישה, אבל צריך להתחשב.

משה גפני: אנחנו חברה שיש לה ערבות הדדית גם לכאלה שאי-אפשר לתת להם את המכה הזאת.

משה גפני: זה הכול.

שלי יחימוביץ': גם לזקנים, לא רק לילדים.

משה גפני: אם האוצר ייעתר בחיוב, יתחיל דיון אמיתי.

משה גפני: לא ייעתר בחיוב, יהיה כיפוף ידיים.

משה גפני: אמרתי שאני מציע להם לא לריב עם הכנסת יותר מדי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מחדש את ישיבת ועדת הכספים, אנחנו חוזרים חזרה לשלושת החוקים שהיו בסדר-היום, ואני רוצה לעבור גם לסעיף הרביעי, סעיף 9 לגיל פרישה.

משה גפני: קודם כול, לגבי שלושת החוקים, אני מבקש לאחד אותם.

משה גפני: מי בעד איחוד שלושת החוקים לחוק אחד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד האיחוד – פה אחד

משה גפני: החוקים אוחדו.

משה גפני: יש עכשיו שלושה חוקים שחוברו להם יחדיו.

משה גפני: אנחנו כולנו באותה עמדה.

<אפרת פרוקציה: התשובה היא שניסינו - - -

<יוגב גרדוס: אפשר התייעצות סיעתית?

משה גפני: לא.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: יש לנו ישיבות סיעה.

משה גפני: מה הבעיה עכשיו?

משה גפני: אתם רוצים הפסקה?

משה גפני: – חמש דקות.

מיקי רוזנטל: יש לנו ישיבות סיעה.

מיקי רוזנטל: אי-אפשר ככה.

מיקי רוזנטל: כמה זמן?

משה גפני: חמש דקות.

מיקי רוזנטל: אי-אפשר, אתם מותחים את החבל יותר מדי.

משה גפני: חמש דקות, רבותי.

משה גפני: רבותי, ההצעה היא כזאת.

משה גפני: ההצעה היא שאנחנו נעביר את החוק עכשיו בקריאה הראשונה לא עד סוף יולי, אלא עד סוף דצמבר יישאר עד גיל 62.

משה גפני: אנחנו מאשרים את החוק הזה.

זהבה גלאון: על שני סעיפיו, 9 ו-2?

משה גפני: כן.

מיקי רוזנטל: את כל החוק.

משה גפני: לא כל החוק, בלי סעיף 3.

משה גפני: במקביל אנחנו מקימים צוות, כשהצוות הזה מתחיל לשבת באופן מידי עם משרד האוצר, כדי להגיע לפתרון בנפש חפצה ובלב שלם לפתרון שדיברנו עליו כל הזמן, כי אחרת יש בעיות עם הקרנות הוותיקות ועם החובות האקטואריים, כל מה שנלווה, לכן צריך לקבל החלטה.

משה גפני: בינתיים עד דצמבר יש לנו זמן, הגיל לא עולה, החוק עובר בקריאה הראשונה, אנחנו ממשיכים הלאה בתיאום עם הצוות שיישב אתם ויגיע לפתרונות בתוך התקופה הזאת.

זהבה גלאון: יש לי שאלת הבהרה.

זהבה גלאון: עוד פעם זה ייצר מצב – שגית, תתקני אותי אם אני טועה, אני לא משפטנית – בלוחות שהתריע עליהם עו"ד קרת מהביטוח הלאומי.

<שגית אפיק: ברגע שאנחנו מתאימים כאן את הלוחות של הביטוח הלאומי - - -

מיקי רוזנטל: זה בדיוק מה שאנחנו מתקנים עכשיו.

<שגית אפיק: זה מה שאנחנו מתקנים בהצעה בסעיף 1.

<גלי עציון: התיקון של הלוחות של הקרנות הוותיקות.

<שגית אפיק: התיקון של הקרנות הוא תיקון חיצוני.

<גלי עציון: שתהיה פה כבר החלטה, שלא יבוא האוצר ויגיד - - -

מרב מיכאלי: זה נכון.

<שגית אפיק: כיוון שאנחנו דוחים את זה ל-31 בדצמבר, גם בגלל הקרנות, אפשר לעשות את התיקון של התקנון האחיד כבר בחוק, כדי לא להתחיל להיגרר עכשיו להליך מול ועדת העבודה והרווחה.

<אפרת פרוקציה: צריך את הממונה לשוק ההון, צריך לדבר אתה.

<אפרת פרוקציה: עקרונית לפי החוק זה סמכות ועדת העבודה והרווחה.

<שגית אפיק: הסמכות היא בחקיקת משנה.

<שגית אפיק: אם אנחנו מתקנים - - -

<אפרת פרוקציה: צריך את הממונה על שוק ההון.

משה גפני: אתם לא נותנים עכשיו תשובה, מכיוון שאתם צריכים ועדת שרים.

משה גפני: ברגע שיש לי תשובה עקרונית שלכם, אני מצביע על זה על-פי המתווה שקבענו.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה להביע את ההסתייגות שלי מההסכם.

משה גפני: אין פה הסכם.

משה גפני: תגידי מה שאת רוצה.

זהבה גלאון: אני מתנגדת להצעה.

משה גפני: למה?

זהבה גלאון: אני אגיד למה.

זהבה גלאון: אני רוצה לנמק.

זהבה גלאון: אני לא בטוחה שיש לי הנימוקים המשפטיים, אבל זה הנימוקים האינסטינקטיביים שלי, ואני רוצה שתעגנו לי אותם בטיעונים משפטיים.

זהבה גלאון: שגית וגלי, תעזרו לי.

זהבה גלאון: מה אנחנו עושים?

זהבה גלאון: אנחנו דוחים את הקץ.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו מאשרים עכשיו את החוק.

מרב מיכאלי: רק לקריאה הראשונה.

<שגית אפיק: הופכים את הנטל.

<שגית אפיק: ב-31 בדצמבר זה יהיה 62.

<שגית אפיק: זאת המשמעות של מה שעושים כאן.

<שגית אפיק: במקום שזה יקרה ב-31 ביולי, זה יקרה ב-31 בדצמבר.

<שגית אפיק: הפרשנות שלהם של הסעיף היא כזאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם הם לא החליטו ולא עשו מקצועות שוחקים - - -

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: תנו לי רגע.

משה גפני: בבקשה.

זהבה גלאון: על מה היה הוויכוח עד עכשיו בינך לבין עו"ד פרוקצ'ה?

זהבה גלאון: למי ניתנת הסמכות להחליט אם גיל הפרישה עולה או לא.

זהבה גלאון: את טענת שעד שעמדת האוצר לא מובאת בפני הוועדה, זה נותר על כנו 62 ולא עולה.

זהבה גלאון: מה שאת עושה עכשיו, את דוחה את ההכרעה הזאת לדצמבר, מכיוון שיולי או-טו-טו בפתח.

זהבה גלאון: אבל גם בדצמבר תישאר המחלוקת.

זהבה גלאון: תרשו לי רגע.

זהבה גלאון: אולי אני טועה, אז אני רוצה לטעות בקול רם.

מיקי רוזנטל: עובדתית בחוק אנחנו משנים.

מיקי רוזנטל: זה מה שאנחנו משנים בחוק.

זהבה גלאון: תן לי.

זהבה גלאון: תן לי.

משה גפני: בבקשה, זהבה.

זהבה גלאון: תן לי אם אני טועה, לטעות בקול רם.

זהבה גלאון: קודם כול, אני בעד הדחייה לדצמבר, כי זה מותיר פרק זמן להתדיינות, ואני בעד התדיינות והידברות.

זהבה גלאון: האם נחזור לאותה נקודה שבמקרה שלא נגיע להסכמות, יכול להיות שלא נגיע להסכמות, עוד פעם תישאר המחלוקת בין שתי עורכות-הדין הנכבדות?

זהבה גלאון: אני רוצה לקבל תשובה.

משה גפני: אני נותן לך תשובה.

זהבה גלאון: מהי?

משה גפני: התשובה היא כזאת, אנחנו מאשרים עכשיו את החוק, מה שביקשנו, בלי להגיע לסעיף 9 שהוא היה השוט בעניין.

משה גפני: הם מסכימים שעכשיו אנחנו מתקנים את החוק על שני הפרמטרים שלו: האחד, לוחות הביטוח הלאומי, שמותאמים לגיל הפרישה, והשני, גיל הפרישה שלא עולה אם אין המלצה של שר האוצר או שוועדת הכספים לא קיבלה החלטה.

זהבה גלאון: הבנתי הכול, לא נתת לי תשובה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: זה החוק, ואת החוק הזה אנחנו מאשרים עכשיו.

משה גפני: ובמקביל, עד דצמבר אנחנו דנים אתם על העניין הזה.

משה גפני: נניח מתפוצץ העניין בעוד חודש, אנחנו חוזרים לפה, יש לנו סעיף 9.

זהבה גלאון: אז נותרת המחלוקת על כנה.

משה גפני: לא.

משה גפני: היא מוכרעת פה.

זהבה גלאון: אבל אם לא, אני שואלת.

משה גפני: אם לא תהיה המלצה?

<שגית אפיק: אם לא תהיה המלצה, גם הם מסכימים שהגיל יהיה 62.

זהבה גלאון: איפה הם מסכימים?

<שגית אפיק: זו הפרשנות שלהם.

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: אני מצטערת, ממש לא.

משה גפני: לא, אל תצטערי.

משה גפני: מה את מציעה?

משה גפני: אפרת, תגידי את.

<יוגב גרדוס: השר מתעדכן בזה, והוא צריך לאשר לי.

<יוגב גרדוס: הם לא יכולים להגיד.

<כפיר בטט: לפני ועדת שרים אנחנו לא יכולים.

<אפרת פרוקציה: יש ועדת שרים, אנחנו לא יכולים.

משה גפני: נניח יהיה אישור של ועדת השרים?

<שגית אפיק: את יכולה להגיד את הפרשנות שלך לסעיף.

זהבה גלאון: זה לא נכון לעשות את זה, כי אז הם יבואו ויגידו: מה פתאום - - -

אורלי לוי אבקסיס: היום אם אין החלטה זה נשאר על 62?

זהבה גלאון: לא.

משה גפני: זהבה, מה את מציעה?

מרב מיכאלי: אפשר להצביע רק על ההצעה שלי שהיא בוודאות אומרת 62, בלי כל ההתפלפלויות.

זהבה גלאון: חד-משמעית.

זהבה גלאון: אני רוצה להבהיר מה מטריד אותי.

זהבה גלאון: בהנחה שמקבלים את ההצעה הזאת, מה שאנחנו עושים עכשיו זה לדחות את הקץ מיולי לדצמבר.

משה גפני: לא.

<שגית אפיק: רועי, היועץ המשפטי של הביטוח הלאומי, אתה מוכן לתת את הפרשנות שלכם לסעיף קטן (ה), בנוסח של הוועדה שקראנו כרגע?

<רועי ישראל קרת: מבחינת הביטוח הלאומי, בהנחה שהחוק הזה עובר לא רק ראשונה, אלא שנייה ושלישית - -

משה גפני: ועל זה מדובר.

<רועי ישראל קרת: - - ב-1 באוגוסט הגיל הוא 62.

<שגית אפיק: אם אנחנו משנים את התאריך ל-31 בדצמבר?

<רועי ישראל קרת: עד 31 בדצמבר הגיל יהיה 62, ובדצמבר נראה.

זהבה גלאון: זה הבנתי, אבל השאלה שלי, הנוספת - - -

<שגית אפיק: לא תובא המלצה של השר?

זהבה גלאון: זאת השאלה.

<שגית אפיק: הבנתי.

<שגית אפיק: לא תובא המלצה של השר ואנחנו ב-31 בדצמבר, מה קורה אז?

<גלי עציון: 62, אם החוק עובר.

<שגית אפיק: נניח שהצעת החוק הזאת עוברת - - -

זהבה גלאון: גפני, אני יכולה להגיד לך משהו?

זהבה גלאון: אתה ותיק חברי הכנסת, לא רק בוועדה, בכנסת, יחד עם חבר הכנסת פרץ, וכבר דבר או שניים שכחת, ואני רוצה להזכיר לך מה שכחת.

זהבה גלאון: מה שעכשיו אנחנו עושים זה למשוך זמן.

זהבה גלאון: עכשיו דוחים לדצמבר בקריאה ראשונה.

<שגית אפיק: שנייה שלישית.

זהבה גלאון: אני רוצה שהוא יענה על שתי חלופות.

זהבה גלאון: היה שהגענו לדצמבר וזה עדיין רק בקריאה הראשונה.

זהבה גלאון: דהיינו, זה לא עבר קריאה שנייה וקריאה שלישית, יכולה להיות סיטואציה כזאת?

זהבה גלאון: רבותי, יכולה להיות סיטואציה כזאת?

זהבה גלאון: זה מה שיהיה, כי השר לא רוצה להכריע, ואז זה עולה ל-64.

<שגית אפיק: זה בעיה.

זהבה גלאון: לא נולדנו אתמול, ואנחנו לא פראיירים, ואני לא מסכימה לזה, ואני אצביע נגד.

משה גפני: אין דבר כזה.

מיקי רוזנטל: אם מה שהיא אומרת נכון, גם אני מצביע נגד.

מיקי רוזנטל: למה שלא נכתוב סעיף מפורש?

מרב מיכאלי: לא צריך, הוא קיים.

מיקי רוזנטל: בהצעת החוק של חברת הכנסת מיכאלי יש סעיף מפורש שאומר: לא הוכרעה המחלוקת, הגיל נשאר 62, נקודה סוף.

מיקי רוזנטל: למה לא להכניס את זה וגמרנו?

מרב מיכאלי: הם לא סתם לא אומרים את זה, אדוני.

מרב מיכאלי: הם לא סתם לא אומרים את הפרשנות שב-31 בדצמבר הגיל יישאר.

<גלי עציון: הבעיה זה קריאה שנייה וקריאה שלישית.

<גלי עציון: אם זה יעבור קריאה שנייה וקריאה שלישית, הכול בסדר.

זהבה גלאון: מי אמר שזה יעבור?

זהבה גלאון: אני רוצה לטובת שלי ברשותך, רק להגיד - - -

משה גפני: תגידי לה בשקט.

זהבה גלאון: לא בשקט, אני רוצה לרשת את כולם.

זהבה גלאון: זו הזדמנות לרשת את כולם.

זהבה גלאון: אדוני, מה שמוצע כאן – גבירותי ברשותכן, רבותי – זו הצעה של האוצר לקבל ארכה, דהיינו, במקום שביולי זה יתעדכן זה יתעדכן בדצמבר.

זהבה גלאון: זה מה שהם אומרים.

זהבה גלאון: הם אומרים: נדחה את זה לדצמבר ונעביר את זה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, וזה יהיה 62.

זהבה גלאון: אני אומרת: לא, מי אמר שבדצמבר זה כבר יגיע לקריאה שנייה ולקריאה שלישית?

זהבה גלאון: אז נחזור לפה שוב לוויכוח בין שגית לאוצר, שהיא תגיד "ועדת הכספים", והם יגידו, אני לא יודעת מה הם יגידו.

זהבה גלאון: מי מבטיח לי שהם לא ימסמסו את זה כמו שהם מסמסו שנה אם הם לא יעבירו את זה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית עד דצמבר?

שלי יחימוביץ': אם כתוב לך שם 62?

אורלי לוי אבקסיס: לא כתוב.

<קריאות: לא כתוב.

שלי יחימוביץ': נוסיף 62.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאנחנו רוצים.

שלי יחימוביץ': אם אין הסכמה, שהגיל יישאר על 62.

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין תלוי בקריאה שנייה ושלישית.

זהבה גלאון: אורלי, תשמעי לי עכשיו, אם זה היה מגיע לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, כחלון היה - - -

משה גפני: אנחנו מתקדמים עם זה, ודאי.

משה גפני: אני מביא את זה לקריאה ראשונה ואז לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

זהבה גלאון: אם זה היה מגיע לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, כחלון היה מביא היום את העמדה שלו.

זהבה גלאון: זה לא יגיע לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, זה הכול גרירת רגליים ומשיכת זמן ועושים מאתנו צחוק, ואנחנו נצביע נגד זה.

משה גפני: תגידי "בלי נדר", תיכף תשמעי אותי.

משה גפני: עו"ד קרת.

<רועי ישראל קרת: בגלל שמדברים על דצמבר, אנחנו צריכים את הקריאה השנייה והקריאה השלישית לפני אוגוסט.

משה גפני: זהבה, אפשר להצביע נגד ולהיתקע עם גיל 64.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, מה שקורה עכשיו שזה כבר עולה ל-62 פלוס ארבעה חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, לא עצרנו את הטייס האוטומטי.

משה גפני: תנו לי להגיד, ריבונו של עולם.

משה גפני: מה אנחנו רוצים עכשיו לעשות?

משה גפני: רוצים להצביע על סעיף 1 ו-2.

משה גפני: סעיף 1 משווה את הטבלאות של הביטוח הלאומי עם גיל פרישה, והסעיף השני אומר שאם אין המלצה, באין החלטה, נשאר הגיל 62.

זהבה גלאון: איפה כתובה המילה 62?

משה גפני: בהצעת החוק שלנו.

משה גפני: זו תמונת המצב.

משה גפני: אם לא כתוב ברור, יהיה כתוב ברור.

משה גפני: אמר האוצר: לא מסכים לסעיף 2, זאת החלטת ועדת השרים.

משה גפני: הוספתי לסדר-היום את סעיף 9.

משה גפני: אם הם לא היו מסכימים לסעיף 2, הייתי מצביע על סעיף 9, שגיל הפרישה לא עולה.

משה גפני: זה נשאר.

משה גפני: הוא לא עומד עכשיו להצבעה, אבל כל תקלה אתם תביא לפה להצבעה את סעיף 9 לחוק גיל הפרישה, שאומר שגיל הפרישה נשאר 62.

משה גפני: זה נשאר לעמוד.

משה גפני: הם מוכנים להעביר את כל העניין הזה לדצמבר, וגיל הפרישה יישאר 62.

משה גפני: אם לא, אנחנו חוזרים לפה עם אותו דבר.

מיקי רוזנטל: מתי?

משה גפני: בעוד שבוע, בעוד שבועיים.

משה גפני: אני לא מחכה.

מיקי רוזנטל: מתי ועדת השרים תתכנס להחליט?

משה גפני: ועדת השרים לא צריכה להתכנס.

משה גפני: תעזוב את זה, אנחנו מעלים את זה למליאה לקריאה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב מאוד צריך להקשיב לביטוח הלאומי.

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שעם הדחייה הזאת, מה שקורה באוגוסט - - -

משה גפני: נכון מאוד, עד אוגוסט זה צריך להסתיים.

אורלי לוי אבקסיס: כבר דחינו לנשים מוחלשות בארבעה חודשים את הקצבה.

<שגית אפיק: אם ההצעה הזאת עוברת, אז לא.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם היא עוברת.

<שגית אפיק: לא אם היא עוברת.

משה גפני: עד אוגוסט.

אורלי לוי אבקסיס: זה רק בקריאה הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: בלי קריאה שנייה וקריאה שלישית זה אוטומטית פלוס ארבעה חודשים.

משה גפני: זהבה, אורלי, אם המצב הוא שעכשיו זה לא עובר הם ישמחו.

שלי יחימוביץ': אתה אפילו לא דוחק אותו עם הגב לקיר, את שר האוצר.

משה גפני: למה?

שלי יחימוביץ': אתה פוטר אתו.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שהם ישמחו, כלומר, זה עולה אוטומטית.

משה גפני: בסדר, אבל אם אני מעביר את החוק - - -

זהבה גלאון: אתה לא צודק.

זהבה גלאון: למה?

זהבה גלאון: כי חוות-הדעת של שגית אומרת שהשר צריך לבוא לפה ולהביע עמדה.

משה גפני: מצוין.

זהבה גלאון: אז תביא אותו בשבוע הבא לפה.

זהבה גלאון: אל תחוקק, תביא אותו בשבוע הבא לפה.

משה גפני: הוא לא יבוא.

משה גפני: מה תעשי?

זהבה גלאון: אם הוא לא יבוא, הוא גם לא ייתן לך את הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

משה גפני: אני לא יודע.

משה גפני: מה תעשי?

זהבה גלאון: בואו ננסה לפני שאתה מחוקק.

משה גפני: מה לנסות?

משה גפני: החוק לטובתנו, החוק לא לרעתנו.

משה גפני: צריך להצביע על החוק.

משה גפני: אם העניין לא יתקדם, אני מביא את סעיף 9.

מיקי רוזנטל: מתי?

משה גפני: מהר.

משה גפני: הוועדה לא תלויה בזה.

משה גפני: הם צריכים לתת תשובה.

משה גפני: לפי דעתי יש להם תשובה חיובית.

אורלי לוי אבקסיס: באוגוסט - - -

משה גפני: ודאי.

משה גפני: מה השאלה.

משה גפני: אני לא אחכה עם זה.

שלי יחימוביץ': בפגרה?

משה גפני: או בפגרה, או לפני או אחרי.

<שגית אפיק: אתה יכול להעביר במושב הזה.

<שגית אפיק: הכוונה היא להעביר את זה בחודש הקרוב.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, אתה חייב לפני אוגוסט.

זהבה גלאון: אדוני, יש לי שני רעיונות, תגיד לי מה דעתך.

משה גפני: בבקשה.

זהבה גלאון: אנחנו חייבים לחוקק אם רוצים לעשות הכול, בהנחה שזה עובר קריאה שנייה וקריאה שלישית לפני אוגוסט.

זהבה גלאון: כמו שכבר ראיתי, חבר הכנסת ביטן יודע לחוקק את חוק רשות השידור שלוש קריאות ביום אחד, אז יש זמן.

זהבה גלאון: יכול להיות שלא נידרש לחקיקה הזאת, תביא את שר האוצר.

זהבה גלאון: אם לפי הפרשנות של שגית, שאנחנו עומדים מאחוריה, שוועדת הכספים היא הריבון לקבוע, תביא את שר האוצר בשבוע הבא, שהוא יגיד מה דעתו, ולא נצטרך חקיקה חפוזה שכזאת.

משה גפני: אם שר האוצר יגיד לי, אני לא רוצה להביע דעה?

משה גפני: מה אז אנחנו עושים?

משה גפני: אנחנו מחכים למה שהוא אומר?

שלי יחימוביץ': בואו ננסה.

משה גפני: אני אדבר אתו, בבקשה.

זהבה גלאון: בינתיים אל תצביע.

משה גפני: ההצבעה היא לטובתנו, ריבונו של עולם.

זהבה גלאון: יש לי הצעה.

זהבה גלאון: תצביע ותעשה רביזיה תלויה ועומדת עד שהשר יבוא.

משה גפני: זהבה, למה רביזיה?

רחל עזריה: למה?

זהבה גלאון: אני לא סומכת על השר, גמרנו עם זה.

זהבה גלאון: לא היית פה בבוקר.

זהבה גלאון: איפה השר?

זהבה גלאון: למה הוא לא מתייצב פה?

זהבה גלאון: איפה השר?

זהבה גלאון: למה הוא לא אומר את דעתו?

זהבה גלאון: רחל, אני לא רוצה לצעוק עלייך.

רחל עזריה: לא מרגיזה את זהבה.

רחל עזריה: ..

מיקי רוזנטל: זה רק יהיה יותר רגוע.

אורלי לוי אבקסיס: לא צריך להגן בעיניים עצומות.

משה גפני: זהבה, החוק הזה לטובתנו.

זהבה גלאון: אם הוא יעבור שנייה-שלישית.

משה גפני: הוא יעבור.

משה גפני: ואם הוא לא יעבור, יש לנו סעיף 9.

משה גפני: אני רוצה לגמור את זה במושב הזה.

זהבה גלאון: הבנתי.

זהבה גלאון: תביא את השר ביום שני, ואז נחליט.

משה גפני: אם אני לא מביא את השר כי הוא לא רוצה לבוא?

זהבה גלאון: אז אני אזרום אתך.

משה גפני: החוק הוא בשביל השר?

משה גפני: החוק הוא בשבילנו.

זהבה גלאון: עובדים עלינו בעיניים.

רחל עזריה: כבוד היושב-ראש, אני חייבת לומר לך שחתומים על החוק הזה - - -

משה גפני: רועי, אתה רוצה להגיד מה יקרה אם החוק הזה עובר?

<רועי ישראל קרת: אם החוק בנוסח של חבר הכנסת גפני עובר קריאה שנייה וקריאה שלישית עד אוגוסט, לעניין הביטוח הלאומי הגיל ייעצר ב-62.

<רועי ישראל קרת: אם לא עובר שום דבר עד אוגוסט, בכל מקרה הגיל מתחיל לעלות בחזרה ל-64.

<רועי ישראל קרת: אם הנטייה של הוועדה היא לעצור את הגיל ב-62, הדרך ההגיונית היא להעביר את החוק של חבר הכנסת גפני עכשיו.

<רועי ישראל קרת: אני מתנצל, אני חייב ללכת.

אורלי לוי אבקסיס: בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

<רועי ישראל קרת: בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

משה גפני: מה יקרה ב-31 בדצמבר אם החוק הזה עובר?

<רועי ישראל קרת: קודם כול, שוב, התאריך הרלוונטי מבחינת הביטוח הלאומי הוא אוגוסט.

משה גפני: דבר כללית.

<רועי ישראל קרת: מה שיקרה בדצמבר הוא מה שקרה קודם באוגוסט.

<רועי ישראל קרת: אם החוק עובר עד אוגוסט, הגיל נעצר ב-62.

משה גפני: זה ברור.

מיקי רוזנטל: יש לי הצעה.

משה גפני: מה ההצעה?

אורלי לוי אבקסיס: בדצמבר כבר העליתם בארבעה חודשים.

<שגית אפיק: אורלי, הם לא מעלים.

אורלי לוי אבקסיס: ארבעה חודשים כבר נכנסים - - -

<שגית אפיק: לא נכנסים.

<שגית אפיק: הם יוציאו מכתבים בעוד שבועיים אם החוק הזה לא יעבור.

<שגית אפיק: זה המצב.

<שגית אפיק: אבל אם ההצעה הזאת תעבור, הם יעצרו גם אצלם.

אורלי לוי אבקסיס: זאת השאלה - - -

משה גפני: מיקי, בבקשה.

מיקי רוזנטל: כדי להסיר את החשש המוצדק של זהבה, מכיוון שמדובר פה בחוקים וכל מיני תעלולים, שלא צריך לחזור עליהם, נעביר עכשיו בהכנה לקריאה ראשונה, זהבה תגיש רביזיה על הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: עד יום שני הבא לא נעשה שום דבר.

מיקי רוזנטל: אם השר יבוא – סבבה, מציון.

מיקי רוזנטל: שכנעת אותו, יבוא.

מיקי רוזנטל: לא שכנעת אותו – הרביזיה שמורה רק לה.

מיקי רוזנטל: רק לה.

מיקי רוזנטל: אתה לא תעשה רביזיה בעוד חמש שדקות, אלא הרביזיה תהיה שמורה בידה כדי למנוע תעלולים.

משה גפני: בסדר, עד יום שני.

שלי יחימוביץ': אפשר להזמין את השר?

משה גפני: אפשר.

משה גפני: אני אדבר אתו.

שלי יחימוביץ': הוא אמר לך שהוא לא מעוניין לבוא לוועדת הכספים?

משה גפני: הוא לא אמר ככה, אבל כן.

שלי יחימוביץ': הוא אמר לך שאין לו עמדה?

משה גפני: הוא כתב לי, הוא לא רק אמר לי.

משה גפני: הוא רוצה שהוועדה תחליט.

שלי יחימוביץ': אתה יכול למסור לו שאנחנו רוצים לשמוע את עמדתו?

משה גפני: אני אמסור לו.

שלי יחימוביץ': תגידי לו ששלי יחימוביץ רוצה לשמוע את עמדתו בוועדת הכספים.

משה גפני: אני מתחייב בלי נדר להגיד לו ששלי יחימוביץ רוצה לשמוע את עמדתו.

שלי יחימוביץ': אני ממש מבקשת שתאמר לו באלה המילים.

שלי יחימוביץ': תאמר לו: אדוני שר האוצר, שלי אומרת שלא יכול להיות שאין לך עמדה בנושא הנשים המבוגרות העניות והחלשות ביותר.

שלי יחימוביץ': לא יעלה על הדעת שאתה רוצה לפגוע בהן.

שלי יחימוביץ': בוא לוועדה ונשמע את עמדתך.

רחל עזריה: בואו נגיד "לא יעלה על הדעת".

רחל עזריה: נכון, אף אחד לא רוצה לפגוע בהן.

אורלי לוי אבקסיס: בשתיקתו הוא פוגע בהן.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת עזריה, החוק לא אומר "חברת הכנסת עזריה", הוא אומר "שר האוצר".

רחל עזריה: אני מבינה.

רחל עזריה: יש פה 15 חתומים, 12 גברים, שלוש נשים בחוק על גיל פרישה לנשים.

זהבה גלאון: קודם שיבוא השר.

יצחק וקנין: רחל, רק אתן דואגות לנשים?

מיקי רוזנטל: רחל, לא כדאי לך להיכנס לזה.

רחל עזריה: אין בעיה.

מיקי רוזנטל: רחל, אני לא רוצה לפגוע בשר יותר ממה שצריך.

מיקי רוזנטל: תאמיני לי, אל תעצבני.

משה גפני: תקריאי, בבקשה.

<שגית אפיק: הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – הצמדת גיל הפרישה שבחוק הביטוח הלאומי לגיל הפרישה שבחוק גיל פרישה), התשע"ז–2017 זה הסעיף של המנגנון.

<שגית אפיק: היום סעיף קטן (ב) אומר: "(ב) השר יביא לאישור ועדת הכספים - - - לא יאוחר מיום ד' באייר התשע"ז (30 באפריל 2017)," – את זה נתקן עכשיו ל-"(30 בספטמבר 2017)".

<שגית אפיק: זאת אומרת, השר צריך להביא המלצות לוועדה עד 30 בספטמבר 2017.

<שגית אפיק: זה בסעיף קטן (ב).

<שגית אפיק: בסעיף קטן (ג), ועדת הכספים של הכנסת תיתן החלטתה בעניין המלצות השר.

<שגית אפיק: היום זה עד יום 31 ביולי 2017, זה יתקון ל-31 בדצמבר 2017.

<שגית אפיק: בסעיף 6(3) שמתייחס לאישה שנולדה בחודש אוגוסט 1955 גם צריך לעשות התאמות לאור זה שאנחנו דוחים ל-31 בדצמבר.

<שגית אפיק: זו התאמה של הלוח של חוק הביטוח הלאומי ללוחות בחוק גיל פרישה, בהתאמה עם המנגנון של סעיף 9.

<אפרת פרוקציה: אנחנו עושים התאמה עם מה שיש בביטוח הלאומי.

<שגית אפיק: אם דוחים לדצמבר, את צריכה לתקן גם את התוספת, אז נתקן גם את המועדים בתוספת.

<שגית אפיק: אני אקרא את החודשים.

<שגית אפיק: תחילה ביום הפרסום.

<שגית אפיק: כרגע לא ניגע בשנייה שלישית.

<שגית אפיק: בשנייה שלישית ניגע.

משה גפני: מי בעד אישור?

זהבה גלאון: יש לי שאלה טכנית ליועצת המשפטית.

זהבה גלאון: אם אני רוצה להגיש רביזיה, אני צריכה להצביע נגד החוק?

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מציע שתצביעי בעד.

משה גפני: הצעת חוק גיל פרישה (תיקון – הצמדת גיל הפרישה שבחוק הביטוח הלאומי לגיל הפרישה שבחוק גיל פרישה), התשע"ז–2017, זה הצעות חוק משולבות, גם ההצעה של חברי ועדת הכספים, שאני חתום עליה, גם הצעת החוק של מרב מיכאלי וגם של אורלי לוי.

משה גפני: מי בעד אישור החוק, ירים את ידו.

שלי יחימוביץ': אני מצביעה במקום אראל מרגלית.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: בעד הצעת החוק – פה אחד

משה גפני: הצעת החוק אושרה לקריאה הראשונה.

זהבה גלאון: רביזיה, אדוני.

זהבה גלאון: אנחנו מתלים אותה בנוכחותו של - - -

משה גפני: לא מתלים אותה בנוכחותו, הוא יכול לא לבוא.

משה גפני: אז נחליט מה עושים.

משה גפני: את לא יכולה לחייב את שר האוצר לבוא.

זהבה גלאון: יש לי שאלת תם לפני שאנחנו הולכים.

זהבה גלאון: לא יותר פשוט היה להביא את השר במקום לחוקק?

משה גפני: אני לא יכול להביא אותו.

מיקי רוזנטל: צו מעצר...

זהבה גלאון: מה זאת אומרת שאתה לא יכול?

זהבה גלאון: עשית את מתווה הכותל, את זה אתה לא יכול?

משה גפני: מה שנכון – נכון.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.

משה גפני: אני מודה לכם.