ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 736, 2017-06-20 11:30

משה גפני: אני עובר לסעיף הבא בסדר היום.

משה גפני: אל"ף, אני מקדם בברכה את מנכ"ל משרד הכלכלה, שי רינסקי, שהניסיון שלי בעבר איתו, מהתפקידים הקודמים שלו, שמה שהיינו מחליטים, זאת אומרת, מה שהוא היה מחליט ואני הייתי אומר כן, היה מתבצע, ולכן אני אופטימי לגבי המפעלים שעליהם אנחנו דנים היום.

משה גפני: אני מברך אותך על כך שאתה פה לראשונה כמנכ"ל משרד הכלכלה, ואני מברך אותך שתצליח בכל מה שתעשה.

משה גפני: אני מקדם בברכה את אלון דוידי, ראש עיריית שדרות, שנמצא כאן איתנו.

משה גפני: אני מבין שהנושא הזה הוא מבחינת

משה גפני: כם נושא חשוב מאד.

משה גפני: כמו הדברים האחרים שאתה מטפל בשדרות, הטיפול בעניין הזה גם צריך להיעשות באופן מאוד רציני ומאוד משמעותי, לא לתת שיהיו פיטורי עובדים בשדרות.

משה גפני: אלה הצעות גם שלי וגם של חבר הכנסת מיקי לוי.

משה גפני: אני אתחיל.

משה גפני: אני אאפשר למיקי לוי אחרי זה.

משה גפני: המציאות הזאת שבה מפעל חברת סינרג'י נקלע לקשיים - אני מבין שיש כמה סיבות.

משה גפני: אחת הסיבות היא שחברת החשמל הפסיקה להזמין אצלכם כבלים, נכון?

<אפריים קולטין: היא הורידה את היקף הרכישות.

משה גפני: והמשמעות של העניין היא שכתוצאה מזה המפעל נקלע לקשיים, מגיעים פיטורי עובדים וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים לבקש ממך לעצור את פיטורי העובדים, לתת איזה פסק זמן שאנחנו נוכל להתמודד עם הנושא הזה.

משה גפני: אצלי, על כל פנים, בקדנציה הקודמת שלי כיו"ר ועדת כספים בכנסת ה-18, ואני היחיד שלא אומר את זה בגלל פריימריז, לא נסגר מפעל במדינת ישראל - לא תע"ש שהיה בקשיים, לא פרי גליל שהיה עם - - - העצמאות במצפה רמון.

משה גפני: עשינו הכל כדי שהמדינה תהיה בעניין.

<קריאה: נעלי בריל.

משה גפני: נעלי בריל.

משה גפני: הרבה מאוד.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות שאני לא רוצה שחס וחלילה תקרה הפעם - שמפעל ייסגר, או שיצמצם את מספר העובדים.

משה גפני: אנחנו נעשה הכל על-מנת שהבעיה תבוא על פתרונה, ואני מבקש פסק זמן שאנחנו נוכל להתמודד עם התופעה הזאת.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: יחד איתך נזעקנו לנושא הזה של חברת סנרג'י ופיטורי העובדים.

מיקי לוי: מ-175 עובדים הולכים, כנראה, לצמצם ולהגיע ל-50 עובדים.

מיקי לוי: כשקצת צללתי לתוך העניין, מסתבר שהשוק הזה של כבלים נפתח לייבוא זול מתורכיה והחברה, כנראה, אינה יכולה להתמודד במחיר.

מיקי לוי: יש הפרש של 20% בערך.

מיקי לוי: היקף הקניות הוא בערך 800 מיליון שקל של ייבוא מתורכיה, ו-100 מיליון שקל קניות מקומיות.

מיקי לוי: כמעט מיליארד שקל.

מיקי לוי: זה המון כסף.

מיקי לוי: אנחנו מדברים על מפעל שנמצא בעיר שדרות, בעוטף עזה, מפעל שמעסיק 175 עובדים.

מיקי לוי: אנחנו ככנסת ישראל, כנבחרי ציבור, לא יכולים לתת למפעל הזה להתמוטט.

מיקי לוי: כמה מפעלים אנחנו יכולים עוד לשלוח לשדרות, לעוטף עזה ולשתולה - לצורך העניין, אותו מפעל מתכת שטיפלנו בו בשתולה?

מיקי לוי: כנראה שלא נוכל לספור אותם על יותר מיד אחת.

מיקי לוי: כמו שאמרתי, מדובר כמעט במיליארד שקל.

מיקי לוי: כשאני צולל לעניינים אני מוצא שחברת החשמל, שהיא הקליינט הבכיר ביותר, מזמין בהיקף של 800 מיליון - חברת החשמל, חברים, זה כסף ממשלתי - מתורכיה.

מיקי לוי: כשאני צולל יותר, אני אומר, אוקי, חברת החשמל רוצה גם כן להוזיל את מחיר הייבוא.

מיקי לוי: ההפרש בין הכבלים המיוצרים בארץ לבין הכבלים של חברת החשמל הוא בערך 20% פחות לטובת תורכיה, כי שם העבודה יותר זולה, הכל יותר זול.

מיקי לוי: זאת אומרת, ב-20% המחירים של הכבלים בארץ יותר יקרים.

מיקי לוי: כשאתה צולל יותר לתוך העניין הזה, אתה מגלה שבייבוא מתורכיה יש 30% כשל ברמה הטכנית של הכבלים עצמם.

מיקי לוי: אני כבר לא מדבר, וזה בדוק, על הסכנה ועל מה יהיה.

מיקי לוי: אם יש 30% כשל על 800 מיליון שקל, שזה 240 מיליון שקל, מישהו מחזיר את הכבלים ומחליף?

מיקי לוי: אם אני לוקח 20% שיקר יותר בארץ, ההפרש בין שניהם, בסופו של דבר, הוא 80 מיליון שקל לטובת הייצור בארץ, כי הייצור בארץ ברמה הרבה הרבה יותר גבוהה.

מיקי לוי: עכשיו, המפעל הזה מוגדר כמפעל נחוץ ברמה הלאומית.

מיקי לוי: אם מחרתיים יקרה לנו משהו עם תורכיה, כמו שהיה כבר בעבר, מה בדיוק תעשה חברת החשמל?

מיקי לוי: תתחיל לחפש באירופה כי המפעל הזה ייסגר?

מיקי לוי: ואנחנו נשלח 175 עובדים הביתה?

מיקי לוי: זה מה שיקרה.

מיקי לוי: ואני באמת שואל, גם את אנשי משרד הכלכלה, את אדוני המנכ"ל שי - שיהיה לך במזל טוב ובהצלחה אנחנו מאחלים לך.

מיקי לוי: ההצלחה שלך היא ההצלחה שלנו - ובעיקר את חברת החשמל, מי לוקח אחריות פה?

מיקי לוי: אני לא מבין את העניין הזה - מיליארד שקל כספי מדינה, בסופו של דבר 800 מיליון הולכים לתורכיה.

מיקי לוי: לא מספיק שהולכים שם ישראלים לבלות במקום לבלות באילת, זה מה שגם קורה עכשיו?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר וחיים ילין נרשמו, ואחרי זה - -

עודד פורר: תודה, אדוני, אני אהיה בקצרה.

עודד פורר: אני חושב שאם אנחנו רוצים, ואני לא אכנס עכשיו לתוך כל הנתונים - - הסיפור של הייבוא בהיצף מתורכיה קיים בעוד מספר נקודות, יש לנו עוד כמה מפעלים שהתלוננו על הסיפור הזה.

עודד פורר: אני רוצה לברך את חברי שי, כמו כולם.

עודד פורר: ישבתי גם אני פעם בישיבה כמנכ"ל חדש, בירכו אותי כולם, ובזה זה נגמר.

עודד פורר: אני אומר לך, אני שמח שאתה שם.

עודד פורר: תשמע, הסיפור הזה של ההיצף מתורכיה לא יכול להמשיך - שאנחנו לא גובים את אותו מכס, שהם לא מקיימים את ההסכמים איתנו.

עודד פורר: הם גובים מכס על המוצרים הישראלים שנמכרים שם, וכאילו הכל בסדר.

מיקי רוזנטל: זה היה בפיניציה.

מיקי רוזנטל: זה עלה פה בוועדה.

עודד פורר: צריך לעצור את העניין הזה.

מיקי רוזנטל: בפיניציה זה היה.

מיקי רוזנטל: אני במקרה הזה לא מכיר, אבל בפיניציה זה בהחלט היה ככה.

מיקי רוזנטל: הם הכריזו, סליחה שאני קוטע אותך, על היצף של פיניציה בתורכיה - וגבו שם מיסים גבוהים.

עודד פורר: האבסורד הוא שבהסכמי סחר, שיש שני צדדים להסכם.

עודד פורר: אם צד אחד לא מקיים, בואו נעמוד זקופי קומה, נחתוך את זה, ותאמינו לי שבסוף גם הם יקיימו וגם אנחנו נקיים.

עודד פורר: לא צריך לפחד מהעניין הזה.

עודד פורר: זו הקריאה שלי אליכם, למשרד הכלכלה.

עודד פורר: הצד השני - אני רוצה לבקש מהוועדה שתפנה לשר האחראי על חברת החשמל - בוודאי בדברים שקשורים בתוך המדינה אין שום סיבה שחברת החשמל לא תקנה מתורכיה ותמשיך להנציח את המצב האבסורדי.

משה גפני: פניתי גם במכתב לשר אלי כהן, הוא שר הכלכלה.

משה גפני: אם יש צורך, אני יכול לפנות גם לשר שטייניץ.

משה גפני: דיברתי עם אלי כהן ואני חושב שהמשרד צריך לטפל בעניין הזה, זה המשרד המופקד לנושא הזה.

משה גפני: המנכ"ל פה.

עודד פורר: בסדר.

עודד פורר: המשרד צריך לפעול, אולי, מול השר.

עודד פורר: יש שר ממונה על חברת החשמל, הוא זה שאחראי עליהם.

משה גפני: אני מסכים.

עודד פורר: אלה הדברים שיש לי לומר, האופרטיביים, שאפשר לעשות.

משה גפני: אוקי, תודה.

משה גפני: חיים ילין, אם אפשר רק בקצרה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, קודם כל נברך את שי.

חיים ילין: ברכות תקבל תמיד.

משה גפני: היה כדאי לך לבוא לפה, תאמין לי.

משה גפני: ברכות זה לא הולך ריקם.

מיקי רוזנטל: אם תפתור את הבעיה, תתחיל ברגל ימין.

מיקי רוזנטל: אתה יודע, אם אתה פותר לנו עכשיו את הבעיה – נגמר העניין.

חיים ילין: הוא עשה לי את החודש ואת המושב המשעמם.

חיים ילין: תראו, אתה העברת עוד משהו - אתה לא זוכר, אבל אני אזכיר לך – והיה דיון פה, וגם החברה הזאת הייתה פה.

חיים ילין: כשאנחנו דנו לפני שנתיים על התכנית של עוטף עזה אחרי "צוק איתן", באחד הסעיפים, שזו תקנה שהגיעה לפה, הייתה עדיפות לכל המפעלים בעוטף עזה ב-15% מהמחיר להשתתף במכרזים.

משה גפני: נכון.

חיים ילין: אתה העברת את התקנה הזאת.

חיים ילין: העברנו אותה פה.

חיים ילין: אמרנו, חבר'ה, אתם רוצים בסוף להביא עוגנים ולשמור על מה שיש?

חיים ילין: תנו לנו את האפשרות להתמודד.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: ואני אסביר לך עכשיו למה.

חיים ילין: לכל המפעלים בעוטף עזה יש חובה למגן את עצמם.

חיים ילין: המיגון, הממשלה לא נותנת כהחלטת ממשלה.

חיים ילין: הם צריכים לבד לבוא ולהוציא, ויש מפעלים שהוציאו 2,3 ו-4 מיליון שקל למגן את עצמם.

חיים ילין: זו הוצאה שלא קיימת בשום מקום במדינת ישראל, רק שם.

עודד פורר: גם לא בתורכיה.

עודד פורר: גם בתורכיה הם לא מממנים.

חיים ילין: כן, זה נכון.

עודד פורר: זה המצב.

חיים ילין: עכשיו תראה, אפשר לא ללכת למלחמות.

חיים ילין: זו תקנה שתואמה עם משרד הכלכלה.

חיים ילין: אפשר לבוא ולהגיד: 15 – אם אלה הפערים כפי שמיקי אומר, אז יאללה קדימה, בואו נשנה את התקנה ל-25%, ואז אין לתורכים מה לעשות פה יותר.

חיים ילין: לא צריך אוצר, לא צריך אף אחד.

חיים ילין: גפני, זה כל מה שצריך - לתקן מ-15 ל-25, ובזה זה נגמר.

חיים ילין: זה אחד.

מיקי רוזנטל: גם התחרות היא ערך חשוב, אל - - -

חיים ילין: זה אחד.

מיקי לוי: בארץ מוכרים ב-30% יותר מאשר מוכרים בתורכיה, כדי להציף את השוק פה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים לשנות תקנה, אנחנו יכולים לעשות חוק.

משה גפני: אנחנו לא שם.

חיים ילין: משרד הכלכלה הוא אחד הרגולטורים ואחד המשרדים החשובים בחירום.

חיים ילין: שום דבר במדינה לא זז.

חיים ילין: המפעל הזה הוא מפעל שהוגדר כמפעל חירום.

חיים ילין: עכשיו מה המשמעות?

חיים ילין: המשמעות היא שאם אנחנו נמצאים בעימות, אנחנו חייבים שהמפעל, והרבה מאוד מפעלים, יספקו לנו גם כשנופלים טילים, אין פה מה לעשות.

חיים ילין: קטונתי להבין את חברת החשמל, באמת קטונתי.

משה גפני: תיכף נשמע אותם.

חיים ילין: כי אם הוא מפעל שהוכרז כמפעל חיוני והוא כזה, לא יכול להיות שזה לא בתוך ההגדרות של חברת החשמל.

מיקי לוי: אני לא רוצה להגיד בכמה כסף הם חתמו על הגז, ומי משלם את הגז.

מיקי רוזנטל: עזוב, זה לא שייך.

חיים ילין: אנחנו באים עכשיו לטפל במפעל הזה עצמו.

מיקי רוזנטל: חבר'ה, בואו נמצא פתרונות.

חיים ילין: לכן יש לנו כמה אפשרויות.

חיים ילין: לגבי עוטף עזה.

חיים ילין: חבר'ה, כל מפעל ששם נסגר, אתם לא מבינים מה המשמעות, גם מבחינה מוראלית, גם מבחינת החוסן.

חיים ילין: צר לי שחברת החשמל לא מבינה את הדבר הזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אפרים קולטין, מנכ"ל חברת סינרג'י כבלים.

משה גפני: אם אפשר למקד את הבעיה, לא לדבר מסביב, רק על הנושא.

<אפריים קולטין: אני אמקד.

<אפריים קולטין: דבר אחד להבהיר - באמת סינרגי' היא יצרן הכבלים היחידי במדינת ישראל.

<אפריים קולטין: המפעל הוא למעשה מפעל שהוגדר בתור מפעל בעדיפות לאומית, והלקוח המרכזי שלו והחשוב ביותר שלו היא באמת אכן חברת החשמל.

<אפריים קולטין: חייבים לזכור שכדי שהמפעל יוכל להתקיים בארץ הוא חייב נתח שוק.

<אפריים קולטין: נתח השוק הזה במדינת ישראל נבנה משני מקורות: מקור אחד הוא באמת חברת החשמל, המקור השני הוא למעשה הצריכה של השוק המקומי לבנייה של תשתיות, לבנייה, לבנייה רוויה.

<אפריים קולטין: נקודה אחת צריך לזכור, שמפעלים מהסוג הזה בעולם כולו מבוססים בדיוק כמו שאנחנו מנסים לבנות אותו פה - על הקניות של חברת החשמל המקומית וצריכת השוק המקומי הקרוב להם ברדיוס של עד 1,000 קילומטר.

<אפריים קולטין: אנחנו מוצאים את עצמנו היום במצב כזה שלמעשה במהלך השנים האחרונות, תחת ניצול של פרצות ותקינה, נעשה ייבוא אגרסיבי, מאסיבי מאוד, לתוך מדינת ישראל, בצורה כזאת שלמעשה 80% מהכבלים במדינת ישראל מיובאים לארץ במחירי היצף במצב שלמעשה הם אינם עומדים בתקנים.

<אפריים קולטין: בנושא האיכות, כמו שנאמר פה קודם, אין ויכוח על הנושא שלפחות ואולי יותר מ-30% מהכבלים שמגיעים מתורכיה אינם עומדים בסטנדרטים.

<אפריים קולטין: והיה ויכולתי אני לעשות את אותו הדבר ולמעשה להוריד את איכות החומרים, כמויות חומרי הגלם ולא לעמוד בדרישות התקן, הייתי הופך להיות רווחי בהינף יד, תוך לילה אחד.

<אפריים קולטין: הייתי למעשה באותו זמן גם מסכן את בטיחותם של כל אזרחי מדינת ישראל, אבל זה כבר סיפור אחר שאותו אנחנו מרשים באמת לקרות כשאנחנו מייבאים את הכבלים מתורכיה.

<אפריים קולטין: הנושא השני הוא הנושא של ההיצף.

<אפריים קולטין: אנחנו יודעים בוודאות שהמחירים בתורכיה, הכבלים נמכרים בין 30 ל-50 אחוז יותר מאשר הם נמכרים במדינת ישראל.

<אפריים קולטין: אנחנו הגשנו תלונה לממונה.

<אפריים קולטין: אמנם היא הוגשה רק ב-6.6, אבל הגשנו תלונה בנושא הזה.

<אפריים קולטין: הנושא השלישי הוא שאנחנו בעצמנו בדקנו את האופציה, אמרנו, תראו, אם אנחנו מתייאשים פה, גם אנחנו נשחק את המשחק, נביא את הכבלים מתורכיה.

<אפריים קולטין: נסענו לחברה תורכית, שאלנו אותה שאלות לגבי האיכויות, איך הם עובדים, ומה מקור חומרי הגלם שלהם.

<אפריים קולטין: הסתבר שמקור חומרי הגלם שלהם הוא למעשה מרוסיה, אוזבקיסטן וצ'ילה.

<אפריים קולטין: הם אינם עומדים למעשה בכללי מקור ובכך מפרים את הסכם הסחר עם מדינת ישראל.

<אפריים קולטין: עוד עשינו בדיקה נוספת.

<אפריים קולטין: באנו ואמרנו, אם כל כך טוב בתורכיה, למה שאנחנו לא נייצא פשוט לתורכיה, ואז לא נמכור בישראל.

<אפריים קולטין: נאמר לנו בצורה מפורשת – למען האמת עוררנו גיחוך וצחוק מאוד מתמשך – תקשיבו, אין לכם סיכוי בחיים, מכון התקנים התורכי לא ייתן לכם להיכנס.

<אפריים קולטין: משם נפלה האופציה הזאת, היא בכלל לא קיימת.

<אפריים קולטין: לכן אנחנו באים היום ואומרים: תראו, הבקשה שלנו מהמדינה היא למעשה אחת - לנתב את כספי משלם המיסים לקניה של כבלים במפעל שחייב להתקיים כזכות לאומית במדינת ישראל.

מיקי לוי: כחול לבן.

<אפריים קולטין: הדבר השני, אנחנו מבינים שישנה חקיקה, ישנם תהליכים, ישנן מגבלות רגולטוריות שחייבים לעמוד בהן ושמשרד הכלכלה עושה כמיטב יכולתו ומנסה לקדם אותם עד כמה שהוא יכול, אבל ניתן גם לזרז תהליכים.

<אפריים קולטין: אם אנחנו נעבוד בקצב הרגיל שדברים עובדים היום, אנחנו פשוט לא נגיע בחיים לסוף התהליך.

<אפריים קולטין: לכן בכל נושא החקירה של תביעות ההיצף, בכל הנושא של אי עמידה בהסכמי הסחר אנחנו מבקשים לזרז את התהליכים.

<אפריים קולטין: ובנושא התקינה - צריך למעשה ליצור סיטואציה כזאת שכל חומר שנכנס למדינת ישראל נכנס תחת תווי תקן, הוא נבדק בנמלים, במכולות שנכנסות, ואין פה את כל ה"פוילישטיקים" שאנשים מכירים היטב, מי שבתחום הזה יודע שנעשה.

<אפריים קולטין: החוק קיים, צריך רק לקיים אותו – לבוא ולמעשה להעניש את מי שעובר על החוק בצורה החמורה ביותר, לפרסם את זה בעיתונים שידעו שאכן זה קורה ויפסיקו להעלים מס.

מיקי רוזנטל: תקשיב, הצד השני של המטבע – אני, כמובן, בעד ייצור ישראלי והעובדים הישראלים, אין בכלל שאלה, אנחנו רוצים לעודד את זה, אבל אתה מונופול.

<אפריים קולטין: לא.

מיקי רוזנטל: אתה לא מונופול?

מיקי רוזנטל: אתה אומר שאתה היצרן היחיד?

<אפריים קולטין: אני לא מונופול.

מיקי רוזנטל: אתה היצרן היחיד.

<אפריים קולטין: אמרתי שאני היצרן היחידי.

<אפריים קולטין: לא ביקשתי להרוס את הייבוא.

מיקי רוזנטל: רגע, שנייה, חבר, אנחנו בעדך, לא נגדך, אבל השאלה היא כזאת: מאחר ואתה היצרן היחידי, אתה מוכן לפיקוח מחירים, אתה מוכן לדברים אחרים?

<אפריים קולטין: מיקי, אני לא היצרן היחידי.

מיקי רוזנטל: אז לא הבנתי.

משה גפני: תסביר.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להגן על העובדים, אבל אנחנו לא מוכנים שבגלל הדבר הזה הצרכן הישראלי ישלם יותר על הכבלים.

<אפריים קולטין: ישנן שתי תשובות לזה.

<אפריים קולטין: אחת, למדינת ישראל נכנסים מיליארד שקל בשנה של כבלי חשמל.

<אפריים קולטין: אני לא מבקש לספק יותר מאשר 240 מיליון מתוך המיליארד הזה, כך שאין מצב בחיים שאני הופך להיות מונופול.

<אפריים קולטין: הנקודה השנייה, והיה ואני נסגר, מה שקורה באותו רגע - האיזון בשוק מופר.

מיקי רוזנטל: הצד הזה ברור לי.

<אפריים קולטין: זה שהוא ברור זה בסדר גמור, אבל אני רוצה להגיד אותו.

<אפריים קולטין: צריכים להבין, מחיר הכבלים במדינת ישראל יעלה מיד.

<אפריים קולטין: האיכות לא תשתנה, היא תהיה אותו זבל שמגיע לפה ואותה סכנה ברורה ומיידית שכולנו חשופים אליה.

<אפריים קולטין: עד שלא נראה את זה בטלוויזיה אף אחד לא יבין את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: ראש העיר אלון דוידי, בבקשה.

<אלון דוידי: בוקר טוב לכולם.

<אלון דוידי: היושב-ראש, הרי מה מדובר פה?

<אלון דוידי: אין פה רעים וטובים.

<אלון דוידי: הרי גם שי, שאנחנו מכירים אותו ואני מברך אותו - באמת מברכים שיש אדם יקר שמגיע להיות מנכ"ל הכלכלה - וגם השר אלי כהן אמר שהוא רוצה לפתור את הבעיה.

משה גפני: נכון.

<אלון דוידי: גם שטייניץ, שהיה אצלי לפני חודש, אומר: "אני רוצה לפתור את הבעיה".

<אלון דוידי: במה מדובר פה?

<אלון דוידי: אני הלכתי וחקרתי את העניין.

<אלון דוידי: אני בודק קודם כל מה המנכ"ל, מה האנשים שעומדים מאחורי המפעל, מה הם עושים.

<אלון דוידי: חבר'ה, מדובר פה באנשים ששפכו כסף על המפעל הזה.

<אלון דוידי: זה לא איזה מפעל שמנסה לעשות פה איזה סיבוב של לקחת הלוואה כמו מפעלים בעבר.

<אלון דוידי: המפעל הזה עבר בעלים.

<אלון דוידי: הבעלים שמו כסף כדי שהמפעל הזה יעבוד.

<אלון דוידי: אני יודע שברוך השם יש כבר את בשורת ההייטק, את בשורת הסייבר של מדינת ישראל והנגב כולו יהיה פורח.

<אלון דוידי: אבל באילו עובדים מדובר?

<אלון דוידי: לא מדובר פה בעובדים בני 25, 23 שעכשיו אתה יכול לעשות להם הסבה מקצועית ולסגור את המפעל.

<אלון דוידי: ותאמינו לי, אם הייתי יודע שלכל העובדים שם אני יכול מחר בבוקר לתת פתרון למה שהם יודעים - אין להם שום פתרון.

<אלון דוידי: עובדים בני 50, בני 55, בני 45, אנשים שמפרנסים משפחות.

<אלון דוידי: במה מדובר?

<אלון דוידי: מדובר פה בסך הכל במפעל טוב - דרך אגב, אחד ממשלמי הארנונה הגדולים ביותר שלי – וגם לא באיזה שהוא משהו שנגמר.

<אלון דוידי: זה כולה עובדים טובים, הנהלה טובה.

<אלון דוידי: צריך להגיד, גם הוא עצמו - המנהל לא מדבר פה - בבעיה.

<אלון דוידי: זה לא שההנהלה זרקה את העובדים, ההנהלה גם קיבלה אחריות.

<אלון דוידי: עכשיו אני אומר, לא הגיוני שאנחנו מצד אחד בהחלטת ממשלה נרביץ הטבות - וחיים מכיר את החלטת הממשלה 2017, וכולם מכירים אותה - ואת כל מה שניתן לעיר שדרות ולעוטף עזה, ומצד שני ניקח מפעל כזה של אנשים טובים, מפעל שאנחנו צריכים אותו והוא חיוני לנו גם במלחמות וגם ביום יום, ונזרוק את זה בגלל איזה שהוא - -

מיקי רוזנטל: דוידי, מה הפתרון שבעיניך רצוי?

<אלון דוידי: תראה, גם את חברת החשמל אני לא מחפש, אנחנו מכירים אותם, אבל מישהו פה צריך לסדר את הרגולציה.

<אלון דוידי: משהו פה לא הגיוני.

<אלון דוידי: כי הוא לא מתחרה בתחרות הוגנת.

<אלון דוידי: עכשיו, אני רואה את זה.

<אלון דוידי: מצד שני, מה שחיים אמר:

<אלון דוידי: תלכו לראות בשדרות שבמפעלים שקיבלו את ה-15% תעדוף ממשרד הביטחון יש הזמנות.

<אלון דוידי: ספקטרוניק, אלביט העבירו עכשיו 50 מהנדסים.

<אלון דוידי: אנחנו רואים את זה במפעלים.

<אלון דוידי: אי אפשר לקחת מפעל טוב וסתם לרסק אותו.

<אלון דוידי: אני אומר לך, אם הייתי חושב שהמפעל הזה רע, אם הייתי חושב שהניהול גרוע, אם הייתי חושב שיש פה איזו קנוניה או משהו כזה, לא הייתי פה, אבל זה לא נורמאלי.

<אלון דוידי: אתה מנסה להבין.

<אלון דוידי: תראה, בחייאת ראבק, מה אני אגיד מחר בבוקר לעובדים שלי?

<אלון דוידי: אלה אנשים בני 55,60.

<אלון דוידי: לאן הם ילכו?

<אלון דוידי: מה, אני אעשה להם הסבה להייטק?

<אלון דוידי: למה?

<אלון דוידי: אתם מכירים את זה, אנחנו לא בוכים, אנחנו עובדים קשה מאוד, אבל לא הגיוני שמצד אחד בהסכמי גג אנחנו נבוא ונדבר על אזורי תעשייה חדשים, ומצד שני נקבור מפעלים.

<אלון דוידי: ואני עוד פעם אומר, אני חושב שפה כולם טובים, וניתן לפתור את הבעיה.

<אלון דוידי: אפשר לייצר פתרון מהיר ונכון בצורה של חירום, על מנת שהמפעל ימשיך להתקיים.

<אלון דוידי: תנו לו אופק של 3 שנים, של 4 שנים שיתארגן.

משה גפני: יפה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אחרי זה עורך דין שלמה צרפתי, מנהל אגף הרכש בחברת החשמל.

יצחק וקנין: אני הייתי אומר, חבל להסתובב יותר מידי סביב עצמנו, הדברים ברורים.

יצחק וקנין: לתת עוד הטבה בתעדוף של מפעלים, אני לא מאמין שזה דבר שאפשר להעביר אותו במהירות, וגם היום כבר קיים התעדוף הזה של 15%, וגם הוא עלול להיות בסיכון, כמו שאמר ידידי.

<אלון דוידי: הוא רק במשרד הביטחון.

חיים ילין: נכון, אבל אנחנו הרחבנו, יש הרחבה.

יצחק וקנין: תאמין לי שאני בא ממקום שאני מכיר את זה טוב טוב אז אני יודע.

יצחק וקנין: זה דבר שאני בעדו, אני חושב שצודק לעשות אותו, אבל הנקודה היא פה אחת - אם באמת יש פה כשל במסחר והתעשייה, התמ"ת, בנושא של האיכות של החומר התורכי לעומת החומר שהם מייצרים, אז פה הבעיה.

יצחק וקנין: פה זאת הבעיה.

יצחק וקנין: לא להסתובב יותר מידי סיבובים, כי אני לא רואה שנמצא אותם במקום אחר.

יצחק וקנין: אין לי פתרון שאני יכול לראות אותו הגיוני וסביר שאני יכול לתת איזו העדפה למפעל הזה.

יצחק וקנין: הבעיה זה הדבר הזה.

יצחק וקנין: מכון התקנים קם תחת הפיקוח של המשרד הזה.

יצחק וקנין: הם צריכים לבדוק את הכבלים האלה, אם עומדים בסטנדרטים המקובלים.

יצחק וקנין: בכל זאת, אם אתה מקבל איזה חומר - - תראה, הרבה פעמים מייבאים ביצים מתורכיה.

יצחק וקנין: אני מגדל ביצים.

יצחק וקנין: אני אומר לך שזה עולה פחות.

יצחק וקנין: מביאים אותן לפה, אבל איזו איכות של ביצה מביאים לפה?

יצחק וקנין: זבל.

יצחק וקנין: אני אומר לך, זבל מביאים לפה.

יצחק וקנין: אף אחד לא בודק את זה, העיקר מייבאים.

מיקי רוזנטל: לא, בודקים.

מיקי רוזנטל: המשלוחים האחרונים של הבשר - -

יצחק וקנין: דבר אחד בטוח, עושים פה קופון, מישהו עושה את הקופון.

יצחק וקנין: גם חברת החשמל צריכה להגיד את זה.

יצחק וקנין: את הסטנדרטים האלה היא צריכה לומר לנו, החברה.

משה גפני: עורך דין שלמה צרפתי, מנהל חברת הרכש בחברת החשמל, בבקשה.

<שלמה צרפתי: לעניין הנתונים.

<שלמה צרפתי: אני רוצה קודם כל לפתוח שסינרג'י הוא מפעל מעולה, הוא מפעל קריטי לחברת החשמל והוא מפעל אסטרטגי עבורנו.

<שלמה צרפתי: לעניין הנתונים שהוצגו פה, הם פשוט לא מדויקים.

<שלמה צרפתי: אנחנו רוכשים 70% מסך רכש הכבלים שלנו ממפעל סינרג'י.

<שלמה צרפתי: גם בכסף – אני פה הגעתי עם כל הנתונים - -

מיקי רוזנטל: תגיד את הנתונים בבקשה.

משה גפני: הוא יגיד.

<שלמה צרפתי: בין השנים 2014 ל-2015 הזמנו בפועל ב-125 מיליון שקל מסינרג'י וב-33 מיליון שקל מאחרים, בין היתר מהתורכים.

<שלמה צרפתי: בין 2015 ל-2016, 90 מיליון שקל מסינרג'י ו-46 מיליון שקל מאחרים.

<שלמה צרפתי: ב-2016, בין חודש יולי 2016 עד היום הזמנו בפועל, הוצאנו הזמנות של 86 מיליון שקל מסינרג'י ו-47 מיליון מאחרים.

מיקי רוזנטל: אז זה כבר 50%.

<שלמה צרפתי: בסך הכל ב-3 השנים האלו אנחנו רכשנו, הוצאנו הזמנות של 301 מיליון שקל מסינרג'י, לעומת 126 מיליון שקל מיצרני כבלים אחרים.

<שלמה צרפתי: בסך הכל אנחנו עומדים על 70% הזמנות מסינרג'י.

עודד פורר: אבל המגמה, לפחות ממה שהצגת, היא מגמה שאתה רוכש פחות ופחות מסינרג'י.

<אלון דוידי: ב-2014 אתה באמת רכשת 30/70.

<אלון דוידי: אתה כבר במגמה אחרת לגמרי.

מיקי רוזנטל: נכון, לפי הנתונים שאתה מוסר - -

<שלמה צרפתי: סך הכל 70%, כשלאחרונה, ב-2016, ממכרז גדול מאוד העברנו הזמנות ב-75% לסינרג'י ו-25% לתורכים.

<שלמה צרפתי: סינרג'י קיבלה הזמנה ל-5 השנים הקרובות בסך 270 מיליון שקל.

<שלמה צרפתי: בנוסף לכך, עד סוף 2017 אנחנו אמורים לפרסם שני מכרזים גדולים בהיקף של 550 מיליון שקל.

<שלמה צרפתי: לסינרגי' יש העדפה במכרזים של חברת החשמל של 20%, לא של 15%.

<שלמה צרפתי: הם זוכים להעדפה אצלנו.

<שלמה צרפתי: נכון לרגע זה הנתונים מצביעים על 70% אחורה בשנים האחרונות ו-75% ההתקשרויות הקרובות.

<שלמה צרפתי: במכרזים הקרובים שאנחנו נפרסם עד סוף שנת 2017 הם אמורים להתחרות בעיקר בתורכי, אבל יש להם העדפה תוצרת הארץ של 20%.

<שלמה צרפתי: הכבלים מאוד איכותיים, אנחנו מאוד מרוצים מהם.

<שלמה צרפתי: הנתונים שציין חבר הכנסת מיקי לוי מתייחסים לסך היקף רכישות הכבלים בישראל, לא בחברת החשמל.

<שלמה צרפתי: בחברת החשמל, נכון לרגע זה, זה 70%.

<שלמה צרפתי: הם מאוד חשובים לנו.

<שלמה צרפתי: המפעל הזה מאוד מאוד חשוב לנו.

<שלמה צרפתי: בלעדיהם אנחנו מבינים מה תהיה התוצאה – המחירים יעלו בצורה מאוד משמעותית.

<שלמה צרפתי: בשעת צרה, כשיש סופה, או כשאנחנו צריכים, המפעל הזה עמד לרשותנו 24/7.

מיקי רוזנטל: מה בדבר טענות האיכות?

משה גפני: אני מניח שאתה הולך להתייחס לזה, בגלל שהטענה על האיכות היא טענה - -

מיקי רוזנטל: לא, הטענה של האיכות של הכבלים התורכים.

מיקי רוזנטל: העלו פה טענות, למשל, שהאיכות היא 30% נפל.

מיקי רוזנטל: זה נכון, זה לא נכון, זה מדויק, יש לך נתונים אחרים?

<שלמה צרפתי: אנחנו רוכשים רק כבלים אלינו לחברת החשמל שלמעשה עברו את מכון התקנים ועמדו בתקן.

<שלמה צרפתי: אני לא מתייחס כרגע לכל מה שקורה במדינה.

<שלמה צרפתי: הציוד שמגיע אלינו עבר תקן, ועבר את המפרט הטכני של חברת החשמל.

<שלמה צרפתי: אם אנחנו משווים את המוצרים של סינרג'י לעומת התורכים, המוצרים של סינרג'י יותר איכותיים מכולם.

מיקי רוזנטל: יש חילוקי דעות לגבי הנתונים שהוא מסר מחברת החשמל?

מיקי רוזנטל: זה נכון?

<שמואל גאנדלמן: צריך לסדר אותם.

<שמואל גאנדלמן: צריך להבין את תמונת המצב.

<שמואל גאנדלמן: עד 2015 חברת חשמל לא פיצלה את המכרזים.

<שמואל גאנדלמן: סינרג'י זכתה במכרזים במחיר שהוא הגישה, שהוכיחה 35% מרכיב מקומי ומתוקף העדפה.

<שמואל גאנדלמן: ככה היא התנהלה.

<שמואל גאנדלמן: מ-2015 התופעה של פיצול מכרזים קיימת.

<שמואל גאנדלמן: בעצם יש, אפשר להגיד, 3 מכרזים עיקריים בחברת חשמל בסדרי גודל ששלמה צרפתי ציין.

<שמואל גאנדלמן: המכרזים האלה, בסופו של דבר, יצאו לדרך.

<שמואל גאנדלמן: סינרג'י זכתה מתוקף העדפה, רק נדרשנו לבוא ולהשוות את המחיר למחיר התורכי.

<שמואל גאנדלמן: מעצם זה שלא יכולנו להשוות, מן הסתם, כי המחיר היה משמעותית נמוך יותר, נתבקשנו לתת הנחה מסוימת.

<שמואל גאנדלמן: נתנו את המעט שאנחנו יכולים והמכרז פוצל.

<שמואל גאנדלמן: מכרז של מתח נמוך אלומיניום שהתחיל ב-2015 והסתיים לאחרונה, שזה מכרז של סדר גודל של 60 מיליון שקלים, 40% מתוכו הלך לייבוא ולא הגיע לסינרג'י.

<שמואל גאנדלמן: המשמעות היא איבוד הכנסה של בסביבות ה-30,40 מיליון שקל, כי יש להם אופציה של פלוס 40%.

<שמואל גאנדלמן: אם ניקח את ה-60 מיליון ונוסיף 40%, זה, פחות או יותר, ההפסד של סינרג'י.

<שמואל גאנדלמן: המכרז השני, שזה המתח הבינוני, שם אנחנו מדברים על סדר גודל של קרוב ל-40 מיליון דולר מכרז.

<שמואל גאנדלמן: גם שם היה את אותו תהליך.

משה גפני: מה אתם מבקשים?

<שמואל גאנדלמן: אנחנו מבקשים לא לפצל את המכרזים, לכבד את המחיר שסינרג'י שמה במעטפה כדי להתמודד - כי באותה נשימה יכולנו גם להפסיד ולא לעמוד במכרז - בשביל לקבל אותו עד הסוף מבלי צורך לבוא ולהוריד מחירים.

<שמואל גאנדלמן: אם אנחנו מסתכלים קדימה, כדי שסינרג'י תוכל לחיות, צריך לקחת את המכרזים שקיימים היום על הפרק, למרות שהם מסתיימים איפה שהוא ב-2019, לבוא ולכווץ אותם מבחינת הצריכה לחברת החשמל לכל 2018, כדי שתעמיד היקף מספיק טוב לסינרג'י כדי שהעובדים יוכלו להמשיך לעבוד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שי רינסקי, מנכ"ל משרד הכלכלה.

<שי רינסקי: שלום לכולם ותודה על הברכות.

<שי רינסקי: כבר הזכרתם, אנחנו באמת לא משני צידי המתרס, אלון דיבר על זה.

<שי רינסקי: מדיניות המשרד היא לתמוך, לעזור, לעודד את הפריפריה, בעיקר איפה שניתן, ולכן לא ניתן, לא הגיוני שביד אחת נתמוך ב-50 מיליון שקל באזור התעשייה פה ובעוד סכומים אצל חיים ילין בתפקידו לשעבר.

<שי רינסקי: לכן זה באמת לא הגיוני שיש מפעל שקיים ואנחנו לא נאפשר לו או לא נעזור ונעודד כל מה שניתן.

<שי רינסקי: כשהיינו פה בחוץ אמרתי לאנשי ועד העובדים שאני מרגיש שאני חלק מהוועד.

<שי רינסקי: למה אני אומר את הדבר הזה?

<שי רינסקי: אני ביום העשירי שלי, בלילה קראתי בעיתון על סינרג'י.

<שי רינסקי: בלילה הרמתי טלפון למנכ"ל, אמרתי לו: "מחר ב-08:00 בבוקר תבוא אלי, אני רוצה להבין מה קורה".

<שי רינסקי: לעצם העניין.

<שי רינסקי: יש פה 3 סוגיות שהעליתם אותן.

<שי רינסקי: אנחנו דיברנו בזמנו וגם מטפלים.

<שי רינסקי: אני אספר לכם מה אנחנו עושים.

<שי רינסקי: אחד, כל נושא התקינה.

<שי רינסקי: התלונה שאנשי סירנג'י אמרו לנו היא שיש איכות ירודה או חוסר הלימה בין מה שדווח לבין מה שמגיע בשערי הארץ.

<שי רינסקי: אני יכול לומר לכם, מאז השבועיים האחרונים לקחנו דגימות של כל מכולה שהגיעה לארץ.

<שי רינסקי: אנחנו בתהליך של בדיקה.

<שי רינסקי: אנחנו גם נמשיך לבדוק את זה.

<שי רינסקי: אני מניח שתוך שבועיים עד חודש - סדר גודל של שלושה שבועות, משהו כזה - תהיה לנו תמונה ברורה לגבי האיכות.

<שי רינסקי: המשמעות של הדבר הזה - במידה ובאמת נראה שמה שנאמר לנו הוא נכון, משטר התקינה יהיה שונה, זאת אומרת, יצטרכו לבדוק כל מכולה, כל כבל, מה שלא מתבצע היום.

<שי רינסקי: זה, אני מניח, תוך שלושה שבועות תהיה לנו תשובה סופית לדבר הזה.

<שי רינסקי: זה אחד.

<שי רינסקי: לגבי נושא ההיצף.

<שי רינסקי: הגישו תלונה ב-6.6.

<שי רינסקי: יותר נכון - ב-16.6, יום ראשון האחרון.

<שי רינסקי: תבדוק את זה עם האנשים שלך.

<שי רינסקי: הגשתם אותה מחדש, תבדוק למה.

<שי רינסקי: אני לא רוצה פה להביך אותך, אבל אנחנו איתך בסיפור הזה.

מיקי רוזנטל: הדרך לטפל במחירי היצף היא לא טובה, אתה יודע את זה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים פתרון עכשיו.

<שי רינסקי: חבר הכנסת רוזנטל, זה בכמה רמות.

<שי רינסקי: נושא התקינה, אני מניח שתוך זמן קצר תהיה לנו תמונה ברורה יותר.

<שי רינסקי: לגבי ההיצף, יש דרך איך לעשות את זה.

מיקי רוזנטל: היא ארוכה.

<שי רינסקי: היא יותר ארוכה.

<שי רינסקי: היא לא ארוכה לחלוטין.

<שי רינסקי: לא שנה וחצי.

<שי רינסקי: תוך שלושה חודשים יש סמכות כזאת או אחרת לדעת מה קורה.

<שי רינסקי: לגבי חברת חשמל, מה שנציג חברת חשמל אמר – אני אגיד יותר מזה, ישר כשדיברו איתנו שחברת חשמל יכולה לעזור פה, פניתי למנכ"ל משרד האנרגיה.

<שי רינסקי: במקביל, שר הכלכלה דיבר עם השר שטייניץ וכולם נרתמו לנושא הזה.

<שי רינסקי: אני יודע שבנוסף לנתונים שאמרת - ופה תתקן אותי - , חברת החשמל מתכוונת להכפיל את הקנייה שלה עד סוף השנה, ב-6 החודשים הקרובים.

<שלמה צרפתי: זה כבר בוצע.

מיקי רוזנטל: המכרז עוד לא יצא.

מיקי רוזנטל: ההחלטה התקבלה.

<שי רינסקי: נכון.

<שי רינסקי: יש את זה ממוסמך.

<שי רינסקי: מנכ"ל חברת החשמל שלח לי את זה בכתב, הודיע לנו שבכוונתו להקדים רכש מ-3.5 מיליון שקל בחודש, מה שהיה עד היום, ל-7 מיליון שקל.

<שי רינסקי: בנוסף לזה, כמו שנאמר פה, חברת חשמל מתכננת לצאת למכרזים של כ-550 מיליון שקל בחודשים הקרובים, שזה, אני מקווה, ייטלו חלק בזה.

מיקי רוזנטל: יש פה תקופת ביניים.

משה גפני: תראו, אנחנו לא נסכים – אני יכול לדבר בטובות, אני יכול לדבר ברעות, ואני יכול לחזור על מה שאמרתי בבעיות שהיו במפעלים אחרים.

משה גפני: יש לנו תנאי למנכ"ל המפעל, להנהלת המפעל.

משה גפני: התנאי הוא שכל עוד שאנחנו בעניין, ואני מדבר על פרק זמן של שלושה שבועות–חודש, אתם לא מפטרים עובדים.

משה גפני: מה שפיטרתם אני לא יודע להגיד לכם, אבל אתם לא מפטרים עכשיו.

משה גפני: המדינה נכנסת לעניין.

משה גפני: תיכשל - תיכשל, תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: אני לא מתכוון, הוועדה כאן לא מתכוונת לוותר בעניין הזה.

משה גפני: דיברתי גם עם השר אלי כהן.

משה גפני: אם יצטרכו, אני אדבר עם השר שטייניץ, אבל שי אמר שהשרים דיברו ביניהם, והם כולם בעניין.

משה גפני: מנהל הרכש של חברת החשמל, מר צרפתי, אמר שהם מגדילים את זה.

משה גפני: זה ממוסמך גם.

משה גפני: אנחנו נהיה בעניין.

משה גפני: משרד הכלכלה בודק את התקינה.

משה גפני: סביר להניח שמה שאמרתם נכון, בגלל שקיבלתם שבחים מכולם, גם מחברת החשמל.

משה גפני: אם אכן הם נכונים ויתברר בבדיקה שתמונת המצב היא כזאת - -

מיקי רוזנטל: כמה זמן לוקחת הבדיקה הזאת?

משה גפני: שלושה שבועות, הוא אומר.

משה גפני: אז אם אתה היית לפני חודש די מיואש, אתה יכול להתעודד, אנחנו פה, אנחנו כולנו פה.

משה גפני: כל המפלגות בעניין הזה.

משה גפני: יבוא יום בתוך החודש הזה שאני אגיד לך, תשמע, אנחנו לא יכולים לעזור.

משה גפני: לא קרה לי דבר כזה, אבל אני אומר את האמת - אי אפשר לעזור בגלל בעיות.

משה גפני: אני אומר לך עכשיו מהתמונה הראשונה שעולה מהישיבה הראשונה שעשינו - זה הולך לפתרון.

משה גפני: גם ההתמודדות של מנכ"ל משרד הכלכלה, גם מה שהשר אמר - הוא דיבר איתי כמה פעמים על העניין הזה - גם מה שאומרת חברת החשמל, מה שראש העיר דיבר פה.

משה גפני: אגב, דיברת מאד יפה.

משה גפני: אתה מתאים לכנסת.

<אלון דוידי: - - -

משה גפני: > אני מבקש לתת לנו את החודש הזה, אנחנו נעקוב אחרי מה שקורה מבחינת חברת החשמל, מבחינת משרד הכלכלה, מבחינת המשרדים שנוגעים בדבר, שזה משרד האנרגיה ומשרד התשתיות.

משה גפני: אנחנו נקיים דיון נוסף לאחר שהדברים האלה ייבדקו.

משה גפני: אם אני אשמע שאתם מפטרים עובדים, אני מושך את ידיי.

משה גפני: אצלי העובדים זה הדבר הכי חשוב.

משה גפני: אני יכול אפילו להבין אותך, אבל אני לא במשחק.

משה גפני: כל עוד שאנחנו פה – אני לא יודע מה התכניות שלכם - וההזמנות מוגברות מבחינת ההיקף התקציבי שלהן, תעשו כל מאמץ על מנת שהעובדים ימשיכו לעבוד.

משה גפני: אנחנו בעוד חודש ניפגש, אלא אם כן אתה תתקשר אלי ותגיד לי: תשמע, גפני, כל מה שדובר פה פתאום לא מתבצע.

משה גפני: אז אני, כמו שאני נוהג במקרים האלה, אדבר עם האנשים.

משה גפני: האנשים פה הם ידידותיים למפעל.

משה גפני: היו פה דיונים על מפעלים שהממשלה או החברות שהזמינו דיברו סרה במפעלים ובכל אופן לא הרמנו ידיים.

משה גפני: כאן מדובר על זה שכולם אומרים שאתם מפעל מצוין, שצריך אתכם –גם בחברת החשמל, צריך אתכם גם למדינת ישראל.

משה גפני: אנחנו איתכם.

<אפריים קולטין: אני רק רוצה שתי הבהרות.

<אפריים קולטין: אחת, הבסיס ליכולת שלנו להתקיים זה הנושא שהוזכר פה קודם – שחברת החשמל כשאנחנו זוכים במכרז לא תפצל.

<אפריים קולטין: כשהיא מפצלת, אחוז הרכש שלנו הולך ויורד.

<אפריים קולטין: זה קריטי לנו.

<אפריים קולטין: הצד השני, חייבים לייצר פה תחרות הוגנת, כי אחרת כל המאמץ הזה הוא לא מספיק.

משה גפני: אנחנו לא חוזרים על כל מה שנאמר.

משה גפני: אתה הסברת את עצמך מאוד טוב, אתה לא צריך להגיד פעם נוספת.

משה גפני: חברי הוועדה הבינו.

משה גפני: אם אפילו אני הבנתי, סימן שכולם הבינו.

משה גפני: המשמעות של העניין, שאנחנו עוקבים אחרי זה, אנחנו בעניין, אנחנו לא מחוץ לעניין.

משה גפני: תדע לך, שי הוא איש ביצוע.

מיקי לוי: אולי שי יכול להושיב את שניהם אצלו בתוך המשרד, כדי לתפור את הדברים האלה שעכשיו אמרו.

<שי רינסקי: אני מוכן לבדוק את זה בשמחה ובששון.

משה גפני: אבל יש לי תנאי, והתנאי הזה – תעמדו בו.

משה גפני: כדאי שתעמדו בו.

משה גפני: יכול להיות שאחרי זה, אחרי החודש הזה אתם תחזירו גם עובדים.

משה גפני: הנושא שלנו הוא הנושא של העובדים, הנושא שלנו הוא הנושא של המפעל, בגלל שההתרשמות שלנו היא שהמפעל הוא חיוני גם לחברת החשמל – כי אוי ואבוי אם אתם נופלים, המחירים יעלו כמו אני לא יודע מה, והאיכות תרד - והוא גם חיוני למדינת ישראל.

משה גפני: תודה רבה.