ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 725, 2017-06-12 10:15

משה גפני: בוקר טוב, אנחנו עוברים לדיון בתקנות הדרכונים (תיקון מס' 2), התשע"ז-2017.

משה גפני: מי מציג את תקנות הדרכונים?

<עירית ויסבלום: בוקר טוב, אני מרשות האוכלוסין וההגירה.

<עירית ויסבלום: אנחנו מביאים לרשות הוועדה תיקון לתוספת של תקנות הדרכונים כדי לבצע התאמות שנדרשות מתקופת המבחן לתקופה שבה החוק יחול על כלל התושבים.

<עירית ויסבלום: אני רוצה לתת פה איזושהי סקירה קצרה כרקע.

משה גפני: לא "איזושהי" ולא "קצרה" אלא סקירה ממשית.

משה גפני: אנחנו צריכים לאשר את זה.

משה גפני: בוועדת הכספים בקדנציה הנוכחית, ואני מניח שגם בקדנציות אחרות, לומדים את הנושא לפני שמצביעים.

משה גפני: רוצים לדעת את כל הפרטים.

<עירית ויסבלום: אני אציג את האופן שבו החוק יחול על כלל התושבים וזה משהו שהתחיל כבר ב-1 ביוני.

<עירית ויסבלום: השר בדק את נושא תקופת המבחן טרם שהסתיימה תקופת המבחן, עדיין ב-2016, וקיבל החלטה לגבי אופן החלת החוק על כלל התושבים.

<עירית ויסבלום: תקופת המבחן נמשכה ארבע שנים.

<עירית ויסבלום: בתקופת המבחן קיבלו דרכונים ותעודות זהות ביומטריות תושבים שבחרו בכך, לפי הוראות הצו שהסדיר את תקופת המבחן.

<עירית ויסבלום: מי שהסכים והצטרף בתקופת המבחן, גם טביעות האצבע וגם תמונות הפנים נשמרו במאגר הביומטרי.

<עירית ויסבלום: בתקופה הנוכחית, מה-1 ביוני המצב משתנה.

<עירית ויסבלום: ההחלטה של השר הייתה שלא כל המידע שנשמר בתקופת המבחן יישמר בתקופת החובה.

<עירית ויסבלום: אני אסביר איך החוק יחול על כלל התושבים.

<עירית ויסבלום: כל תושב שיגיע ללשכות מה-1 ביוני ומבקש הנפקה של מסמך נסיעה או תעודת זהות, יקבל את זה במסלול הביומטרי, הנפקה ביומטרית ומסמך זיהוי ביומטרי.

משה גפני: כולם, כל האזרחים מקבלים.

<עירית ויסבלום: כולם, למעט מקרים חריגים מאוד של דרכונים זמניים ותעודות זהות זמניות, אבל אלה באמת החריגים.

משה גפני: מה הם המקרים החריגים?

<עירית ויסבלום: אני אשלים את זה ואז אדבר על החריגים.

משה גפני: טוב, בבקשה.

<עירית ויסבלום: הנפקה ביומטרית פירושה שבשבב תעודת הזהות והדרכון ייכללו טביעות האצבע ותמונות הפנים של התושבים ואילו במאגר הביומטרי ייכללו תמונות הפנים של כל תושבי המדינה שמנפיקים ביומטרי.

<עירית ויסבלום: טביעות האצבעות לא ייכללו כהסדר שבחובה.

<עירית ויסבלום: יש הוראת שעה לחמש שנים שאומרת שמי שמסכים לשמור טביעות אצבע במאגר, טביעות האצבע יישמרו במאגר הביומטרי, ואפשר, כמובן, שלא להסכים.

<עירית ויסבלום: ההבדל בין מי שמסכים לבין מי שלא מסכים הוא שתעודות הזהות והדרכונים של מי שלא מסכים לשמירת טביעות אצבע יהיו בתוקף עד חמש שנים ומי שמסכים לשמירת טביעות האצבע במאגר יקבל תעודות זהות ודרכונים עד עשר שנים.

אחמד טיבי: נאמר לי גם שאתם מבקשים מהם אגרה.

משה גפני: מי שלא נותן טביעות אצבע ישלם קנס כפול.

<עירית ויסבלום: לא, זה לא קנס כפול.

משה גפני: לא, אני לא התכוונתי.

משה גפני: אני רק דיברתי עם טיבי.

משה גפני: הוא ישלם פעמיים בעשר שנים ומי שייתן טביעות אצבע ישלם פעם בעשר שנים.

משה גפני: לא קנס.

<עירית ויסבלום: כי התשלום הוא על הנפקת דרכון.

<עירית ויסבלום: זה תשלום עבור שירות.

<שגית אפיק: למה לא להנפיק לעשר שנים גם אם הוא לא משאיר את טביעות האצבע?

משה גפני: הוא לא רוצה להשאיר טביעות אצבעות.

<עירית ויסבלום: ההבדל בין תוקף של חמש שנים לתוקף של עשר שנים זה בגלל עניין שבשפה המקצועית קוראים לו אייג'ינג.

<עירית ויסבלום: זה לא תחום המומחיות שלי אבל אני אסביר.

<עירית ויסבלום: מומחים שהשר שמע הסבירו שהמאגר מתבסס על תמונות פנים ותמונות פנים זה דבר שמשתנה לעתים קרובות יחסית.

<עירית ויסבלום: שינויים של גיל, השמנה או הרזיה קיצונית, חשיפה לשמש, מחלות וכו' – כל אלה גורמים לשינוי בתמונות הפנים.

<עירית ויסבלום: לכן המאגר הביומטרי, כשהוא מסתמך רק על תמונות פנים, יכול לתת תשובות טוב, מענה טוב יחסית למניעת הרכשות כפולות, כשהתמונה שהוא מקבל היא תמונה של אחת לחמש שנים.

<עירית ויסבלום: אז הוא יכול להשוות תמונה כל חמש שנים לתמונה הקודמת של אותו אדם.

<עירית ויסבלום: לעומת זאת, טביעות אצבע שנשמרות במאגר טובות לתקופה ארוכה.

<עירית ויסבלום: החל מגיל הבגרות טביעות האצבע אינן משתנות ואז המאגר יכול לתת תשובות טובות גם כשזה אחת לעשר שנים.

<עירית ויסבלום: זה ההבדל בין תמונות פנים שמשתנות לטביעות אצבע שאינן משתנות.

<עירית ויסבלום: זה ההסבר המקצועי לכך.

<עירית ויסבלום: עוד דבר שחשוב להגיד במתווה השר הוא שתושב שהסכים לשמירת טביעות אצבע במאגר, יכול בכל עת לבוא ללשכה לרשות האוכלוסין ולהגיש בקשה למחיקת טביעות האצבע שנשמרו במאגר.

<עירית ויסבלום: אז למעשה מבטלים את מסמכי הזיהוי התקפים שבידו ומנפיקים חדשים בתוקף עד חמש שנים.

<שגית אפיק: ואז הוא צריך לעשות הנפקה מחודשת וזה יעלה לו.

<שגית אפיק: זאת אומרת, הוא עשה לעשר שנים, הוא בא אחרי שנתיים ואומר:

<שגית אפיק: אני רוצה למחוק את טביעות האצבע ואז הוא נותן את תווי הפנים ועושה לחמש שנים ומשלם את האגרה מחדש.

<עירית ויסבלום: נכון.

<עירית ויסבלום: כל הדברים שאמרתי כרגע הם דברים שנקבעו בחקיקה, תיקון של חוק החלת אמצעי זיהוי ביומטריים.

<עירית ויסבלום: זה תיקון שעבר בכנסת בסוף פברואר 2017.

<עירית ויסבלום: התיקון לתקנות כהשלמה לכך נעשה במרס 2017 ואנחנו התחלנו ליישם את החקיקה החדשה ב-1 ביוני 2017.

מיקי לוי: ואם מישהו מתחתן ומשנה את שם המשפחה או שלא בא לי על השם שלי, מיכאל, ואני רוצה להיקרא בשם מיקי.

<עירית ויסבלום: אנחנו באמת ניכנס לפרטים ואלה השינויים שאנחנו מציגים היום.

מיקי לוי: ואז הוא גם צריך לשלם?

<קריאה: 90 שקל, רק את העלות של התיקון.

מיקי רוזנטל: חצופים.

משה גפני: למה אתה אומר את זה?

משה גפני: תהיה איש מנומס.

מיקי רוזנטל: חצופים.

מיקי רוזנטל: מנצלים את ההזדמנות שמשלמים את הביומטרי.

משה גפני: רגע, עוד לא התחיל הדיון.

משה גפני: היא אפילו לא הציגה – אל תתרגשי.

<עירית ויסבלום: אני למודת ניסיון.

משה גפני: מה, בוועדה כזאת את למודה?

<עירית ויסבלום: לא, בוועדות אחרות.

<עירית ויסבלום: לאחר שסקרתי את המתווה של השר אנחנו נתחיל להציג את התיקונים.

<עירית ויסבלום: נמצאים פה ממלא מקום המנכ"ל וגורמי המקצוע שישלימו את הדברים ויענו על השאלות.

<עירית ויסבלום: התיקון הראשון שאנחנו מבקשים לא קשור בהכרח לעניין של המעבר לתקופת החובה של ההנפקה הביומטרית, וזה התשלום של אגרה מופחתת בחורף.

<עירית ויסבלום: כרגע המצב בתקנות הוא שמי שמשלם את האגרה המופחתת בחורף יכול לממש את הבקשה עם אותו תשלום עד שלושה חודשים מיום שבו בוצע התשלום.

<עירית ויסבלום: האגרה בחורף היא אגרה מופחתת לתשלום באינטרנט וכבר היום היא מוסדרת בתקנות.

משה גפני: לי אין אינטרנט, מה אני אעשה?

<אלי לוי: יש עמדת שירות בלשכה ואפשר לעשות את זה בלשכה.

<עירית ויסבלום: במקום תשלום באינטרנט אפשר לבצע גם בעמדת שירות שמוצבת בלשכה.

משה גפני: יש בלשכות עמדת שירות?

משה גפני: ברשות המסים גם עשו את זה ובשבוע שעבר קיבלתי תלונה שלעובד עצמאי אמרו שאם אין לו אינטרנט, שלא יהיה עצמאי.

מיקי רוזנטל: מי היה שם בשנים האחרונות?

מיקי רוזנטל: אתה מחכה בתור שבע שעות.

<אלי לוי: ב-2011 הבטחנו ליושב-ראש הוועדה שיהיו בכל הלשכות ואכן, כבר כמה שנים יש בכל הלשכות עמדות שירות שאפשר לשלם בהן, למי שאין אינטרנט בבית.

משה גפני: איפה, ברשות האוכלוסין?

<אלי לוי: כן, בכל לשכות רשות האוכלוסין.

<עירית ויסבלום: אותה אגרה מופחתת, שאפשר היה לממש אותה עד שלושה חודשים מיום ביצוע התשלום באינטרנט, אנחנו מבקשים שינוי שאפשר יהיה לממש את התשלום המופחת הזה עד ה-15 במרס.

<עירית ויסבלום: מה שקרה בשטח הוא שאנשים שילמו באינטרנט בסוף פברואר בתשלום מוזל והגיעו עד סוף מאי במצב שהלשכות עמוסות כי זה כבר קיץ.

<עירית ויסבלום: למעשה נעשה שימוש שלא התכוונו אליו.

<עירית ויסבלום: הכוונה הייתה לעודד את האנשים להגיע בחורף ואלה אנשים שהגיעו למעשה בקיץ.

<עירית ויסבלום: לכן אנחנו רוצים שהתשלום באינטרנט יתבצע כמו שהוא מתבצע היום – אותם חודשים, אותה תקופת זמן – אבל שההגעה ללשכה כדי לקחת את הדרכון בפועל תהיה עד ה-15 במרס.

משה גפני: זה בחורף, כלומר זה תהליך שיימשך גם בחורף.

<שגית אפיק: היום יכולת לקבל את התעריף המופחת, לשלם באינטרנט או בלשכה ולבוא שלושה חודשים לאחר מכן.

<שגית אפיק: לכאורה יכולת לבוא גם במאי.

<שגית אפיק: עכשיו הם אומרים שאם שילמת בתעריף מופחת, אתה חייב להגיע לקחת את הדרכון עד ה-15 במרס.

משה גפני: למה?

<עירית ויסבלום: כדי שזה עדיין יהיה בחורף, כאשר הלשכות לא עמוסות.

<עירית ויסבלום: הרעיון של האגרה הוא לתמרץ את האנשים להגיע בחורף ולא כשהלשכות מפוצצות מאנשים.

<עירית ויסבלום: כדי לשמור על הרעיון והתמריץ הזה, אנחנו רוצים שאנשים יגיעו בתקופת חורף ולא יגלשו לתוך הקיץ.

<שגית אפיק: למה זה שינוי שקשור בביומטרי?

<עירית ויסבלום: זה לא שינוי שקשור בביומטרי.

<עירית ויסבלום: זה שינוי שרצינו גם בפעם הקודמת שהיינו פה ובסופו של דבר לא הגענו להסכמות על כל החבילה, לא בגלל השינוי הזה.

<עירית ויסבלום: הנגיעה של זה להנפקה הביומטרית היא שעד היום אפשר היה לשלוח את הדרכון בדואר ולעשות חידוש באופן הזה בלי להגיע ללשכה בכלל.

<עירית ויסבלום: היום, עם המעבר לביומטרי, כולם חייבים להגיע ללשכה כדי לעשות הרכשה ותשאול.

<עירית ויסבלום: לכן, לא יהיה מצב שאפשר לשלוח בדואר וכולם מגיעים ללשכה.

<עירית ויסבלום: העומס עוד יותר קשה ועוד יותר משמעותי בגלל זה וגם מכיוון שהתהליך לוקח זמן ארוך יותר.

<עירית ויסבלום: לכן יש עוד יותר עניין היום לצמצם את התקופה הזאת כדי שאנשים באמת יגיעו ללשכות בתקופת החורף.

<שגית אפיק: אם התורים כאלה ארוכים ואת אומרת שטביעות האצבע נשארות לשנים רבות, למה לא להנפיק דרכון לשנים ארוכות יותר?

<אלי לוי: לא ניתן מעבר לעשר שנים בחוק הבינלאומי.

<עירית ויסבלום: זאת תקינה שקיימת בכל העולם.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם משהו ואני לא יודע אם אתם ערוכים לעניין הזה.

משה גפני: יש התנגדות גדולה מאוד לביומטרי.

משה גפני: החוק הזה עבר בלחץ קואליציוני.

משה גפני: אילולא הלחץ הקואליציוני החוק לא היה עובר.

משה גפני: זה לא קשור דווקא אליכם.

משה גפני: בנושא בכלל, נושא הביומטרי, אנשים לא מקבלים אותו טוב.

משה גפני: אבל גמרנו, אנחנו אחרי זה.

משה גפני: ב-1 ביוני כל אזרח חייב בתעודה ביומטרית.

משה גפני: ברגע שאתם באים עכשיו עם תקנות האגרות ויוצא מזה כאילו מנוצל הנושא הביומטרי כדי להעלות מחירים, אני לא בטוח שהוועדה תוכל להסכים לזה.

משה גפני: אמר חבר הכנסת מיקי לוי והייתי אומר את זה בעצמי.

משה גפני: במצב רגיל, עד היום, כאשר יש לי דרכון ואני רוצה לשנות פרט מסוים, אני הולך ללשכה ומבקש לשנות את הכתובת אם עברתי דירה והיו משנים לי את זה בכתב יד.

משה גפני: בזה נגמר הסיפור.

משה גפני: היום אני בא ללשכה, כמו שאתם מבקשים שנעשה, ואני מבקש לשנות כתובת.

משה גפני: אני צריך לעשות הכול מחדש.

<אלי לוי: לא, שינוי כתובת אתה יכול לעשות אפילו מהבית ואתה לא חייב להגיע ללשכה.

<אלי לוי: בשינוי מען לא מחליפים תעודת זהות או דרכון, רק את הספח של תעודת הזהות.

משה גפני: זאת אומרת שגם אם יש לי תעודה ביומטרית ואני רוצה לעשות שינוי, שינוי שם.

<אלי לוי: שינוי שם זה משהו אחר.

<אלי לוי: הפרטים שרשומים בתעודת הזהות, אם אתה משנה בהם משהו אתה צריך להחליף את תעודת הזהות.

<אלי לוי: אבל אם זה פרט שרשום בספח, אתה לא מחליף.

<שגית אפיק: אנחנו מדברים עכשיו על הדרכונים ולא על תעודות הזהות.

משה גפני: אם אני רוצה לשנות שם בדרכון, יש לי בעיה?

<אלי לוי: אתה צריך להחליף את הדרכון.

משה גפני: לא, לפני הביומטרי.

<אלי לוי: היו משנים את השם בתוך הדרכון, שמים מדבקה עם שם חדש.

<אלי לוי: אבל זה היה אותו דרכון.

<אלי לוי: היום אתה מקבל דרכון חדש לחמש או לעשר שנים, תלוי אם אתה נותן טביעת אצבעות או לא.

משה גפני: זאת אומרת שמה שעושה הביומטרי, מעבר לבעיות העקרוניות, הוא שאם אני רוצה לשנות משהו בתוך הדרכון אני אצטרך לשלם על דרכון חדש.

<אלי לוי: האגרה שהצענו היא לא אגרה רגילה אלא שליש מחיר.

<שגית אפיק: אם לא עברה מחצית התוקף, כלומר אם יש לו מעל חמש שנים.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה?

<אלי לוי: לקחנו רק את עלות הייצור של המסמך.

<אלי לוי: חישבנו רק כמה עולה לנו לייצר בלי שעות עבודה ועוד דברים.

<אלי לוי: חישבנו כמה עולה לנו לייצר את הדרכון, כשאפילו הפחתנו את זה לקטין.

משה גפני: ואם זה יותר מחצי מהזמן?

<אלי לוי: הוא ישלם רגיל.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה לא אותו דבר?

<שגית אפיק: קודם זה היה פטור, נכון?

<אלי לוי: לפני כן היו עושים את זה באותו דרכון.

משה גפני: רגע, שלא נתבלבל בעניין.

משה גפני: אנחנו מדברים על דבר חדש כתוצאה מהביומטרי.

משה גפני: אם אני בא לפני מחצית הזמן, גם אני צריך לשלם וזאת החמרה כלפי האזרחים.

משה גפני: אם שיניתי את שם המשפחה או שאני רוצה לשנות משהו בדרכון, עד היום לא שילמתי.

משה גפני: הייתי בא, היו משנים בתוך הדרכון ולא שילמתי.

משה גפני: היום אם אדם בא לפני מחצית הזמן, הוא צריך לשלם שליש מהדרכון.

משה גפני: למה שליש?

משה גפני: כי זאת עלות הנפקת הדרכון.

משה גפני: לא בדקנו את זה, אבל אנחנו סומכים שמה שאתם אומרים הוא נכון.

משה גפני: אבל אם אני בא לאחר מחצית הזמן, אני צריך לשלם דרכון שלם ולא את העלות שלו.

משה גפני: למה?

משה גפני: למה לא את העלות?

<עמוס ארבל: כי ממילא רוב הזמן עבר ואוטוטו תצטרך להנפיק דרכון חדש בכל מקרה.

מיקי רוזנטל: אדוני, אני יכול להגיד מילה?

מיקי רוזנטל: תודה.

מיקי רוזנטל: הביומטרי יצר מצב חדש.

מיקי רוזנטל: האזרחים לא ביקשו את הביומטרי, הממשלה החליטה ביומטרי.

מיקי רוזנטל: אני לא נכנס לנושא השנוי במחלוקת כי זה בכלל לא שייך.

מיקי רוזנטל: המדינה החליטה שהיא רוצה ללכת למהלך ביומטרי, זה עולה לה הרבה כסף ועכשיו אתה אומר:

מיקי רוזנטל: אני משית את העלויות האלה על האזרחים.

מיקי רוזנטל: יותר מזה, יש דוגמה נוספת שהיושב-ראש לא נתן.

מיקי רוזנטל: בעבר היית מאריך את תוקף הדרכון לעשר שנים.

מיקי רוזנטל: אוטומטית זה היה לעשר שנים אלא במקרים מיוחדים.

מיקי רוזנטל: עכשיו אתם אומרים ככה: יש עונש ביומטרי – אם אתה נותן טביעת אצבעות וצילום פנים, זה לעשר שנים.

מיקי רוזנטל: אם אתה נותן רק צילום פנים, זה לחמש שנים.

<עמוס ארבל: לא אני אומר, החוק אמר.

מיקי רוזנטל: זה עונש ביומטרי ואין לו שום משמעות אחרת.

מיקי רוזנטל: למה?

<עירית ויסבלום: זה לא עונש ביומטרי.

<עירית ויסבלום: אני רוצה להגיד עוד דבר שאנחנו מכירים וזה לא משהו שמונח על השולחן.

<עירית ויסבלום: תיעוד ביומטרי עולה למדינה באופן יקר לאין ערוך מתיעוד רגיל.

<עירית ויסבלום: לכן יכולנו להעלות את אגרות הבסיס בכלל, אבל את זה אנחנו לא עושים.

<עירית ויסבלום: לא אמרנו שנעלה את כל אגרות הבסיס כי התיעוד הזה מאוד יקר.

<עירית ויסבלום: אגרות הבסיס נשארות באותו סכום ואת ההפרש הזה, המדינה סופגת.

מיקי לוי: אין שינוי בתשלום של האזרח?

<עירית ויסבלום: אין שינוי באגרות הבסיס.

מיקי רוזנטל: מה זה אגרות הבסיס?

מיקי רוזנטל: אבל אתם משנים את הכללים.

מיקי רוזנטל: אם נכון מה שאת אומרת, למה העובדה שאתה מוכן לתת רק צילום פנים, בלי טביעת אצבעות זה לחמש שנים ואם אתה עושה את שניהם זה לעשר שנים.

<עמוס ארבל: אנחנו כבר אחרי זה.

<עמוס ארבל: החוק קבע כך.

<עירית ויסבלום: הסברתי את זה קודם.

מיקי רוזנטל: אתה משית על אדם בתקופה של עשר שנים להנפיק דרכון פעמיים.

מיקי רוזנטל: למה?

<עמוס ארבל: תמונת הפנים לכשעצמה לא מאפשרת לתת דרכון לעשר שנים מבחינת הזיהוי.

מיקי רוזנטל: ההסבר שלכם לא קביל כי השר הבטיח שלא תהיה סנקציה נגד מי שלא רוצה לעשות דרכון ביומטרי.

מיקי רוזנטל: הוא הבטיח את זה ומה שאתם עושים את זה פה עכשיו, זה שאתם מטילים עליו קנס.

<שגית אפיק: מה שאומר לכם חבר הכנסת מיקי רוזנטל הוא שאפילו שהחוק עבר – אגב, זה לא החוק.

<שגית אפיק: השר קבע מכוח החוק שזה יהיה לחמש שנים.

<עמוס ארבל: השר קבע מתווה מאושר בחקיקה.

<שגית אפיק: לדעתי עניין חמש השנים לא בחקיקה.

<שגית אפיק: זה בצו של השר.

מיקי רוזנטל: זה לא יעבור, אנחנו לא נאשר את זה.

<שגית אפיק: חבר הכנסת מיקי רוזנטל אומר לכם שבהנפקה הנוספת, בחמש השנים הנוספות, תעשו פטור וזה בתקנות האלה וזה בידיכם.

<שגית אפיק: זה כאן, בלי אישור הוועדה.

<שגית אפיק: שזה לא יעלה לו, כמו שאמר חבר הכנסת גפני, פעמיים.

איתן ברושי: ההמצאה של חמש השנים היא לא התפתחות חדשה במדע של האנושות.

איתן ברושי: למה תעודת זהות כן?

<עמוס ארבל: ההחלפה של תעודת הזהות היא כל עשר שנים.

איתן ברושי: אבל אין חובה להחליף תמונה בתעודת הזהות כל עשר שנים.

<עמוס ארבל: אם אתה נותן רק תמונה, אתה מקבל לחמש שנים ולא לעשר.

איתן ברושי: לא, במהדורה הקודמת.

<עמוס ארבל: במהדורה הקודמת זה היה רשות.

<עמוס ארבל: הייתה תקופת פיילוט.

<עמוס ארבל: בעבר הרחוק לא היה תוקף בכלל לתעודת הזהות.

איתן ברושי: אתם הגעתם פה למסקנה מרחיקת לכת ולכן יש פה סרבנות.

<עמוס ארבל: היא לא מרחיקת לכת.

<עמוס ארבל: עלות הדרכון הביומטרי, הספרון לבד, עלותו כ-80 שקל יחסית לכ-10 שקלים של דרכון רגיל.

<עמוס ארבל: אלה מכפלות של 800%.

<עמוס ארבל: אלה עלויות הייצור שלו עוד לפני קבלת הקהל ועבודת הפקיד.

<עמוס ארבל: אתה מגיע לעלויות מאוד גבוהות.

איתן ברושי: המדינה ויתרה על דפוס בארי והמדינה השקיעה סכומי עתק בלי דפוס בארי.

<עמוס ארבל: אני לא נכנס לזה.

איתן ברושי: מיקי, הם ויתרו על דפוס בארי ולא היה חסר כסף.

איתן ברושי: לקחתם מכרז שהוא הרבה יותר יקר מדפוס בארי.

מיקי רוזנטל: הוא לא שייך.

מיקי רוזנטל: המדינה החליטה על זה, אבל אי אפשר להעלות לאנשים את האגרות.

<עמוס ארבל: אבל לא מעלים, לא מעלים.

<עמוס ארבל: הבסיס של האגרות נשאר אותו דבר.

מיקי רוזנטל: בעבר יכולתי לחדש דרכון לעשר שנים ועכשיו, בעקבות הביומטרי, אתם רוצים פעמיים.

מיקי רוזנטל: זה לא יעבור פה, עזוב, לא תשכנעו אותי.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בצלאל, ביקשת לדבר.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשאול שאלה, יש לי פריבילגיה שאני יכול עדיין להגיד שאני חדש פה ואני שואל שאלות תם.

בצלאל סמוטריץ': כשמדברים על אגרות בכלל, איך זה נקבע?

בצלאל סמוטריץ': איך יכול להיות שנייר אחד עולה לי 70 שקל, נייר אחד עולה לי 140 שקל ונייר אחר עולה לי 500 שקל.

בצלאל סמוטריץ': הרי אני משלם מס הכנסה, אני משלם מע"מ ובסוף גם אגרת נשימה עוד יבקשו.

מיקי רוזנטל: זה לא הולך לפי העלות אלא לפי הצרכים.

מיקי רוזנטל: בצלאל, אל תהיה תמים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להבין מה העלויות האמיתיות שהדבר הזה עולה למדינה.

בצלאל סמוטריץ': בעיניי לא צריך בכלל לקחת אגרות על הדברים האלה, אבל נניח שרוצים השלמת הכנסה.

מיקי רוזנטל: כל שינוי עולה לך כסף.

בצלאל סמוטריץ': אני חדש פה ואני שואל על הכול.

בצלאל סמוטריץ': זה שחמישים שנה עושים שטויות במדינת ישראל, אנחנו כאן כדי לשנות את זה.

בצלאל סמוטריץ': אין שום היגיון שאזרח שקורס תחת הנטל ומשלם סכומים מטורפים כמסים למדינת ישראל – הוא פוקח את העיניים בבוקר ונשם, לוקחים לו מס – עכשיו הוא צריך דרכון אז עוד פעם הוא ישלם מס.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו הוא ישלם מס פעמיים אם הוא רוצה להחליף דרכון כי החלטנו שאנחנו רוצים ביומטרי.

<עמוס ארבל: זה עדיין בין הזולים במדינות המערב.

משה גפני: גברתי ורבותי, אני מבקש אורך רוח וסבלנות.

משה גפני: חבר ועדה יכול להביע את דעתו.

בצלאל סמוטריץ': גפני, גם לך אחרי שלושים שנה מותר לחשוב מחוץ לקופסה.

משה גפני: להפך, אמרתי להם שיאפשרו לך.

בצלאל סמוטריץ': שלושים שנה אתה מאשר כאן כל בוקר שוד של אזרחים.

בצלאל סמוטריץ': מותר לך גם לחשוב על זה אחרת.

משה גפני: מה שנכון, נכון.

משה גפני: אני אפילו מעביר כסף לחטיבה להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לתת דוגמה.

בצלאל סמוטריץ': לוקחים עמלה של כמעט 1,000 שקל לאדם שצריך להוציא דרכון דחוף בהתראה של יום-יומיים לפני הנסיעה.

בצלאל סמוטריץ': מתי זה קורה בדרך כלל?

בצלאל סמוטריץ': אם יש למישהו מקרה רפואי דחוף, חס וחלילה.

בצלאל סמוטריץ': הוא צריך לטוס למקרה רפואי דחוף, צריך לחלץ מישהו שנשאר, בן משפחה.

בצלאל סמוטריץ': אתה תופס את האדם ברגעים הכי קשים של החיים.

בצלאל סמוטריץ': מי צריך הסדרה של דברים כאלה בהתראה של יום-יומיים?

בצלאל סמוטריץ': מי שיוצא לחופשה ונזכר יומיים קודם, תיקח לו.

<עמוס ארבל: זה לא נכון.

<עמוס ארבל: זה ממש לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אם חלילה מישהו צריך לצאת לעניין רפואי דחוף, הוא יגיע לנתב"ג לעשות דרכון וייקחו לו 1,200 שקל.

בצלאל סמוטריץ': אתה תופס אותו ברגע הכי קשה של החיים שלו, איזו סיבה יש לזה?

מיקי רוזנטל: הוא צודק.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר את זה הרבה על סמוטריץ אבל במקרה הזה הוא צודק.

משה גפני: אוסמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנחנו התנגדנו לחוק של הביומטרי וחשבנו שזה באמת חוק גרוע מאוד.

אוסאמה סעדי: קודם כל הערה, אדוני היושב-ראש וחברי חברי הכנסת, אנחנו מקבלים המון המון פניות מאנשים בגלל התורים הארוכים בלשכות משרדי הפנים.

אוסאמה סעדי: אנשים ממש אחד על השני.

אוסאמה סעדי: אם משרד הפנים עדיין לא התארגן ליישם את החוק הביומטרי ואנשים צריכים לחכות שעות על גבי שעות על מנת לקבל את הדרכון או תעודת הזהות הביומטריים, אנחנו מבקשים ממשרד הפנים – אנחנו בקשר טוב עם משרד הפנים ולא יכול להיות שזה המצב.

אוסאמה סעדי: יש תמונות קשות מאוד של מאות אנשים כמעט בכל הלשכות.

אוסאמה סעדי: כנראה זה תהליך שלוקח זמן, הוצאת הדרכון הביומטרי.

אוסאמה סעדי: שיתארגנו כי אנחנו מקבלים המון המון פניות ותלונות של אנשים.

אוסאמה סעדי: לגופן של התקנות, אדוני היושב-ראש, אני אומר שאם משרד הפנים החליט שהוא רוצה את החוק הביומטרי הזה ומדינת ישראל רוצה ומשרד האוצר רוצה, לא יכולים מצד אחד להגיד לאנשים: אתם יכולים לקבל דרכון לחמש שנים, אבל אם אתם רוצים דרכון לעשר שנים, תשלמו פעמיים.

אוסאמה סעדי: אם המדינה רוצה לעודד את זה, שתספוג את התקציב הזה ולא תטיל את זה על האזרח הפשוט.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אחמד, בבקשה.

אחמד טיבי: אני אהיה קצר, אדוני, הערתי כבר לגבי התשלום הכפול למי שלא מעוניין שטביעת האצבעות שלו תיכלל במאגר הביומטרי.

אחמד טיבי: התנגדנו עקרונית לביומטרי ועכשיו מתגלות עוד סיבות למה ההתנגדות הזאת הייתה במקומה.

אחמד טיבי: אנחנו גם מתנגדים לתביעה של תשלום כפול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סעדי הזכיר את התורים הארוכים והמשפילים שיש בלשכות מסוימות והבעייתית ביותר לאחרונה היא הלשכה בירושלים המזרחית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תוסיף גם את נתניה ואני אדבר על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי שם.

אחמד טיבי: גם נתניה.

אחמד טיבי: יש גם בעכו.

אחמד טיבי: מאז העניין של הביומטרי התור התארך ובמיוחד עכשיו, בחודש הרמדאן, התורים האלה נוראיים.

אחמד טיבי: קשה מנשוא.

אחמד טיבי: לכן צריך למצוא פתרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לעניין התשלום הכפול, מכיוון שזאת הארכה אני לא חושב שיש מקום לבקש תוספת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לספר איך מתייחסים לאזרחים שמגיעים ללשכה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביום ראשון שעבר הייתי בלשכה בנתניה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגענו בתשע וחצי וקיבלנו מס' 415.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשעה 11:30 אמרו לנו שיכול להיות שנוכל להיכנס בשעה שתיים וחצי-שלוש, אבל הודיעו שמי שלא יהיה בפנים בשעה 12:00, גם אם יש לו מספר, לא ייכנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה רוצים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: האזרחים שמגיעים לשם הם בני ערובה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שיש לאדם סידורים אחרים אם הוא צריך לחכות כמה שעות, אבל הוא צריך להישאר בפנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הוא לא שם ב-12:00, הוא לא מקבל את השירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ב-13:15 נכנס מס' 218.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הודיעו: אנחנו לא מקבלים עוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו שבאת, הפסדת יום עבודה, אתה לא יכול להיכנס.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו נתחיל לקרוא מספרים כדי לבוא ולקבל תור למחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלנו מי נתן את ההוראה הזאת ואמרו שקיבלו את ההוראה מירושלים, מלמעלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם לא יכולים לקבל עוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי והתברר שזה קרה לא רק באותו יום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביררתי שם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה בא עם המספר שלך, הוא רושם אותך, נותן לך חותמת ואחרי ארבע הוא יקבע את השעות מתי תגיע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא תגיע, לא תקבל שירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הם לא מוכנים, בואו נדחה עד שהם יהיו מוכנים או שיפתחו סניפים אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מגיע לנתניה, מבחינת השטח שהם צריכים לכסות הם לא יכולים לעמוד בזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים באים ושורפים ימים שלמים לפעמים, או שחוזרים הביתה ולא ממשיכים.

משה גפני: אני מבקש שתבררו את העניין הזה.

משה גפני: אני רוצה תשובות.

משה גפני: גם מה שנאמר על הלשכה בירושלים המזרחית וגם על נתניה, למה זה קורה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: נתתי את התאריך, את היום ואת כל הנתונים כדי שיבדקו.

משה גפני: תבדקו את זה, אני מבקש תשובה.

משה גפני: יכול להיות שיש גם במקומות אחרים אבל אין מי שיתלונן על זה.

משה גפני: מי אדוני?

<יהונתן קלינגר: אני מהתנועה לזכויות דיגיטליות.

משה גפני: בקצרה, בבקשה.

<יהונתן קלינגר: מאוד בקצרה.

<יהונתן קלינגר: אני רוצה לדבר על שני דברים בתקנות שצריכים, לטעמנו, תיקון.

<יהונתן קלינגר: הראשון הוא אגרת סרבנים.

<יהונתן קלינגר: אדם נתן את טביעת האצבעות שלו למאגר והתחרט.

<יהונתן קלינגר: מותר לו היום, לפי החוק החדש, לבקש את מחיקת טביעת האצבעות, אלא שבמצב כזה רוצים לגבות ממנו אגרה מלאה כאילו הוא מנפיק מסמך חדש.

<יהונתן קלינגר: אנחנו מבקשים שהמינימום שיינתן לאדם כזה הוא הנחה.

<יהונתן קלינגר: הדבר השני שצריך לזכור הוא שאלה תעודות אלקטרוניות.

<יהונתן קלינגר: בתור תעודות אלקטרוניות אפשר לכתוב מחדש על הצ'יפ, לשנות אותו ולהשמיש אותן מחדש במקרים מסוימים, במיוחד אם מדובר בתעודה לאותו אדם.

<יהונתן קלינגר: כלומר, השמשה מחדש של תעודה כזאת יכולה לחסוך הרבה כסף ולכן, כשאומרים שהתעודה עולה כסף, אם האלקטרוניקה שעליהן עובדת לעשר שנים, אפשר להשתמש בהן ולא צריך לזרוק אותן לפח.

<יהונתן קלינגר: כך האגרות בוודאות יכולות להיות יותר נמוכות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש שתעשו סדר, מה אתם מבקשים בסך הכול הכללי.

משה גפני: אולי נתחיל עכשיו במה שלא אישרנו בפעם הקודמת.

משה גפני: נעבור על התקנות אחת-אחת, אבל לפני זה אני רוצה לדעת כמה אני משלם אם אני צריך דרכון בדחיפות משום שהוא אבד או נגנב.

משה גפני: כמה זה עולה?

משה גפני: על זה עצרנו את הדיון בפעם הקודמת.

משה גפני: אם הדרכון אבד לי ואני צריך לנסוע בדחיפות.

משה גפני: מה אני צריך לעשות?

איתן ברושי: כמה זה עולה?

משה גפני: רגע, עוד לפני התשלום.

משה גפני: אם אני צריך דרכון דחוף אני מקבל דרכון זמני במקום?

משה גפני: אני צריך לנסוע בדחיפות ואבד לי הדרכון.

משה גפני: לאן אני הולך כדי לקבל את הדרכון במקום?

מיקי רוזנטל: צריך להגיד שזאת הרעה לעומת המצב הקיים.

<עמוס ארבל: זה לא נכון.

משה גפני: מיקי, אני לא מדבר עכשיו על הדרכון.

מיקי רוזנטל: גם בלי לדבר על התשלום, הדרכון הזמני הזה מונפק היום לשנה.

מיקי רוזנטל: הוא היה מונפק לעשר שנים וזאת הרעה.

<עמוס ארבל: אבל יש חוק ביומטרי.

מיקי רוזנטל: התירוץ לא מעניין.

מיקי רוזנטל: לא הבנתם?

מיקי רוזנטל: אתם מעלים את האגרות לאנשים.

<עמוס ארבל: את האגרה הורדנו.

מיקי רוזנטל: הורדתם את זה מעשר שנים לשנה.

משה גפני: מיקי, אמרת את דבריך.

מיקי רוזנטל: זה שינוי לרעה.

מיקי רוזנטל: שבעים שנה זה עבד ככה, מה קרה?

אחמד טיבי: השירות ניתן 24/7?

<אמנון שמואלי: השירות 24/7 למעט יום שבת, החל מכניסת השבת.

אחמד טיבי: למה?

בצלאל סמוטריץ': כי זאת מדינה יהודית, מה זה "למה"?

אחמד טיבי: אבל יש מטוסים שטסים, יש אנשים שהם לא יהודים, אפשר שערבים יעבדו בלשכה בשבת.

אחמד טיבי: יש אפשרות כזאת?

משה גפני: אחמד, יש לנו פה מספיק בעיות גם בלי זה.

אחמד טיבי: אני רציני, אני רציני.

אחמד טיבי: יש פיקוח חיים, אנשים רוצים לטוס.

אחמד טיבי: בשביל מה אתם עושים משהו שהוא חירום?

אחמד טיבי: תגלה הבנה לאחרים, יש אנשים שהם לא יהודים.

אחמד טיבי: לא דתיים.

אחמד טיבי: יהודים חילוניים.

אחמד טיבי: שיעבדו ערבים בלשכה.

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: את כל הבעיות האחרות פתרנו כבר?

מיקי לוי: הוא צודק.

בצלאל סמוטריץ': אחמד, אם אתה רוצה יש במשרד החוץ מוקד לחירום אם יש חירום באמת, לא כי בא לך לצאת לחופשה בשבת.

אחמד טיבי: מי מבקש לשלם 800 שקל בחירום?

אחמד טיבי: מי שצריך.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שגם מישהו שטס לחופשה ואיבד את הדרכון.

משה גפני: בצלאל, אנחנו לא בדיון הזה.

משה גפני: אחמד יעלה את השאלה הזאת ואנחנו נבדוק אותה.

משה גפני: אנחנו לא בסוגיה הזאת עכשיו.

משה גפני: אנחנו עוד הרבה קודם.

<אמנון שמואלי: אני אסיים לתאר את המסלול הראשון.

<אמנון שמואלי: כשיש מקרה חירום כמו ניתוח, פותחים בנתב"ג ומנפיקים.

<אמנון שמואלי: לא לאלה שהיו רשלנים והגיעו בדקה התשעים.

<אמנון שמואלי: לגבי הלשכות – כרגע קבענו 7 לשכות וככל הנראה אנחנו נרחיב את זה לכל הארץ.

משה גפני: 7 לא מספיק.

<אמנון שמואלי: כנראה נרחיב את זה לכל הארץ.

<אמנון שמואלי: ביתר הלשכות, בימים רגילים, כשאתה מגיע למצב שאתה צריך להוציא מעכשיו לעכשיו, אתה מגיע ללשכה ומוציאים לך במקום דרכון זמני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בביקור שלי שם אנשים ישבו וסיפרו לי, אפילו בכו, כי הם היו צריכים לנסוע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם היו ביום ראשון והיו צריכים לנסוע ביום שישי, אבל הם לא היו יכולים לקבל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרו להם: 14 ימי עסקים.

<עמוס ארבל: שבועיים זה הביומטרי.

<שגית אפיק: ביומטרי דחוף.

<שגית אפיק: אבל שיניתם מ-24 שעות לשני ימי עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם ביקשו כל דרכון כדי שיוכלו לצאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרו להם: אתם חייבים רק ביומטרי וזה 14 ימי עסקים.

<אלי לוי: בנתניה לא עושים, זאת לא אחת משבע הלשכות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם ביקשו לצאת.

משה גפני: אם הוא רוצה לנסוע, הוא יכול לקבל מיד במקום בלשכה, בנתניה.

<אמנון שמואלי: לא בנתניה.

<אמנון שמואלי: היא לא אחת משבע הלשכות.

משה גפני: סליחה, בשבע הלשכות.

משה גפני: סליחה.

משה גפני: אתם אומרים שתרחיבו את זה לכל הארץ.

מיקי רוזנטל: הם לא אמרו את זה.

משה גפני: הם אמרו, אמרו.

מיקי רוזנטל: לא לכל הארץ.

מיקי רוזנטל: הם אמרו שישתדלו להרחיב את זה.

<אמנון שמואלי: אנחנו נרחיב את זה בהדרגה.

משה גפני: אתם מתכוונים להעביר את זה לכל הלשכות?

<אמנון שמואלי: מתכוונים להעביר את זה למרבית הלשכות.

<אמנון שמואלי: בלשכות הקטנות בהן יש שני אנשים, לא נרחיב.

איתן ברושי: אל תגזימו, כמות האובדנים לא מחייבת את כל הלשכות.

איתן ברושי: צריך לטפל ברוב ולא במיעוט.

איתן ברושי: צריך לתת מענה אנושי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלה דחופה.

משה גפני: לא, אי אפשר.

משה גפני: לא יתנהל ככה הדיון הזה.

משה גפני: איתן, מספיק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, משפט אחד.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: אני לא מסכים עכשיו.

משה גפני: כמה זה עולה?

<אלי לוי: בנתב"ג 825 לעומת 1,125 שזה היום.

<אלי לוי: בלשכה זה יעלה חצי – 415.

משה גפני: למה 825?

משה גפני: למה הסכום הזה?

בצלאל סמוטריץ': כמה עולה רגיל?

<אלי לוי: רגיל עולה 275.

<אלי לוי: זה פי שלוש מרגיל.

מיקי רוזנטל: <אתה מבין איזה עונש?

מיקי רוזנטל: גם קיצרו לשנה במקום לעשר.

מיקי רוזנטל: תן את זה בעשירית מחיר.

מיקי רוזנטל: זה עלה 1,125?

מיקי רוזנטל: תן את זה ב-125.>

<עמוס ארבל: או שיש דרכון ביומטרי או שאין דרכון ביומטרי.

<עירית ויסבלום: זה דרכון שכל הרמאים ינצלו אותו.

מיקי רוזנטל: כמה דרכונים זייפו עד היום בשבעים שנה?

<עמוס ארבל: אלפים.

<עמוס ארבל: הדרכונים הישראלים הם בין המזויפים ביותר בעולם.

<עמוס ארבל: את הדרכון הישראלי הכי פשוט לזייף.

מיקי רוזנטל: אז אנחנו צריכים להעניש עכשיו את האזרחים?

מיקי רוזנטל: אתה מעניש אותם.

<עמוס ארבל: אנחנו שומרים עליך.

מיקי רוזנטל: אתה מנפיק את הדרכון לשנה במקום לעשר שנים ואתה מוריד את המחיר ב-20% במקום ב-90%.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

<עמוס ארבל: שיוציא ביומטרי ולא בשנייה האחרונה.

בצלאל סמוטריץ': ואם יש לו מקרה רפואי דחוף?

<אלי לוי: זה משהו אחר.

<אלי לוי: יש בתקנות אפשרות.

<אמנון שמואלי: במקרים הומניטריים דחופים, כמו ניתוח, אנחנו לא גובים את זה אלא את המחיר של הלשכה.

<אמנון שמואלי: לא זכור לי מקרה אחד הומניטרי שמישהו טס ולקחנו לו אגרה מוגדלת.

<אמנון שמואלי: לא זכור לי.

משה גפני: רבותי, תודה.

משה גפני: תקרא בבקשה את האגרות.

מיקי רוזנטל: אבל צריך להבין איך הגיעו לסכום של למעלה מ-800.

משה גפני: בסדר, שיסבירו.

מיקי רוזנטל: הם אומרים שזה בגלל העלות.

משה גפני: מיקי, נעבור אגרה-אגרה והם יסבירו.

משה גפני: תודה רבה, בבקשה תקראי.

בצלאל סמוטריץ': הרב גפני, יש פה אמירה שאפשר שתגיד אותה בקול?

בצלאל סמוטריץ': שבמקרה הומניטרי כשבאים ללשכה, לא משלמים את התעריף הגבוה אלא את התעריף הרגיל.

מיקי רוזנטל: בצלאל, זה בתקנון.

משה גפני: בבקשה, תקראי את האגרות.

<עירית ויסבלום: אני אתחיל מהתחלה.

<עירית ויסבלום: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 10 לחוק הדרכונים, התשי"ב-1950 (להלן – החוק), באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, תשמ"ה-1985, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת לפי סעיף 1ב לחוק יסוד: משק המדינה, אני מתקין תקנות אלה: 1.

<עירית ויסבלום: בתוספת לתקנות הדרכונים, התש"ם-1980 – (1) בכותרת הטבלה, בטור ד', במקום "בתוך שלושה חודשים ממועד התשלום" יבוא: "עד 15 במרס באותה שנה".

<שגית אפיק: תסבירי.

<עירית ויסבלום: הנושא של מימוש הנחת חורף יוכל להתבצע כאשר התושב יגיע בפועל ללשכה לצורך הגשת הבקשה עד 15 במרס של אותה שנה, כדי להישאר עם הרציונל של אגרה מופחתת שמנוצלת בתקופת החורף.

<שגית אפיק: במקום תוך שלושה חודשים ממועד התשלום, כפי שהיה עד עכשיו.

<שגית אפיק: אמרנו שזה לא קשור לחלוטין לביומטרי אבל רציתם לעשות את זה עוד קודם.

<עירית ויסבלום: נכון.

משה גפני: מה זה?

<עירית ויסבלום: אלה פטורים שהכנסנו לתקנות לקראת תקופת המבחן ואפשר לעבור עליהם אחד-אחד.

<עירית ויסבלום: הרציונל שלהם היה שבתקופת המבחן, כמו שהסברתי בהתחלה, אנשים שביקשו להשתתף בתקופת המבחן יכלו לבקש הנפקה ביומטרית.

<עירית ויסבלום: ההבנה הייתה שגם אנשים שיש להם דרכון בתוקף ירצו להחליף אותו גם כשהוא עדיין בתוקף.

<עירית ויסבלום: כדי לא למנוע מהם את הרצון להשתתף בתקופת המבחן, ניתן פטור, לדוגמה, לדרכון שיש לו תוקף לפחות עוד שנתיים.

<עירית ויסבלום: הם קיבלו דרכון ביומטרי שמחליף את הדרכון הישן ופטור מאגרה.

<עירית ויסבלום: הרציונל היה, כמו שאמרתי, הפקת מסמכים ללא עלות – אם הדרכון מינימום שנתיים בתוקף – בתקופת המבחן.

<שגית אפיק: הדרכונים בתקופת המבחן היו לתקופה קצרה?

<עירית ויסבלום: לא, לתקופה מלאה של עשר שנים.

<עירית ויסבלום: כשאנחנו עוברים עכשיו לתקופת החובה, אנחנו לא מבקשים שאנשים יבואו להחליף את מסמכי הזיהוי שלהם לפני שפג תוקפם.

<עירית ויסבלום: אנחנו אומרים לאנשים שמי שיש לו דרכון ותעודת זהות בתוקף, לא צריך לבוא ולהחליף עכשיו ויכול לחכות עד תום התוקף.

<עירית ויסבלום: לכן האנשים האלה לא ייפגעו כי אנחנו לא רוצים שהם יבואו להחליף מסמכים טרם הזמן.

<עירית ויסבלום: לכן אנחנו מחזירים את המצב לתשלום אגרה כרגיל, כמו שהיה לפני תקופת המבחן.

<עירית ויסבלום: זה הפטור הראשון.

<שגית אפיק: זאת אומרת שבתום התוקף של הדרכון שהם קיבלו בפטור בתקופת המבחן, הם ישלמו אגרה להנפקה חדשה.

<עירית ויסבלום: לא רק מי שקיבל את הפטור אלא גם תושבים רגילים.

<עירית ויסבלום: מי שלא החליף בתקופת המבחן ויש לו עוד שבע שנים, תשע שנים או כמה שזה, אנחנו לא אומרים לו לבוא עכשיו ולהחליף.

<עירית ויסבלום: אנחנו אומרים לו לחכות, להגיע לקראת תום התוקף ולשלם אגרה רגילה.

<שגית אפיק: ותקבל או לעשר שנים או לחמש, בהתאם למה שתהיה מוכן לתת.

<עירית ויסבלום: נכון.

<עירית ויסבלום: זה הפטור הראשון.

<עירית ויסבלום: הפטור השני היה לאנשים שקיבלו בתקופת המבחן דרכון ביומטרי לתקופה שקצרה מחמש שנים.

<עירית ויסבלום: אם הייתה נדרשת הארכה, הם קיבלו אותה בפטור.

<עירית ויסבלום: למעשה זאת לא הארכה אלא הנפקה חדשה כי דרכון ביומטרי אי אפשר להחליף.

<עירית ויסבלום: הם קיבלו הנפקה חדשה בפטור כדי לא להרע את מצבם יחסית לאנשים שקיבלו דרכון רגיל לתקופה קצרה וההארכה שלהם הייתה נעשית ללא תשלום אגרה.

<עירית ויסבלום: זאת השוואת מצב של אנשים שהצטרפו בתקופת המבחן לאנשים שלא הצטרפו בתקופת המבחן ועכשיו אנחנו מציעים לבטל את הפטור הזה משום שעכשיו המצב יהיה שוויוני לגבי כולם.

<עירית ויסבלום: כל אדם שיצטרך הארכה, זה לא יהיה בפטור.

<עירית ויסבלום: לכן אנחנו מציעים לבטל את הפטור הזה, שהיה פטור מיוחד והוכנס לקראת תקופת המבחן.

<שגית אפיק: כמה עלו לכם הפטורים בתקופת המבחן?

איתן ברושי: את רוצה לתת להם שיפוי?

מיקי רוזנטל: הם רוצים לגבות את זה עכשיו בחזרה.

<עמוס ארבל: הכסף לא הולך אלינו, אדוני.

מיקי רוזנטל: לא אמרתי אתם.

מיקי רוזנטל: המדינה.

מיקי לוי: מה הייתה העלות כשהביומטרי לא היה חובה ומה העלות עכשיו?

<שגית אפיק: הוא היה פטור כשהוא לא היה חובה.

<שגית אפיק: נתנו פטור כדי לעודד.

<עירית ויסבלום: אגרות הבסיס, כמו שאמרתי בהתחלה, לא השתנו.

<עירית ויסבלום: המדינה יכלה להגיד שמכיוון שכל התיעוד הביומטרי עולה באופן משמעותי יותר מהתיעוד הרגיל, בואו נעלה את כל אגרות הבסיס פי שתיים, פי שלוש או פי ארבע.

<עירית ויסבלום: זה לא נעשה.

<עירית ויסבלום: אנחנו לא באים להעלות את אגרות הבסיס והן נשארות אותו דבר, למרות שהדרכונים עולים עכשיו הרבה יותר.

<עירית ויסבלום: המדינה כן סופגת את העלויות ואנחנו לא אומרים לאזרח: קיבלת דרכון ישן שעלה לנו הרבה פחות ולכן תשלם עכשיו אגרת בסיס גבוהה יותר.

<עירית ויסבלום: כל אגרות הבסיס, ואני מדגישה שוב, נשארות אותו דבר.

משה גפני: כמה עלו הפטורים?

<אלי לוי: כ-20 מיליון שקל בארבע שנים.

<יהונתן קלינגר: אלה לא המספרים שהעברתם בדוח המבחן לגבי ההעתקה.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: אתה לא יכול לדבר בלי רשות.

<עירית ויסבלום: שני הפטורים שציינתי, 3א ו-3ב, באופן מקביל נקבעו גם פטורים כאלה לגבי תעודות מעבר.

<עירית ויסבלום: הפטורים שניתנו באופן דומה לגבי תעודות מעבר, גם אותם אנחנו מבקשים לבטל כעת.

<שגית אפיק: שזה 5א ו-5ב שאתם מוחקים.

התקנה הבאה: אנחנו מדברים על החלפת פרט 6 שמטפל בהנפקת דרכונים ברגע האחרון, מה שאפשר היה לעשות עד עכשיו רק בנתב"ג.

התקנה הבאה: "6(א) דרכון זמני או תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(1) לחוק, לבגיר, המונפקים בתחנת גבול עד שני ימי עבודה לפני מועד יציאת המבקש מישראל – תוספת של 550 שקלים, תוספת על אגרת הבסיס.

התקנה הבאה: "

איתן ברושי: תוך כמה זמן מחויבים לתת לו את הלשכה, כשהוא בא ללשכה?

<עירית ויסבלום: מיד.

איתן ברושי: אין תור ואין המתנה?

<עירית ויסבלום: תחכה.

איתן ברושי: בגדול יש תור נפרד לחירום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, בגדול יש תור רגיל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מחכה שש שעות.

איתן ברושי: יש חירום, לוקחים ממנו הרבה כסף ובארבע יגידו לו שהרשימה נסגרה?

איתן ברושי: אם יש מצב חירום, אתה משלם על זה קנס או אגרה גבוהה, צריך לתת את הדרכון תוך שעות אחרת זה לא חירום ושיגידו לו: תעמוד בנתניה עם כולם.

משה גפני: מה אתה מציע?

איתן ברושי: אני אומר שאם יש מצב חירום ולוקחים סכום משמעותי, ויש שבע לשכות, שיהיה מסלול ירוק מיוחד.

משה גפני: אז יש מסלול ירוק כשאתה בא לנתב"ג.

איתן ברושי: לא, התשובה היא לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש בנתב"ג אבל לא בלשכות.

משה גפני: אם יש מישהו שצריך לנסוע בחירום, הוא לא מקבל העדפה?

איתן ברושי: התשובה היא לא.

<שגית אפיק: מה זה חירום לפי ההגדרות שלכם?

איתן ברושי: רוב הפקידים לא זוכרים שגם הם עומדים לפעמים מהצד השני של החלון.

איתן ברושי: כשאני הייתי בתפקידים הייתי אומר לחברים שלי: תזכרו שגם אתם עומדים בצד השני, אולי לא פה אבל כן בקופת חולים.

איתן ברושי: לא יכול להיות שככה אתם מתעלמים.

איתן ברושי: אתם אומרים שזה חירום?

איתן ברושי: תנו לו מסלול מיוחד.

איתן ברושי: שישלם עוד 100 שקל אבל שיטפלו בו.

איתן ברושי: לא יכול להיות שככה מתנהגים.

איתן ברושי: לא מבין את העניין הזה.

<עמוס ארבל: 90% ממקרי החירום הם אנשים שקנו אתמול כרטיס בדקה התשעים ובאים לך לחירום.

איתן ברושי: מה זה מעניין אותך בכלל?

איתן ברושי: אם אין לי דרכון ואני בא יומיים קודם.

<עמוס ארבל: זה לא מעניין אותי, אבל אני מסביר לך מה זה חירום.

איתן ברושי: מה זה משנה?

איתן ברושי: אני בא יומיים קודם ואני לא מציע שתשלחו את כולם לבן-גוריון.

<עמוס ארבל: זה לא חירום.

משה גפני: כמה הוא משלם?

איתן ברושי: כסף הם לוקחים, שירות לא נותנים.

<עירית ויסבלום: יש תוספת של 550 שקל על אגרת הבסיס.

<שגית אפיק: זאת אומרת 825.

<שגית אפיק: אגרת הבסיסי ועוד 275.

משה גפני: אני לא יכול לשמוע שום דבר.

משה גפני: אם אפשר, בבקשה, רק את מדברת.

משה גפני: אם הגעתי לבן-גוריון, כמה אני משלם?

<עירית ויסבלום: 825 שקלים.

משה גפני: ומה עוד?

<שגית אפיק: זהו.

<שגית אפיק: זה 550 פלוס אגרת הבסיס שהיא 275.

<שגית אפיק: היום שילמת 1125 אבל קיבלת דרכון לעשר שנים.

מיקי רוזנטל: זאת לא העלאה?

מיקי רוזנטל: זאת העלאה דרמטית.

<עירית ויסבלום: הרצון הוא לצמצם ככל האפשר את ההנפקה של הדרכונים הזמניים מסיבה שאלה דרכונים ללא שבב ומסיבה שזה מזמין פרצה שיכולה לקרוא לגנב.

<עירית ויסבלום: לכן הרצון הוא שהציבור ידאג באופן שגרתי לזה שיהיה לו תמיד דרכון תקף וגם אם אני אמצע דיל ב-100 דולר, האזרח לא ירוץ ללשכה וירצה דרכון דחוף.

משה גפני: כמה אני משלם, 825 לשנה?

משה גפני: מה קורה אחרי שנה?

<עמוס ארבל: חייב לבוא ללשכה ולהנפיק דרכון ביומטרי.

משה גפני: וכמה אני משלם אז?

<עמוס ארבל: 275 שקלים.

משה גפני: אני לא מתכוון לאשר את הסכום הזה.

משה גפני: זה פשוט.

מיקי רוזנטל: אני מודה לך, אדוני.

מיקי רוזנטל: באמת.

משה גפני: אני לא הולך לאשר סכום כזה.

משה גפני: לא התכוונתי לאשר את זה בפעם הקודמת ואני לא מתכוון לאשר את זה עכשיו.

משה גפני: זאת אומרת, אדם קנה כרטיס ערב קודם, כמו שאתם אומרים, במקרה הכי מזלזל.

משה גפני: הוא בא עכשיו לבן גוריון, מגיע חירום – כל אחד והצרכים שלו – הוא מקבל דרכון לשנה במקום לעשר שנים והוא ישלם על השנה הזאת 825?

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

מיקי לוי: זה יותר חמור, אדוני.

מיקי לוי: כשהוא בא אחרי שנה הוא משלם 1,125.

משה גפני: אמרנו הכול, אמרנו הכול.

משה גפני: אני לא אאשר סכום כזה.

מיקי לוי: בקיצור, המחיר נשאר 1,100 שקל כמו שבאתם בהתחלה כי אחרי שנה הוא משלם 275.

מיקי רוזנטל: אפשר לקבל תשובות?

מיקי רוזנטל: אמרת שזה עלה למדינה כ-20 מיליון שקלים בארבע שנים.

מיקי רוזנטל: כמה דרכונים ביומטריים הונפקו בארבע השנים האלה?

<אמנון שמואלי: כמיליון.

מיקי רוזנטל: כמה עולה דרכון ביומטרי?

<עמוס ארבל: 275 שקלים.

מיקי רוזנטל: תחלק מיליון - - -

<עירית ויסבלום: לא, לא כולם קיבלו פטור.

<עמוס ארבל: ה-20 מיליון זה עם הפטור, כאלה שלא שילמו בכלל, כי הדרכון שלהם היה בתוקף מעל שנתיים.

מיקי רוזנטל: אתה אומר שהמדינה השקיעה בזה 20 מיליון.

<עמוס ארבל: הפטור עלה 20 מיליון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי שאלה ואני רוצה תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היה מקרה באפריל, לפני כחודשיים, שמישהו נגנב הדרכון שלו בטורקיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא הגיע לקונסוליה – אני הייתי איתו ועזרתי לו – הוא קיבל דרכון לשנה ואמרו לו: אתה משלם 550 שקל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרו לו שבתום השנה יגיע לו פטור מאגרה כדי לקבל לעוד תשע שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו הוא יעשה את הביומטרי כי שם לא עשו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא ישלם 275 או שמה שהודיעו לו בקונסוליה הוא יקבל?

<אלי לוי: אם הוא יגיע לפני התקנות החדשות, זה יעלה לו 60 שקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הוא יקבל לעשר שנים.

משה גפני: רבותי, אני מבקש להמשיך.

משה גפני: זה לא יאושר ותחליטו על כמה אתם מדברים.

משה גפני: אם זה לא יהיה סכום סביר, אנחנו לא מדינה אוכלת יושביה.

משה גפני: הדבר השני, אני מבין שזה עד שני ימי עבודה לפני מועד יציאת המבקש מישראל.

<עמוס ארבל: כן, זה בשביל לסגור את שישי-שבת.

<עמוס ארבל: אם הוא בא ביום שישי ויש לו במוצאי שבת נסיעה.

משה גפני: ואם אני חירום והזמנתי כרטיס אתמול?

<עמוס ארבל: זה קורה בפועל היום.

משה גפני: אני צריך את החירום הזה בזמן שהלשכות עובדות.

משה גפני: אני הולך ללשכה בתל אביב, שהיא אחת משבע הלשכות.

משה גפני: כמה אני משלם שם?

<עמוס ארבל: 415.

משה גפני: ואני מקבל במקום?

<עמוס ארבל: כן.

משה גפני: זאת אומרת שזה כמו בנתב"ג.

<עמוס ארבל: רק ששם אתה יכול לבוא שבוע קודם ולהסביר ולא בשנייה האחרונה.

<שגית אפיק: לא שבוע קודם, יומיים קודם.

<עמוס ארבל: בנתב"ג יומיים קודם, בלשכה שבוע קודם.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, נשאלה פה שאלה וחשוב לי לציין.

מנואל טרכטנברג: אם אני בא ללשכה בתל אביב ויש תור ארוך מאוד ומה לעשות, לא מטפלים בי עד לסגירת הלשכה.

מנואל טרכטנברג: אני נשאר בלי דרכון.

משה גפני: בסדר, בסדר.

מנואל טרכטנברג: אני בא, מקרה חירום כמו שתיארת.

מנואל טרכטנברג: בתל אביב יש תור ארוך, הלשכה נסגרת ואין לי דרכון.

משה גפני: מה עושים?

<עמוס ארבל: מה-1 ביוני, כשהתחלנו עם הדרכון הביומטרי, אני לא מכיר מקרה אחד כזה.

<עמוס ארבל: אין מסלול ירוק לאלה שרוצים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הסברתי בדיוק מה שקרה לפני שבוע.

<עמוס ארבל: בנתניה לא נותנים דרכוני חירום.

מנואל טרכטנברג: יש הבדל בין זה שנותנים לי מסלול ירוק ועדיפות לבין זה שאומרים לי: אתה תצא היום עם דרכון, גם אם תהיה אחרון.

מנואל טרכטנברג: יש הבדל בין שני הדברים האלה.

מנואל טרכטנברג: בפרוצדורות רפואיות זה קורה.

מנואל טרכטנברג: כשיש פרוצדורה שאתה חייב לעשות אותה באותו יום, לא נותנים לך עדיפות, אבל אתה תצא עם הפרוצדורה עד סוף היום.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שזה מה שצריך להבטיח.

<עמוס ארבל: אם הבקשה מאושרת, באותו יום תקבל את הדרכון.

מנואל טרכטנברג: אני חוזר על זה.

מנואל טרכטנברג: הפרוצדורה צריכה להיות כמו בפרוצדורה רפואית שמתבקשת לאותו יום.

מנואל טרכטנברג: אין לך עדיפות ויכול להיות שתחכה שם עשר שעות, אבל תצא עם דרכון.

מנואל טרכטנברג: האמירה הזאת צריכה להיאמר כאן.

<עמוס ארבל: אנחנו אומרים.

<אמנון שמואלי: אנחנו אומרים שכל מי שיגיע ויצטרך דרכון חירום, יקבל אותו.

<אמנון שמואלי: אנחנו לא אומרים שלא.

<אמנון שמואלי: אנחנו רק אומרים שנקפח את האזרחים הנורמטיביים לטובת אלה שאינם נורמטיביים.

משה גפני: אתם יודעים לעשות את ההבחנה הזאת?

<אמנון שמואלי: אנחנו יודעים לעשות את ההבחנה הזאת.

מנואל טרכטנברג: לא נתת מענה למה שאמרתי.

<אמנון שמואלי: אתה תצא עם דרכון חירום באותו יום.

מנואל טרכטנברג: אם אתה לא מצליח להגיע לדלפק – אני מסביר לך שזה מצב שקרה.

מנואל טרכטנברג: יש תור והמספר שלך הוא 257.

מנואל טרכטנברג: ב-256 הדלפק נסגר ואתה לא מגיע להסביר שאתה מקרה חירום.

<אמנון שמואלי: אתה צריך להצהיר - - -

מנואל טרכטנברג: להצהיר בפני מי אם אתה לא מגיע לדלפק?

<אמנון שמואלי: אתה תתקבל, קיבלת מספר.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שבנקודה הזאת נצא מפה עם החלטה.

מנואל טרכטנברג: אני מקבל את העובדה שלא צריך לתת עדיפות בתור למי שבא במקרה דחוף לאחת משבע הלשכות, אבל צריכה להיות הבטחה שעד סוף היום מקבלים.

מנואל טרכטנברג: יש מצב שאתה לא מצליח לדבר עם הפקיד ולהסביר לו שאתה מקרה חירום.

מנואל טרכטנברג: זה מה שאני אומר.

מנואל טרכטנברג: לא יכול להיות שתצא משם בלי דרכון.

משה גפני: אני מבקש שתהיה פה החלטה שלכם יחד אתנו, וזה מה שאומר פרופ' טרכטנברג.

משה גפני: אתם אומרים שאם בא מישהו למצב חירום אמיתי, לא מצב חירום שאנחנו מדברים עליו, לא משלמים אגרה, נכון?

<אמנון שמואלי: במקרה חירום משלמים את אגרת החירום.

<אמנון שמואלי: כשאדם מגיע הוא לא ימתין בלשכה.

<עירית ויסבלום: בתקנה 8 יש כבר היום, כבר שנים, מתשע"ב סמכות לתת פטור לאנשים האלה.

<עירית ויסבלום: מהבחינה הזאת אין הבדל ואין שינוי.

<עירית ויסבלום: מי שנקלע למצב חירום, יש סמכות לפי שיקול דעת לשמוע את המקרה שלו ולתת פטור.

משה גפני: מי שנמצא במצב חירום, כמו שכתוב גם בסעיף 8, אתם יודעים את הכללים שמישהו צריך לנסוע בגלל מצב חירום רפואי, התקנות מאפשרות לכם לפטור אותו מהתשלומים שעליהם אנחנו מדברים.

<אמנון שמואלי: זה מה שנעשה.

משה גפני: יש עוד בעיה, כאשר אדם הולך ללשכה ויש שם הרבה אנשים.

משה גפני: למשל בנתניה.

משה גפני: הוא לא מגיע לפקיד כדי להגיד לו שהוא במצב חירום ואז יכול להיות שהוא לא מקבל דרכון בכלל.

משה גפני: איך אתם פותרים את הבעיה הזאת?

איתן ברושי: לפני שהם עונים אני רוצה להגיד משהו, סליחה.

איתן ברושי: יצא לי לטפל בדבר כזה, לא בתור חבר כנסת, וזה סיפור ענק להגיע לדרכון.

איתן ברושי: לא חירום ולא שום דבר.

איתן ברושי: סתם, רשלנות.

איתן ברושי: איבדתי.

איתן ברושי: צריך לפתור את זה כי כשיש מקרה חירום אנחנו עם רחמן, אבל יש מקרה רגיל שבו אדם איבד את הדרכון או לא חידש אותו.

איתן ברושי: יש לו כרטיס שהוא השקיע בו הון תועפות והוא נוסע לחו"ל אפילו לטייל.

איתן ברושי: אין לו דרכון והוא הולך לאחת משבע הלשכות והוא רוצה ומוכן לשלם כי יש לו בעיה.

איתן ברושי: כל מה שמתבקש זה מסלול מיוחד, שבו הוא ישלם 500 או 600 שקל, לא בשדה התעופה, יקבל דרכון וייצא בסוף היום עם דרכון.

איתן ברושי: הוא אזרח נורמטיבי שלא עשה פשע והוא רוצה לטוס.

איתן ברושי: ביום הזה באחת משבע הלשכות הוא צריך לקבל שירות שבו הוא משלם יותר ומקבל משהו חריג, אבל הוא מאפשר לו לטוס.

איתן ברושי: לא עושים לו טובה, הוא אזרח המדינה.

מיקי רוזנטל: אזרח נורמטיבי צריך לדאוג שיהיו לו תעודת זהות בתוקף ודרכון בתוקף.

מיקי רוזנטל: זה אזרח נורמטיבי.

מיקי רוזנטל: האחריות היא עליו.

מיקי רוזנטל: לא במקרה לוקחים מחיר יותר גבוה בנתב"ג או בשבע הלשכות.

מיקי רוזנטל: בצדק לוקחים, אבל עדיין יש מקרים שבהם אתה מאבד את הדרכון.

מיקי רוזנטל: יש לא מעט מקרים כאלה.

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לדאוג שהשירות הזה יעלה יותר אחרת אתה מקפח את האזרחים הנורמטיביים שבאים לחדש בכל פעם.

מיקי רוזנטל: חשוב מאוד להגיד את זה, אבל הכול עניין של משקל ומידה בחיים.

משה גפני: מיקי, הבנתי.

משה גפני: אני מסכים אתך.

מיקי רוזנטל: המחיר הוא גם פונקציה של התקופה.

מיקי רוזנטל: בעבר היו קונסים אותך, אבל היית מקבל את הדרכון לעשר שנים.

מיקי רוזנטל: עכשיו אתה מקבל את הדרכון לשנה וצריך להתחשב בזה במחיר שקובעים.

משה גפני: תנו תשובות לגבי זה.

משה גפני: יכול להיות שיש אצלכם סדרים כאלה והם בסדר ויכול להיות שלא, אז תעשו אותם.

משה גפני: הדברים שעלו כאן לא לגבי התשלומים אלא לגבי זה שאדם נמצא במקום שהוא חירום אמיתי, לדאוג לכך שיהיה נוהל שהוא יוכל להגיע לקבל את הדרכון ולא שהוא ייסחב שם בתור.

משה גפני: דבר שני, גם אדם שהוא נורמטיבי ואבד לו הדרכון, זה לא חירום רגיל.

משה גפני: יש לו כרטיס ואבד לו, נגנב לו.

משה גפני: צריך למצוא לו פתרון.

משה גפני: הדבר שיהיה הנושא שעליו תישאל השאלה האם מצביעים או לא מצביעים, זה הסכום.

משה גפני: בגמרא יש מאמר שלפעמים אתה הולך יותר מדי רחוק.

משה גפני: זה מדי רחוק.

משה גפני: פתאום תפסת מישהו, אתה מתיישב עליו ואתה מחמיר בתקנות.

משה גפני: אתה אומר – זה לא לעשר שנים, זה לשנה.

משה גפני: החמרה בלתי רגילה לעומת מה שהיה קודם ואתה מבקש ממנו את הסכום הגבוה הזה.

משה גפני: הסכום הזה יצטרך להיחתך ואותו דבר גם לקטין, באופן יחסי וגם לסעיף השלישי.

משה גפני: תקראי בבקשה.

<עירית ויסבלום: "(ב) דרכון זמני או תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(1) לחוק לקטין, המונפקים בתחנת גבול עד שני ימי עבודה לפני מועד יציאת המבקש מישראל.

<עירית ויסבלום: " אני רוצה להבהיר שהתקנות קובעות שאפשר תוך 24 שעות מהטיסה ופה הטבנו את מצבו של התושב כי יש נושא של שבתות וחגים, שאין הנפקה בנתב"ג.

<עירית ויסבלום: לכן הוא לא חייב להגיע באותו היום של הטיסה אלא אפילו שני ימי עבודה קודם ועדיין הוא יקבל את הדרכון.

<עירית ויסבלום: זה מאפשר לו טווח פעולה רחב יותר יחסית לזמן הטיסה.

<שגית אפיק: אפשר להגיע לנתב"ג גם בזמן ששבע הלשכות פועלות?

<עירית ויסבלום: כן, בכל שעות היום חוץ משבתות וחגים.

איתן ברושי: לכם עדיף שיגיעו ללשכות.

<עמוס ארבל: גם לאזרח עדיף.

<עירית ויסבלום: עדיף שיגיעו ללשכות ולכן המחיר בנתב"ג יותר גבוה.

<עירית ויסבלום: כשהתייחסתי לקטין אני רוצה שוב להדגיש שלמרות שהדרכון של הקטין עולה למדינה כמו הדרכון של הבגיר, יש מחיר נמוך יותר למסמך נסיעה לקטין.

משה גפני: כן, אבל מדובר על תוספת.

<עירית ויסבלום: גם התוספת נמוכה יותר וגם אגרת הבסיס של הקטין נמוכה יותר.

משה גפני: בסדר, זה גם צריך לרדת.

מיקי רוזנטל: עניין התקופה חל אותו דבר, למרות שקטין היה מקבל לחמש שנים.

מיקי רוזנטל: עכשיו נותנים לו לשנה.

מיקי רוזנטל: קיצרת את התקופה ב-20% ואת המחיר רק - - -

<עמוס ארבל: אנחנו רוצים שיהיה ביומטרי.

<עמוס ארבל: וגם אתה רוצה.

מיקי רוזנטל: אני גם רוצה.

משה גפני: מיקי, אני מציע שלא נקיים דיון על מה החמרה ועל מה הקלה.

משה גפני: כבר הבנו.

משה גפני: גם הסתומים שבינינו, אני למשל, גם הבנתי כבר.

משה גפני: בסדר, צריך להוריד את המחיר של הקטין ואת הסעיף השלישי.

משה גפני: צריך להוריד.

משה גפני: יש פה החמרה בלתי רגילה.

משה גפני: הלאה.

<עירית ויסבלום: "(ג) תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(2) לחוק המונפקת בתחנת גבול עד שני ימי עבודה לפני מועד יציאת המבקש מישראל" – תוספת של 280 שקלים.

משה גפני: מה יש לו?

<עירית ויסבלום: זאת תעודת מעבר לאזרח.

<אלי לוי: זה סוג אחר של מסמך.

משה גפני: למה הוא מבקש את זה?

<אלי לוי: כי יש אנשים שאינם זכאים לקבל דרכון.

משה גפני: אז גם עליו הלבשתם תוספת של 280?

משה גפני: תורידו, תורידו.

<שגית אפיק: וזה גם לשנה.

משה גפני: כולם לשנה, כל הכבוד.

משה גפני: בסדר.

<עירית ויסבלום: תעודת מעבר תמיד הייתה לשנה.

<עירית ויסבלום: אני מדגישה שבחו"ל אנשים משלמים יותר לדרכון זמני.

משה גפני: בסדר, אבל אני לא מכיר את חו"ל בכלל.

משה גפני: לא הייתי שם.

משה גפני: חו"ל.

מיקי רוזנטל: אנחנו עושים השוואה כללית של האגרות לחו"ל?

מיקי רוזנטל: מקובל עלינו.

מיקי רוזנטל: גם את אגרות הרכב אנחנו רוצים להשוות לחו"ל.

משה גפני: יש לנו רשימה.

מיקי רוזנטל: בואו נעשה השוואה של כל האגרות כמו בחו"ל – סבבה.

מיקי רוזנטל: נאשר לכם את זה כמו שזה.

מיקי רוזנטל: תורידו את כל האגרות.

<עירית ויסבלום: התקנה הבאה היא להוסיף לתקנות את 6(א), שמסדירה את כל הנושאים של הדרכון הזמני ותעודת המעבר הזמנית בלשכות, כמו שדיברנו קודם.

<עירית ויסבלום: אלה תוספות על אגרת הבסיס אבל הן פחות גבוהות מנתב"ג.

משה גפני: זאת תוספת של 140 שקל?

<שגית אפיק: כן.

<שגית אפיק: זה יהיה 420 שקלים בלשכות במקום 275.

<עירית ויסבלום: "(א) דרכון זמני או תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(1) לחוק, לבגיר, המונפקים בלשכת רשות האוכלוסין וההגירה – תוספת של 140 שקלים.

<עירית ויסבלום: (ב) דרכון זמני או תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(1) לחוק, לקטין, המונפקים בלשכת רשות האוכלוסין וההגירה – תוספת של 70 שקלים.

<עירית ויסבלום: (ג) תעודת מעבר זמנית לפי סעיף 2(ב)(2) לחוק, המונפקת בלשכת רשות האוכלוסין וההגירה – תוספת של 70 שקלים".

<שגית אפיק: זה או 555 לבגיר או 420 לקטין.

<עמוס ארבל: לא, ממש לא.

<שגית אפיק: סליחה.

<שגית אפיק: לקטין בלשכה – 210 ו-420 בנתב"ג.

בסופו יבוא: בנציגויות ישראל בחוץ לארץ, עדיין במצב הנוכחי, אי אפשר לקבל בקשות להנפקה ביומטרית, אי אפשר לבצע הרכשות, ולכן שם גם מנפיקים דרכון ללא שבב וגם אפשר לעשות את השינויים.

בסופו יבוא: לכן אנחנו רוצים לסייג את פרט 7 ולקבוע בו שהוא יחול רק בנציגויות בחוץ לארץ.

<שגית אפיק: פרט 7 היה תיקון שינויים והארכת תוקף וזה היה פטור בדרכון מנייר, נכון?

<שגית אפיק: מעכשיו הפטור יחול על נציגויות בחו"ל שממשיכות לקבל דרכון נייר.

<שגית אפיק: בארץ לא יהיה שינוי פרטים והארכת תוקף, תהיה רק הנפקה חדשה בתשלום אגרה חדשה.

<עמוס ארבל: נכון מאוד, כי עדיין אין ביומטריה בחו"ל.

משה גפני: אם אני משנה את השם בתוך הדרכון, אני לא אצטרך לשלם באופן מיוחד?

<שגית אפיק: אתה כן תצטרך.

מיקי רוזנטל: בטח.

מיקי רוזנטל: בדרכון ביומטרי כן.

מיקי רוזנטל: זאת הבעיה.

<שגית אפיק: הנפקה חדשה, זה מה שאמרנו.

<עמוס ארבל: אתה צריך להחליף את הדרכון.

מיקי רוזנטל: זה לא סביר.

משה גפני: אנחנו לא נאשר את זה.

משה גפני: אם יש שינוי בשם המשפחה בדרכון, הוא לא יצטרך לשלם על זה.

מיקי רוזנטל: אדם נישא, הוא צריך לשלם גם קנס?

מיקי רוזנטל: הוא משלם אגרה ברבנות.

<שגית אפיק: אגב, כל שינוי.

מיקי רוזנטל: זה כלול באגרת הנישואים ברבנות.

משה גפני: לא ישלמו, תורידו את זה.

משה גפני: גברתי ורבותי, אנחנו מדינה שיש בה גם חמלה.

משה גפני: באתי לפני חודשיים והייתי צריך לשנות שם בדרכון או משהו אחר.

משה גפני: הייתי משנה את זה בלי כסף.

משה גפני: החליטה מדינת ישראל, באמצעות הכנסת, שהולכים על תעודה ביומטרית.

משה גפני: הרוב בכנסת לא רוצה את זה, אבל הרוב הצביע בעד.

אחמד טיבי: כמו הרבה הצבעות.

מיקי רוזנטל: ועכשיו האזרחים ישלמו על זה קנס.

משה גפני: יפה.

משה גפני: יש גבול למה שאנחנו מוכנים לספוג.

משה גפני: עם כל הכבוד, צריך להגיד למשרד האוצר שיחפשו את הכסף במקומות אחרים.

משה גפני: בן אדם בא ורוצה לשנות שם משפחה או איזשהו שינוי בדרכון – הוא לא ישלם על זה כסף.

משה גפני: תמחקו את הסעיף הזה אם אתם רוצים שנצביע.

משה גפני: אם אתם רוצים שלא נצביע – אל תמחקו.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, יש לי איזו תיאוריה.

איתן ברושי: כל הזמן אומרים לי שלא השתניתי ולעומת זאת, הם אומרים עכשיו שהשתנית גם אם אתה לא חושב שהשתנית.

איתן ברושי: הוא אומר שאחרי חמש שנים התמונה לא בתוקף.

איתן ברושי: אני חושב שהוועדה צריכה לבקש חוות דעת מקצועית.

איתן ברושי: מאיפה פקידים של רשות האוכלוסין קובעים שאדם צריך תמונה חדשה כל חמש שנים?

איתן ברושי: אנחנו לא קיבלנו חוות דעת.

משה גפני: אפשר להמשיך הלאה?

מיקי רוזנטל: האזרחים לא ישלמו קנס על הגחמות של השלטון.

משה גפני: לא, השינויים בדרכון לא יהיו.

משה גפני: רבותי, אתם לא נדרשים להצביע על שינויים בדרכון.

מיקי רוזנטל: אנחנו מאחוריך.

איתן ברושי: מיקי לא השתנה עשרים שנה.

מיקי לוי: פעם זה היה בכתב יד וזה היה נגמר בלי תשלום ובלי כלום.

<עירית ויסבלום: "(6) פרט 8 – יימחק".

<עירית ויסבלום: פרט 8 מסדיר היום את האגרה על הארכת תוקף של דרכון או תעודת מעבר בגבול, וזו אופציה שלא תהיה יותר כי אין יותר הארכות תוקף אלא דרושה הנפקה ביומטרית לכל מקרה שתוקפו של מסמך הנסיעה הסתיים.

מיקי רוזנטל: למה אי אפשר לשנות דרכון ביומטרי?

מיקי רוזנטל: זה עניין טכני?

<עירית ויסבלום: צריך לייצר שבב חדש שיתאים לפרטים שיש על גבי הדרכון.

בסופו יבוא: כמו שהסברתי קודם, פרט 9 מדבר על הכנסת שינויים בדרכון או בתעודת מעבר והיום בדרכון ביומטרי אי אפשר להכניס שינויים ונדרשת הנפקה חדשה.

בסופו יבוא: לכן הפטור יחול רק על נציגויות בחו"ל.

9 יבוא: אני מבינה שעל זה יש הסכמה לוותר על האגרה, אבל אני אגיד שזה אומר שאנחנו בעצם נייצר דרכון חדש עם השינוי או עם ההארכה.

9 יבוא: הדרכון החדש יינתן עם אותו תוקף של הדרכון הקודם.

9 יבוא: זאת אומרת שאם קודם האדם קיבל דרכון לעשר שנים והיום, אחרי ארבע שנים הוא בא ושינה שם, הוא יקבל דרכון עם השלמה לשש שנים.

9 יבוא: זה כדי שאנשים לא יתחילו לשנות שמות רק כדי ליהנות מדרכון חדש לעשר שנים בלי אגרה.

<שגית אפיק: פרט 9 מדבר רק על דרכונים שניתנו לתקופות קצרות?

<שגית אפיק: את נותנת את ההקלה הזאת גם לדרכונים שניתנו לתקופה מלאה?

<עירית ויסבלום: אנחנו מדברים על שינוי פרטים בדרכון ועל הארכה.

<שגית אפיק: יש לי דרכון ביומטרי לעשר שנים.

<שגית אפיק: כעבור שבע שנים אני רוצה לשנות את שם משפחתי.

<שגית אפיק: אתם נותנים לי את השינוי לשלוש שנים בלי אגרה.

<עירית ויסבלום: נכון, כי ממילא בעוד שלוש שנים היית צריך לחדש דרכון ממילא והיית צריך לשלם אגרה.

בשעה 11: מה לגבי התחילה?

<עירית ויסבלום: נבקש עוד שבוע מהיום.

<שגית אפיק: אתם תספיקו לפרסם ברשומות בתוך שבוע?

<שגית אפיק: זה קצר מאוד.

<עירית ויסבלום: כן.

<שגית אפיק: ועד אז תיתנו פטור?

<עירית ויסבלום: עד אז התשלומים של היום ממשיכים.

<עירית ויסבלום: מתי יתחדש הדיון?

משה גפני: אני מבקש תשובות תוך חצי שעה-שלושת רבעי שעה.

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: אנחנו עוסקים בתקנות הדרכונים.

משה גפני: מה ההסכמה שהגעתם אליה?

משה גפני: תגידו, אל תפחדו.

<עירית ויסבלום: אני לא יכולה לתת הסכמה בשם האוצר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תגידו בשם משרד הפנים.

מיקי לוי: משרד הפנים מסכים?

<אמנון שמואלי: כן.

מיקי לוי: שיירשם בפרוטוקול שמשרד הפנים מסכים.

משה גפני: אם שר האוצר לא יסכים, אנחנו נחזור לדון בזה.

משה גפני: אתם יודעים מה?

משה גפני: אני מציע הצעה אחרת.

משה גפני: אני מציע שנאשר את מה שהסכמתם ואני אגיש רביזיה.

משה גפני: אם שר האוצר לא יסכים, אני חוזר לדיון.

<נילי ברושי: אני מציעה שנתכנס שוב ביום רביעי בבוקר כדי לעשות סגירה סופית, שנביא משהו הכי מבושל שיש.

מיקי רוזנטל: גפני, מה שאתה רוצה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאתם עושים טעות.

משה גפני: איך שאתם רוצים.

<נילי ברושי: אנחנו לא צריכים את ועדת האגרות בוודאות?

<עמוס ארבל: האוצר מתנגד מראש.

משה גפני: מה זה ועדת האגרות?

משה גפני: ודאי שלא.

מיקי רוזנטל: אם הוועדה קיבלה את ההצעה, לשר האוצר שמורה הזכות.

מיקי רוזנטל: תאמינו לי, שמורה לו הזכות.

<נילי ברושי: אם הם יקראו למה שאישרנו עכשיו 40 מיליון שקל, מה אני עושה?

<נילי ברושי: אני מפחדת.

משה גפני: מה האלטרנטיבה?

<נילי ברושי: האלטרנטיבה היא ללכת הביתה, לעשות שיעורי בית.

<נילי ברושי: אני רציתי לאשר את התקנות היום, הרב גפני.

משה גפני: מה האלטרנטיבה של 40 מיליון?

משה גפני: האלטרנטיבה היא הרבה יותר מ-40 מיליון כשזה לא יאושר עדיין.

<נילי ברושי: כשזה לא מאושר, האזרחים משלמים יותר.

<נילי ברושי: זה רע מאוד.

משה גפני: בסדר, בסדר.

<נילי ברושי: היום משלמים בנתב"ג על דרכון לשנה, חבר הכנסת רוזנטל, 1,100 שקל.

מיקי רוזנטל: אני יודע.

משה גפני: אבל על דרכון בראשון לציון כמעט ולא משלמים.

<נילי ברושי: כן, אבל החגיגה הזאת גם תפסיק.

מיקי רוזנטל: אנחנו מתחילים שוב את הוויכוח?

מיקי רוזנטל: קחו עצה, הרי לשר האוצר שמורה זכות הווטו על ההחלטה שלנו בפועל.

מיקי לוי: בואו נצביע ואני אגיש רביזיה.

משה גפני: הצעתי לה את זה.

מיקי רוזנטל: אם שר האוצר יגיד שהוא לא מקבל את זה, ההחלטה בטלה.

מיקי לוי: מה את פוחדת?

מיקי לוי: זאת לא בעיה שלך.

משה גפני: אני לא יכול להצביע אם אין הסכמה של משרד הפנים.

מיקי לוי: נעשה רביזיה.

משה גפני: הצעתי לה את זה.

מיקי רוזנטל: המצב האחר יהיה שזה לא יאושר בכלל ויהיה בלגאן, ועוד אנשים יבואו ללחוץ ולהתערב.

מיקי לוי: נילי, תקשיבי רגע אליי.

מיקי לוי: כשאנחנו עושים רביזיה, יש חזרה מההצבעה ואם יש הסכמה, ההצבעה ממשיכה הלאה.

מיקי לוי: זה לא עניין שלך, זה עניין של חברי הכנסת.

<עמוס ארבל: אתה מדבר על הפחתה רק לאגרה דרך האינטרנט או גם לבסיס?

מיקי רוזנטל: לכולם.

מיקי לוי: תסמכי עלינו.

מיקי לוי: נעשה הצבעה ונעשה רביזיה.

מיקי לוי: אם תהיה אי-הסכמה, אנחנו מושכים את הרביזיה וההצבעה מבוטלת.

משה גפני: מה שאתם אומרים.

מיקי רוזנטל: חברים, תחליטו מה שאתם רוצים.

מיקי רוזנטל: אנחנו יש לנו עבודה.

משה גפני: אני אומר לך שוב שהתפוצץ העניין של הדרכונים לא בקדנציה שלכם, אבל התפוצץ על זה.

משה גפני: אם אנחנו מעבירים את זה עכשיו, הפתרון יהיה הפתרון הזה, מה שהם הציעו עכשיו, פחות או יותר.

מיקי רוזנטל: זה לא עולה בקנה אחד עם הרצון שלכם לצמצם את התקופה שבה יש לאנשים דרכון רגיל ואתם רוצים לדחוף לביומטרי.

מיקי רוזנטל: אם אתם אומרים: השנה-שנתיים הקרובות אנחנו מוזילים את המחיר ובואו תעשו מהר, זה עולה בקנה אחד עם המדיניות שלכם.

מיקי רוזנטל: בעוד שנתיים אתם יכולים להעלות שוב את האגרות.

<נילי ברושי: אם אנחנו עושים עכשיו הפחתה של 20 שקלים מהתעריף של הקיץ, מה אנחנו עושים עם כל האנשים שהיו אתמול ושלשום בלשכות, ששילמו 270?

מיקי רוזנטל: זה תמיד בשינוי מס.

משה גפני: מה הבעיה שלך עכשיו?

<נילי ברושי: זה משאיר טעם רע מאוד.

<שגית אפיק: עירית, אלה שהיו אתמול ושלשום לא היו אמורים לקבל פטור?

<שגית אפיק: זה לא מה שדיברנו?

<עירית ויסבלום: מי שבנתב"ג קיבל פטור.

משה גפני: רבותי, אני הולך אתכם.

משה גפני: יש גבול למה שהוועדה הזאת יכולה לעשות אחרי שהיה פה דיון לפני כמה שנים והכול התפוצץ על זה.

משה גפני: יש הצעת פשרה והצעת הפשרה הזאת היא הצעה טובה.

משה גפני: אם האוצר לא יסכים – בסדר, הוא יצטרך להתמודד עם הוועדה, לא אתכם.

משה גפני: אם הוא יסכים, נמצא את הזמן עוד השבוע.

משה גפני: פה יש אופוזיציה אחראית, דרך אגב, ואין פה אף אחד מהקואליציה, ואנחנו מצביעים על זה.

מיקי רוזנטל: אני חוזר על הנקודה הקריטית שזה לא לכל החיים, זה לעודד עכשיו את האזרחים להחליף לדרכון ביומטרי, מה שאתם רוצים.

משה גפני: מה שהממשלה רוצה, לא המדינה.

משה גפני: המדינה לא רוצה.

מיקי רוזנטל: אתם רוצים שכמה שפחות אנשים יישאו דרכונים רגילים.

מיקי רוזנטל: אם זה מה שאתם רוצים, תעודד אותם.

משה גפני: תעשו את זה.

משה גפני: תודה רבה, אנחנו נמשיך את הישיבה הזאת ונשלח הודעה, אבל אני רוצה שכמה שיותר מהר תגידו לנו.

<נילי ברושי: מבחינתי מחר בבוקר.

משה גפני: מצוין, מצוין.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.