ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 507, 2017-05-29 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, גברתי מנהלת הוועדה, דובר, רשמת פרלמנטרית, חברותי וחברי הכנסת, זו הזדמנות לומר ל-30 סטודנטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ברוכים הבאים וברוכות הבאות, אני מקווה שיהיה לכם יום מאלף בכנסת ישראל.

איתן כבל: כמה מכם פעם ראשונה פה?

איתן כבל: יחסית קבוצה מפתיעה.

איתן כבל: בואו נפתח את הדיון.

איתן כבל: קודם כל, כפי שאנחנו נוהגים מדי שבוע, לצערי, אנחנו פותחים בדיווח על הקטל בדרכים.

איתן כבל: לצערי, מגמת העלייה במספר ההרוגים לא נפסקת, אין אפילו מגמת בלימה.

איתן כבל: לא רק שהמגמה נמשכת מהשנים הקודמות אלא יש התגברות של תאונות הדרכים ומספר ההרוגים נמצא לצערנו בעלייה.

איתן כבל: יש שיפור בלא מעט מקומות אבל יש החרפה והחמרה מבחינת הקטל בדרכים במקומות אחרים.

איתן כבל: מתחילת השנה 145 נהרגו, אל מול 141 בשנה שעברה – 4 הרוגים יותר.

איתן כבל: כפי שאמרתי, המגמה לא משתנה.

איתן כבל: יש גידול דרמטי באופנועים – 27 השנה, לעומת 17 שנה שעברה; גידול דרמטי בהרוגים בתוך העיר – 63 לעומת 45.

איתן כבל: אלה מספרים ממש דרמטיים.

איתן כבל: בחברה הערבית יש עלייה מטורפת.

איתן כבל: מתוך 145 ההרוגים, 50 הרוגים הם רק במגזר הערבי.

איתן כבל: שנה שעברה היו 33 הרוגים.

איתן כבל: אני אומר את זה לך ואני פונה אליך, אני הייתי שמח להוביל יחד אתכם אפילו דיון חירום שבו כל חברי הכנסת של המגזר הערבי, ראשי רשויות – זה לא בא משמיים, אי אפשר להאשים פה את העולם ובניו.

איתן כבל: נכון, תשתיות גרועות, הכול נכון, אבל אלה מספרים שאינם מתקבלים על הדעת.

איתן כבל: אני אומר לך אוסאמה, חברי – ואתה באמת חבר – בואו נרים את הכפפה ונרים את הזעקה.

איתן כבל: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, באמת נגעת בנושא שהוא כואב מאוד.

אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו על זה גם אצלך בוועדה בשבוע שעבר ובאמת המספרים זוועתיים, במיוחד העלייה המשמעותית, גם אופנוענים.

אוסאמה סעדי: רק בשבוע שעבר שני אופנוענים מהמגזר הערבי מצאו את מותם.

אוסאמה סעדי: בשבוע שעבר יותר מחמישה-שישה הרוגים במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: נכון שאנחנו כל הזמן מדברים על תשתיות, על אפליה ועל כבישי דמים, אבל אני חושב - - -

איתן כבל: שזה כבר מעבר.

אוסאמה סעדי: שיש בעיה מעבר ולזה צריך תרבות וחינוך.

אוסאמה סעדי: לכן אני באמת מרים את הכפפה שהטלת ואני פונה אליך על מנת שנקיים דיון חירום, נזמין את כל חברי הכנסת, לא רק הערביים, מי שרוצה, באמת צריך להיכנס - - -

איתן כבל: וראשי רשויות, אנשי ציבור, אנשי דת, כל מי שיכול לעזור ולאמירתו יש משמעות.

אוסאמה סעדי: וראשי רשויות, אנשי ציבור, אנשי דת, כל מי שיכול לעזור ולהציל חיים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני אזכיר מדי שבוע את ההתחייבות של השר לביטחון פנים שעד סוף השנה תוכפל משטרת התנועה, על כל המשתמע מכך.

איתן כבל: אנחנו מדי שבוע נעקוב שאכן הדברים מתבצעים כך, ואם אכן כך יקרה הוא יהיה מהמועמדים לפרס ישראל בשנה הבאה.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם, בואו נעבור לעניין שלשמו התכנסנו כאן היום, מדובר בנושא לדיון מהיר שהגישו שני חברי הכנסת, חבר הכנסת רועי פולקמן וחבר הכנסת יעקב אשר, אסדרת פעילות הדואר במסירת דואר בינלאומי.

איתן כבל: ראשון הדוברים, מי שיציג את הנושא, הוא חבר הכנסת רועי פולקמן.

איתן כבל: אם יעקב אשר יגיע נאפשר לו גם כן לומר כמה מילים ונפתח את הדיון ברשותכם.

איתן כבל: בבקשה, רועי.

רועי פולקמן: תודה, אדוני היושב-ראש, על כינוס הדיון הזה.

רועי פולקמן: אני גם רוצה להודות לשולמית מאמון הציבור, שיושבת כאן, וגם למי שהעלה חלק מהנושא הזה לסדר-היום בתוכנית "יהיה בסדר" בגלי צה"ל, אז גם להם מגיע קרדיט על העניין.

רועי פולקמן: יושב כאן כמובן מנכ"ל הדואר, דני, גם תודה לך על הדברים, שוחחנו גם לפני הדיון הזה.

רועי פולקמן: שתי זוויות שאני רוצה לשים על השולחן מבחינתי לדיון: אחת, עולם הדואר משתנה.

רועי פולקמן: אנחנו התעסקנו פה לא מעט בנושא חוק התקנים ואחד הדברים שקורים היום בעולם הוא שאם פעם היו שולחים מכתבים, העסק הזה נגמר, יש כבר אימייל, או וואטסאפ או כל דבר אחר, אבל עוברים לחבילות כי הקנייה נעשית מהבית, מהטלפון.

רועי פולקמן: דרך אגב, הערתם קודם על תאונות דרכים, אני חושב שהאירוע המרכזי שמעלה את תאונות הדרכים כמובן הוא השימוש בטלפונים סלולריים.

רועי פולקמן: למגמה הזאת, שהולכת ועולה, יש השלכות דרמטיות על נושא הבטיחות בדרכים וזה דורש טיפול מסוג אחר.

רועי פולקמן: בכל מקרה, אנשים קונים באינטרנט והיקף החבילות הולך ועולה – אני מניח שתכף יציגו לנו את הנתונים אבל מדובר במספרים עצומים.

רועי פולקמן: בשבועיים האחרונים יצא לי לראות גם בנושא חברות לוגיסטיקה ושילוח שונות עצומה בין חבילות, כלומר, אין סטנדרטיזציה וכו'.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: דרך אגב, התקיים כאן כבר דיון בעניין הזה, בכל המנעד של העניינים שאתה מציג, והייתי שמח אם באמת תנעץ - - -

רועי פולקמן: כן, אני אגע רק בשתי הנקודות.

רועי פולקמן: נקודה אחת ספציפית שעלתה סביב הדיון היום היא מה קורה באמת ללקוח כשחבילה לא מגיעה.

רועי פולקמן: דבר אחד זה כמובן שהחבילות צריכות להגיע וצריכים שכמה שפחות חבילות לא יגיעו כי זה רק ילך ויגדל, זה לא ילך ויקטן.

רועי פולקמן: אנחנו אולי נשים רק ספיח קטן ששווה דיון נפרד על כל הנושא של חברות ישראליות ושילוח כיוון שזה העתיד של עסקים קטנים.

רועי פולקמן: יכול להיות שזה שווה דיון בוועדת המשנה, דרך אגב, כל הנושא של איך דואר ישראל משרת את העסקים הקטנים והבינוניים כי זה העתיד גם של העסקים הקטנים, בוודאי בפריפריה.

רועי פולקמן: אבל הנושא שעלה באותו דיון – אמון הציבור העלו אותו – היה מה קורה כשאתה מאבד חבילה.

רועי פולקמן: אני אומר את הדבר הפשוט: אם זו חבילה שהולכת בכל מקום בדרך לאיבוד, בוודאי מהחברות הגדולות, אתה פונה לחברה שממנה קנית –Amazon, AliExpress, eBayוכו' – אתה מדווח ואתה מקבל בדרך כלל החזר.

רועי פולקמן: מאוד פשוט.

רועי פולקמן: הבעיה שהתגלתה היא בעיה בירוקרטית שבה יש חברות ששולחות דברים והן מבקשות אישור שהחבילה לא הגיעה ליעדה ואז נתקע הצרכן בבעיה כי הוא אומר: איזה אישור?

רועי פולקמן: ואיך אישור?

רועי פולקמן: הדבר הזה התגלה כבעייתי ובגללו פנינו לדואר ישראל וביקשנו גם את הדיון הזה, כדי לייצר מצב שבו הלקוח בסוף לא רודף אחרי אף אחד.

רועי פולקמן: כמובן שאנחנו רוצים שכמה שפחות חבילות ילכו לאיבוד, אבל אם חבילה הולכת לאיבוד אתה יודע שאתה מסודר, אתה לא צריך להתחיל לרדוף אחרי כל מיני גורמים שיגידו: מי איבד?

רועי פולקמן: מה איבד? ולשחק בבלשות.

רועי פולקמן: זו המטרה מבחינתי של הדיון.

רועי פולקמן: אם נצליח לפתור את זה היום או להבין איך זה נפתר אז אני אהיה מרוצה.

רועי פולקמן: תודה רבה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יש מי מחברי הכנסת שהגיע לדיון שרוצה לומר לפני דברים?

אוסאמה סעדי: כן, אני חייב ללכת לוועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחברי, רועי פולקמן, שהעלה את העניין הזה על סדר-היום.

אוסאמה סעדי: אנחנו בקשר רצוף עם חברת הדואר בכל מה שקשור - - -

איתן כבל: במגזר הערבי הם עושים מהפכה.

אוסאמה סעדי: במגזר הערבי אנחנו מלווים - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא מהפכה, הם מתחילים.

איתן כבל: מול מה שהיה זו מהפכה.

עבדאללה אבו מערוף: צעדים חיוביים מאוד.

אוסאמה סעדי: צעדים באמת משמעותיים.

אוסאמה סעדי: יש מקומות שבאמת צריך להיכנס שם יותר חזק ולסיים את העניינים.

אוסאמה סעדי: יש בירוקרטיה שמעכבת אפילו את מה שאנחנו מסכמים, אדוני היושב-ראש, עם הדואר בפתיחת מקומות.

אוסאמה סעדי: למשל, היינו בטובא-זנגרייה, היינו בזרזיר, שם סוכמו דברים ואתמול קיבלתי טלפון מראש המועצה, עאטף גריפאת, שהדברים לא מתקדמים ולכן פניתי על הבוקר.

אוסאמה סעדי: לפחות יש אוזן קשבת, יש הבנה, באמת משתדלים לעשות דברים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שפתחנו סניפים בהרבה מקומות.

אוסאמה סעדי: יש מקומות שהם היו כרוניים, למשל טירה, ששם המצב היה בלתי נסבל, עכשיו הוא מבשר לי שאוטוטו עומדים לפתוח סניף באמת - - -

איתן כבל: זה עלה, דרך אגב, לדיון פה.

אוסאמה סעדי: זה עלה בדיון פה.

אוסאמה סעדי: יש עוד מקומות, למשל כמו היישוב שלי, עראבה, שהוא תקוע, ואני מקווה - - -

עבדאללה אבו מערוף: העיר, העיר עראבה.

אוסאמה סעדי: העיר עראבה כבר.

אוסאמה סעדי: למשל ברהט, כל החבילות - - -

<דני גולדשטין: בחורה פתחנו.

אוסאמה סעדי: חורה פתחנו מקום, הכנסנו כספומט ראשון בחורה.

אוסאמה סעדי: אין שם בנקים, העליתי את הנקודה הזאת אצלך בוועדה.

איתן כבל: זה היה נושא שגם דנו בו, כן.

רועי פולקמן: ביישובים הבדואים אין.

אוסאמה סעדי: ביישובים הבדואים שם.

אוסאמה סעדי: החבילות ברהט – אפילו זה הגיע לתקשורת, עכשיו עושים, סגרו שבועיים - - -

<דני גולדשטין: כבר פתחו.

אוסאמה סעדי: פתחו את המקומות האלה.

אוסאמה סעדי: יש את העניין הזה של מודיעין, אני מבקש לשמוע מה קורה במודיעין, כל הבלגן שהיה.

איתן כבל: כבר ננצל את ההזדמנות ונעסוק בראש ובראשונה בעניין שלשמו התכנסנו כאן אבל אפשר גם אחר כך להרחיב.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: אני אומר, החבילות האלה, המכתבים שמגיעים אחרי הזמן שלהם, זה צריך להיפסק.

אוסאמה סעדי: אני יודע שיש מיליונים, מאות-מיליונים, אני לא יודע איזה מספר יש היום.

אוסאמה סעדי: אבל אתם באמת עושים עבודה מבורכת, אנחנו מברכים אתכם ואנחנו נמשיך לשתף פעולה.

איתן כבל: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: תודה על הדיון.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד היושב-ראש, כמובן יש לציין לשבח את הצעדים החיוביים מאוד בשירות הדואר בכלל אבל עדיין יש קצת ליקויים והרבה מקומות, הרבה כפרים, שמחכים בתור שעה לפעמים.

עבדאללה אבו מערוף: יש שם פקיד אחד ואנחנו יודעים שהמשכורות נמוכות מאוד אבל זה כבר עניין לא לדיון הזה.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחשוב על כל העניין של הדואר מהשורש.

איתן כבל: אני כבר אומר לך בהמשך לדברים שאתה אומר, בתחילת מושב החורף אנחנו נרצה לקבל – אני חושב שזה מספיק זמן כדי שחברת הדואר תבוא ותציג בפנינו – את מה שנעשה עד היום הזה ואת תוכנית הפעולה מהיום והלאה.

איתן כבל: תאמין לי, חברי הכנסת כבר נהיו מומחים - - -

אוסאמה סעדי: ואת כל העניין של בנק הדואר גם.

איתן כבל: עזוב, הם עוד מעט יבואו לקבל הארכה נוספת.

איתן כבל: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: אז נתמקד בדיון שלנו, שהגיש חבר הכנסת רועי פולקמן, זה דיון טוב.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אני נתקלתי אישית בחברות שונות – אני מדבר על תרופות – שהנמען חייב להוכיח שהוא לא קיבל.

עבדאללה אבו מערוף: הוא לא חייב להוכיח.

עבדאללה אבו מערוף: הוא לא קיבל.

עבדאללה אבו מערוף: יש פתק שהוא לא חתם עליו והוא לא קיבל את החבילה.

עבדאללה אבו מערוף: מגיע מכתב מחו"ל שנשלח לפני חודש, לפני חצי חודש, לפני חודש וחצי ולא קיבלנו.

עבדאללה אבו מערוף: אז האחריות אכן צריכה להיות לא על הנמען, לא על הלקוח עצמו, אלא על רשות הדואר ועל הסניפים עצמם.

עבדאללה אבו מערוף: צריך להסדיר את העניין הזה היטב.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא צריכים לעבוד כבלשים.

עבדאללה אבו מערוף: זה דיון מאוד חשוב.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני אומר ממש בשניים-שלושה משפטים: חברת הדואר מלווה על ידי ועדת הכלכלה באופן מאוד מאוד אינטנסיבי.

איתן כבל: כל הנושאים שהעליתם, בדרך כזו או אחרת נדונו כאן בעניין כזה או אחר.

איתן כבל: אין ספק שלא דומה המצב שהיה לפני שנתיים למצב היום כמעט בכל פרמטר.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, יש נקודות שעדיין הדואר מאוד מפגר בהן, או בואו נאמר, הציפייה שלנו היא ציפייה הרבה יותר גדולה.

איתן כבל: דואר חבילות הוא הסיפור.

איתן כבל: בסוף בסוף, עם כל הכבוד לדואר שהולך ומתמעט, הוא יתקיים עוד הרבה מאוד שנים, אבל הוא גם לא לב ליבת העסקים של חברת הדואר.

איתן כבל: אם חברת הדואר לא רוצה שיקומו לה עוד יותר מתחרים שיידעו לספק את הסחורה בצורה הרבה יותר טובה אז כדאי שהוא יעשה את עבודתו.

איתן כבל: הוועדה הזאת נתנה לכם את כל הקרדיט, ועדיין נותנת לכם קרדיט, ומתערבת לפני ומאחורי הקלעים למענכם.

איתן כבל: יש עוד נקודה שלא עסקנו בה והיא ענייני העובדים.

איתן כבל: לכן אמרתי, אני לא רוצה להתעסק עם זה עכשיו, אני רוצה שנגיע לזה בבוא העת כי אני חושב שלחצנו את העובדים כבר כמעט עד דק, שזה גם כן נושא בפני עצמו.

איתן כבל: אני אאפשר לאדוני לומר את דבריו, בבקשה.

<דני גולדשטין: תודה רבה.

<דני גולדשטין: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש, חברי כנסת, אני אתן סקירה קצרה על כל הנושא - - -

איתן כבל: דרך אגב, יש לך שר חדש.

<דני גולדשטין: יש לי שר חדש, אנחנו מברכים אותו.

איתן כבל: כן, אני מקווה שאתם מתארגנים.

<דני גולדשטין: אנחנו מתארגנים תמיד.

<דני גולדשטין: קודם כל, אני באמת רוצה להגיד תודה לוועדה, הוועדה מלווה אותנו מהיום הראשון שהתחלנו את הרפורמה ואני חושב שבצורה קפדנית עשינו באמת שיפור אדיר בכל התחומים ובכל הפרמטרים, מזמני המתנה, דרך הגעת החבילות – אני אתן לכם תכף כמה נתונים כדי שתדעו, החבילות זה נושא מאוד מעניין, אני אולי אראה ממש בכמה שקפים קצרים מה קורה.

<דני גולדשטין: קודם כל, דיברתם על הדואר, הדואר המסורתי יורד בקצבים גדולים מאוד, כ-12% בשנה, ירידה עקבית, והוא ילך וירד - - -

איתן כבל: סתם מעניין אותי עכשיו בשביל הנוסטלגיה – כמה זה מכתבים, מכתבי אהבה, מכתבים שונים?

<דני גולדשטין: 50% בערך.

איתן כבל: 50% עדיין?

רועי פולקמן: לא מכתבי אהבה דווקא – מכתבי ארנונה, דוחות חניה, סוג של אהבה מהרשות המוסדית.

איתן כבל: לא, חברים, אני יודע בדיוק.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, הכוונה שלי היתה לא מוסדי, לא מכתבי דואר – בן אדם יושב בבית ורוצה לשלוח למאן דהוא, ללכת לשים בול, להדביק את הבול, כמו פעם.

<דני גולדשטין: בערך 5% כאלה.

<דני גולדשטין: יש מגזרים אבל, כדאי להגיד את זה, למשל המגזר החרדי, שעדיין נושא העברת המכתבים הוא הדבר העיקרי כי אין להם טלפונים חכמים.

<דני גולדשטין: אז יש מגזרים שצריכים את זה וכל השאר זה בקיצוניות, 5% או משהו כזה.

<דני גולדשטין: כל השאר זה או מוסדיים או עסקים קטנים שמעבירים צ'קים.

<דני גולדשטין: זה הולך ויורד בקצבים גדולים, הולכים וגדלים.

<דני גולדשטין: ככל שהטכנולוגיה מתגברת, ככל שהסמארטפונים נכנסים יותר, כך הקצב גדל.

איתן כבל: כמה מכתבים כאלה יש במספרים?

<דני גולדשטין: 400 מיליון.

<דני גולדשטין: אבל, מה שיפה לראות זה מה שקורה בתחום החבילות.

<דני גולדשטין: העולם בכלל גילה את תחום הסחר האלקטרוני.

<דני גולדשטין: התחום הזה בעולם הוא תחום של טריליונים של דולרים והולך וגדל בקצבים אדירים כל שנה.

<דני גולדשטין: מי שקורא את העיתונות הכלכלית רואה שבעולם נסגרות רשתות.

<דני גולדשטין: רשתות גדולות שהתפתחו עד לפני כמה שנים בצורה מאוד רחבה הולכות ומצטמצמות ונסגרות לטובת הסחר האלקטרוני.

<דני גולדשטין: מה שיפה לראות גם הוא שמדינת ישראל, מ-2015 ואילך, היא המדינה הצומחת ביותר ב-OECD.

<דני גולדשטין: היא גילתה את עולם החבילות באיחור אבל ברגע שאנשים גילו את עולם החבילות – וקרו עוד כמה דברים: האינטרנט השתכלל, הפסים נהיו רחבים יותר, האתרים נהיו יותר ידידותיים וזה עובר מפה לאוזן – הנושא הזה הולך ומתרחב.

<דני גולדשטין: ישראל היא היום שיאנית בגידול בתחום ב-OECD.

<דני גולדשטין: מאוד חשוב לראות, יש פה שלושה טורים: 2010, 2015 ו-2020, תחזית, אחוז הקניות באינטרנט - - -

איתן כבל: דרום קוריאה ראשונים?

<דני גולדשטין: יש לכם את המצגת אבל אני אתן כמה מספרים קלים: ב-2010, אחוז הסחר האלקטרוני מסך כל הסחר הקמעונאי היה משהו 1%; ב-2015 ישראל כבר צמחה לקרוב ל-6%, כשהשיאנים זה מדינות כמו דרום קוריאה, אנגליה, ארצות הברית – שהם בסביבות ה-20% מהסחר הקמעונאי; ב-2020 ישראל אמורה לגדול לקרוב ל-10% בסחר הקמעונאי, הקפיצה הזאת הולכת וגדלה.

<דני גולדשטין: ודרך אגב, אלה נתונים שמרניים, אנחנו רואים קפיצות הרבה יותר גדולות בדבר הזה, יכול להיות שנגיע גם ל-15%.

איתן כבל: אתם יודעים לעשות בתוך ישראל פילוחים, זאת אומרת, כמה המגזר הערבי וכו'?

<דני גולדשטין: כן.

<דני גולדשטין: נורא מעניין לראות שהמגזר הדתי-החרדי הולך וגדל.

איתן כבל: הוא חזק בתחום?

<דני גולדשטין: הוא חזק מאוד למרות שאין להם אפשרות לקנות ישירות אבל הם קונים דרך כל מיני – התפתח תהליך בתוך המגזר הזה ולמשל הקניות הגדולות זה בגדים.

<דני גולדשטין: משפחה ממוצעת יכולה לקנות באינטרנט בגדים ב-50% פחות ממה שהיא קונה בכל - - -

איתן כבל: דרך אגב, יש לכם את הנתונים של הפילוח של החברה הישראלית?

<דני גולדשטין: כן, גם לפי מגזרים וגם לפי ערים.

איתן כבל: אפשר לקבל גם לפי מגזרים?

איתן כבל: שלפחות יהיה קצת מעניין בדיון הזה.

<דני גולדשטין: כן.

<דני גולדשטין: פה אין לנו את זה אבל אנחנו ניתן לכם את זה.

<דני גולדשטין: נורא יפה לראות מה קרה ב-2015.

<דני גולדשטין: סך כל הקניות ברשת הן בסביבות 10 מיליארד שקל, כשהמשמעות של זה, דרך אגב, היא חיסכון ביוקר המחיה של בין 3 ל-4 מיליארד.

<דני גולדשטין: בממוצע, הקניות באינטרנט הן בין 30% ל-50% פחות ממה שעולה בפעילות הרגילה בישראל.

<דני גולדשטין: זה אומר שאנחנו בסך הכול בפעילות הזאת תורמים סדר-גודל של בין 3 ל-4 מיליארד שקל לירידת יוקר המחייה.

<דני גולדשטין: קצב גידול החבילות זה הנושא המעניין.

<דני גולדשטין: אתם רואים את הגידול – ב-2016 היינו עם 53 מיליון חבילות, ב-2017 נגיע למעל 50 מיליון חבילות, סדר-גודל שלדעתי נגיע לסביבות ה-65 מיליון חבילות, וצפויות ב-2020 קרוב ל-100 מיליון חבילות.

<דני גולדשטין: 100 מיליון חבילות, רק לסבר את האוזן – ממרכז הסחר המקוון שלנו במודיעין יוצאות כל יום בין 300,000 ל-500,000 חבילות.

איתן כבל: והמערכת במודיעין נבנתה כדי?

<דני גולדשטין: לטפל ב-150 מיליון חבילות, בשלוש משמרות.

<דני גולדשטין: אנחנו היינו צריכים לבנות את המרכז הזה כבר לפני חמש שנים.

<דני גולדשטין: מה שקרה קרה, לא משנה, אנחנו התארגנו במהירות – והצגנו את זה גם פה – בתוך שנה הקמנו את אחד המרכזים המשוכללים בעולם.

<דני גולדשטין: המרכז בקושי חודש באוויר והוא מהפכני גם במערכות העבודה שלו, גם בשיטות העבודה שלו וגם בטכנולוגיות שאנחנו מטפלים בהן שם.

<דני גולדשטין: מה לעשות, גם העיתונאים וגם עם ישראל קצרי רוח.

<דני גולדשטין: זה חודש ברוטו, אגב.

<דני גולדשטין: היום אנחנו נמצאים כבר אחרי – היו לנו כמה תקלות בהתחלה של כניסה גם של - - -

איתן ברושי: קוצר הרוח נובע מהתקלות שהיו קודם.

איתן ברושי: אנחנו לא התחלנו עם המרכז, התחלנו עם הפיגור הבלתי הגיוני שהיה בשירותי הדואר.

איתן ברושי: לכן, קוצר הסבלנות הוא לא כלפי הדואר של היום, הוא בגלל הביקורת שהיתה מקודם.

<דני גולדשטין: אני אתן לכם רגע את המספרים.

<דני גולדשטין: קודם כל, הדואר סוחב אתו ההיסטוריה, הוא עושה מאמצים להשתפר, ותמיד, כל אירוע הכי קטן, מחזיר אותנו קצת אחורה.

<דני גולדשטין: אבל אין מה להגיד, עשינו שיפור גדול.

<דני גולדשטין: החבילות – הגענו למצב שעד ארבעה ימים מהנחיתה בארץ הן מגיעות ליעדן.

<דני גולדשטין: יש חבילות – של הפריים, של Next של Amazon ועוד חברות כאלה – שמהרגע שאתה מזמין אותן ועד הרגע שאתה מקבל אותן זה פחות משישה ימי עסקים.

<דני גולדשטין: אנחנו עוקבים אחרי זה בצורה מאוד מפורטת.

איתן ברושי: גם בפריפריה הרחוקה?

<דני גולדשטין: בכל מקום.

<דני גולדשטין: אנחנו מגיעים עם הדואר נע כל יום לכל המקומות במדינת ישראל.

<דני גולדשטין: אין אף חברה שעושה את זה.

<דני גולדשטין: אנחנו מגיעים למוצב החרמון, למושב יעל, לכל המושבים שבערבה ובצפון, לכל נקודה כל יום.

<דני גולדשטין: אין אף חברה במדינת ישראל שעושה את זה ודואר ישראל עושה את כל יום.

<דני גולדשטין: החבילות מגיעות כל יום.

<דני גולדשטין: אנחנו מוציאים כל יום 300,000.

איתן כבל: מי המתחרים הגדולים שלכם?

<דני גולדשטין: אני לא חושב שאפשר להגיד דבר כזה, כי אם תיקח - - -

איתן כבל: גם זאת תשובה.

<דני גולדשטין: אני אתן בזהירות את התשובה.

<דני גולדשטין: אני יכול להגיד בזהירות, בלי לחתום על המספר, כל חברות הבלדרות – כמו DHL, UPS, TNT, FedEx וכך הלאה - מכניסות לישראל בשנה בין שלושה לארבעה מיליון חבילות, כולן ביחד, דואר ישראל מטפל בסביבות 53 מיליון חבילות, אני לא חושב שיש אח ורע לדבר הזה.

<דני גולדשטין: אגב, אני רוצה גם להגיד יותר מזה, בסך הכול אתם רואים שיש גידול של 30% כל שנה.

<דני גולדשטין: הווי אומר, שני דברים קורים: אחד, בכל זאת הדואר משתפר ואנשים מזמינים פר האמינות של הקבלה ואם הנושא הזה היה "אאוט אוף פוקוס" אז בטח זה לא היה מתפתח.

<דני גולדשטין: אנחנו מתקדמים מהר, פועלים מהר.

<דני גולדשטין: מרכז הסחר במודיעין מתכנס, אנחנו מודיעים לכולם שתוך שבועיים-שלושה הוא כבר יהיה מיושר לחלוטין והוא יטפל ב-48 שעות מההגעה לישראל ועד למסירה ללקוח.

<דני גולדשטין: מטבע הדברים, בהיקפים כאלה יכולות להיות תקלות גם, הצגנו גם לחבר הכנסת פולקמן שבסך הכול ב-2016, מתוך 53 מיליון חבילות היו 2,400 חבילות שלא נמסרו ליעדן וטיפלנו בכל מה שקשור לכך.

רועי פולקמן: שרק נאמר, זה לא כולל בהכרח חבילות שנמסרו ליעד שגוי, שלא תמיד יודעים את זה אם לא התלוננו.

<דני גולדשטין: כן, אבל בסוף זה כמויות יחסית קטנות.

רועי פולקמן: כן, זה לא הרבה.

איתן כבל: כן, מתוך 53 מיליון – כל חבילה היא עולם ומלואו אבל - - -

<דני גולדשטין: כל חבילה היא עולם ומלואו.

אוסאמה סעדי: מה הפיצוי שאתם נותנים במקרה כזה?

<דני גולדשטין: אני אגיד את זה בכמה מילים ואחר כך אני אגיד מה אנחנו מציעים.

<דני גולדשטין: בגדול, תמיד כשאתה קונה, אתר הסחר הוא האחראי כלפיך.

<דני גולדשטין: אתה קונה ב- Amazonאו ב-eBay – עד שאתה לא מקבל את החבילה eBay אחראי שתקבל את החבילה.

<דני גולדשטין: אנחנו קשורים ל-eBay בשרשרת – eBay קשור לחברת לוגיסטיקה שקשורה לאחד הדוארים בעולם שקשור אלינו וכל השרשרת הזאת צריכה לעבוד, כפי שבאמת חבר הכנסת פולקמן העלה, מהר, ואם יש תקלה צריך לטפל בה מידית.

<דני גולדשטין: אני רוצה להגיד מה אנחנו מציעים אז אני אוסיף עוד נקודה אחת על מה שכתבתי פה: הדבר הראשון, לפני שאני עובר על הנושאים שאנחנו מציעים, הוא לפרסם.

<דני גולדשטין: אני חושב שיש חוסר בהירות בציבור לפעמים מה עושים במצבים שאדם לא מקבל את החבילה.

<דני גולדשטין: לפעמים יש אי בהירות אז אנחנו מתחייבים לפרסם לידיעת כולם באתרים שלנו, ונעשה את זה גם מעבר לזה, מה האורים ותומים לאדם שלא קיבל את החבילה, מה הוא צריך לעשות בתוך התהליך הזה.

<דני גולדשטין: דבר שני, אנחנו נקים מערכת - - -

איתן ברושי: אדוני המנכ"ל, מי נושא באחריות?

איתן ברושי: הוא לא קיבל את הדואר - - -

רועי פולקמן: חברת הסחר.

<דני גולדשטין: אתר הסחר, זה כמו חנות.

איתן ברושי: אבל בן אדם שלא קיבל חבילה – בעיני זה אותו דבר כמו מכתב.

איתן ברושי: בזמנו רצינו להטיל עליכם קנס שיהיה מחיר לאי עמידה ביעד.

איתן כבל: לא, זה לא דומה.

<דני גולדשטין: אני אתן לך תשובה.

רועי פולקמן: לא, את הקנס חברת הסחר תגבה מדואר ישראל, אבל ללקוח יש כתובת אחת.

איתן ברושי: אין פה סנקציות.

איתן כבל: כדי שאנחנו נבין בדיוק תן לנו את סיפור הדרך נכון להיום ומה יהיה.

איתן כבל: נכון להיום, אדם לא קיבל את החבילה, ברגע שהוא מבין שאת החבילה הוא לא מקבל, מה הוא עושה?

<דני גולדשטין: הוא פונה לחברת הסחר ואומר: החבילה לא הגיעה אלי.

<דני גולדשטין: לפעמים חברת הסחר מבקשת ממנו הוכחה שהוא לא קיבל ואז הוא פונה לדואר ישראל ואמור לקבל מאתנו את ההוכחה שהוא לא קיבל את המוצר.

איתן כבל: ואני מניח שעל זה, רועי, בדיוק על הפער הזה, פנה - - -

רועי פולקמן: כן, נכון, זה האירוע.

איתן כבל: מה האירוע?

איתן כבל: איך אתה מוריד את הבירוקרטיה: תלך לדלפק הבא, תלך לדלפק ההוא וכו' וכו', שלא נגמרת?

<דני גולדשטין: יפה, אז מאחר וכמעט כל המערכות שלנו ממוחשבות אנחנו יודעים מה קורה.

<דני גולדשטין: קודם כל, יש לנו מערכת כבר היום, ואנחנו משכללים אותה, לאתר איפה המוצר נמצא.

<דני גולדשטין: אנחנו יודעים היום להגיד בכל נקודת זמן איפה המוצר.

<דני גולדשטין: כמובן, אני רק אעיר הערה קלה, כל הפריטים מחולקים לשני-שליש פריטים שאין עליהם שום מעקב לצורך העניין, שאנחנו לא יודעים אפילו איפה הם נמצאים, כמו מכתב רגיל שנשלח.

איתן ברושי: וחבילה רגילה?

איתן ברושי: ההורים שולחים לשנת שירות בערבה חבילה, היא לא הגיעה.

<דני גולדשטין: אז יש להם מספר מעקב.

איתן ברושי: מי מפצה אותם?

איתן ברושי: מי חוטף על הראש?

איתן כבל: תן לנו קודם לתת פיצוי לחוץ לארץ, אחר כך נגיע לערבה.

איתן ברושי: דואגים ישר לאלה של חו"ל.

<דני גולדשטין: תמיד זה מתחיל במי חוטף על הראש, קודם כל אנחנו רוצים לראות איך נעזור ללקוח, זו המטרה.

איתן ברושי: נו, איך עוזרים?

<דני גולדשטין: אז יפה, לפני שחוטפים על הראש בוא ניתן שירות ללקוחות.

<דני גולדשטין: אז במערכות שיש בהן מעקב על החבילות ואתה יודע מה מגיע, יש לנו מערכת ממוחשבת, שתשתכלל, שיודעת לעקוב בכל נקודת זמן איפה נמצאת החבילה.

איתן כבל: גולדשטין, עזוב אותי מה יהיה.

<דני גולדשטין: על זה אני מדבר.

איתן כבל: אתה אומר לי מה קורה היום בבוקר.

<דני גולדשטין: גם היום בבוקר אתה יודע לעקוב אחרי החבילה.

<דני גולדשטין: אני אגיד לך מה קורה ומה נעשה.

<דני גולדשטין: היום אתה יודע לעקוב אחרי החבילה, אתה רואה שהחבילה לא הגיעה אליך או הגיעה לאתר שגוי, אתה פונה לאתר הסחר והוא אומר לך: אוקיי, תביא לי הוכחה שהיא לא הגיע.

<דני גולדשטין: יש כאלה, אגב, שלא צריכים הוכחה.

איתן כבל: גולדשטין, תסלח לי.

<דני גולדשטין: אבל אני מסביר.

איתן כבל: לא, אתה לא מסביר, אתה כבר עשית לי סחרחורת.

איתן כבל: חברי דני גולדשטין, בבקשה, אדם פנה לחברה, אומרים לו: תביא לי את האסמכתא, אתה מבין?

איתן כבל: אני בדיכאון כבר רק מהתשובה שקיבלתי, מה קורה עם זה שצריך לקבל את התשובה?

איתן כבל: תגיד לי: הוא הולך לסניף כך וכך, מרים טלפון למוקד 3478 ומקבל במייל או בוואטסאפ, או לא יודע במה, אישור.

איתן כבל: זה מה שאני צריך, זה הכול.

<דני גולדשטין: שתי תשובות: אחת, הוא פונה לאתר הסחר, אומר: לא קיבלתי, יש אתרים שישר מפצים אותו או שולחים לו.

איתן כבל: עם זה אין בעיה.

<דני גולדשטין: אתה אומר לו: לא, אני רוצה הוכחה.

<דני גולדשטין: הוא צריך לפנות לדואר ישראל, למוקד 171, או לאתר של דואר ישראל, למלא נתונים, הדואר מוציא לו בסוף אסמכתא שהוא לא קיבל - - -

רועי פולקמן: זה קיים היום?

<דני גולדשטין: זה קיים היום אבל בצורה לא ידידותית.

איתן כבל: סודית.

<דני גולדשטין: לא סודית, אבל לא ידידותית.

<דני גולדשטין: יש הבדל בין ידידותית ללא ידידותית.

<דני גולדשטין: אז הוא פונה, הדואר בסוף נותן לו - - -

איתן כבל: הנה, זו תשובה, זה מה שרציתי לקבל.

<דני גולדשטין: הוא פונה עם זה לשם ובסוף מקבל את הפיצוי.

רועי פולקמן: רק לגבי השאלה שהיושב-ראש שאל, על חבילות שהן לא מאתרי סחר אלא חבילה שהלכה לאיבוד, יש אחריות?

רועי פולקמן: מה קורה אז?

רועי פולקמן: שלחתי פריט בחבילה ממוספרת והיא הלכה לאיבוד, אני יכול לבוא בטענות לדואר והוא יפצה אותי?

רועי פולקמן: איך זה עובד?

<חיים מזעקי: על חבילות פנים ארציות יש אחריות על אבדן או על נזק, שהוא מוגדר לפי סוג המוצר.

<חיים מזעקי: כלומר, אם החבילה נשלחה בדואר ישראל – אני לא מדבר על חבילות מחו"ל, חבילות בארץ – שהתקבלה באחד הסניפים למשלוח ואיפשהו בדרך נעלמה מסיבה כזו או אחרת, אין לי הוכחת מסירה, אני מפצה את השולח בדמי המשלוח שלו.

רועי פולקמן: מה זה "דמי המשלוח"?

רועי פולקמן: אבל יש שם פריט.

<חיים מזעקי: יש גובה פיצוי.

<חיים מזעקי: יש גם דמי משלוח ויש גם ערך, רשום סכום כזה לחבילה, סכום אחר.

איתן כבל: ברשותכם, כל הסיפור מתכנס ללו"ז.

<חיים מזעקי: לפי סוג המשלוח יש גובה מקסימלי לפיצוי.

<לאה ורון: איזה סכומי פיצוי שילמה חברת הדואר ב-2015 וב-2016 עבור חבילות בתוך הארץ שנעלמו?

<חיים מזעקי: אין לי את הסכום הזה כרגע כאן אבל יש נתון.

<דני גולדשטין: סכום קטן.

<חיים מזעקי: הוא לא גבוה.

<דני גולדשטין: הוא לא גבוה כי לא היו הרבה חבילות.

<לאה ורון: לא הרבה חבילות נעלמו?

<חיים מזעקי: נכון.

איתן כבל: תעבירו לנו בכל מקרה את הנתונים.

<דני גולדשטין: אנחנו נעביר לכם.

איתן כבל: אני מנסה, חברים, שנצא מכאן עם תובנה, אני עדיין מתעקש על העניין של הלו"ז.

איתן כבל: אני מבקש, כדי שנצא מכאן עם התובנה החדה והברורה בעניין הזה, את הלו"ז, זה מה שמעניין אותי.

איתן כבל: דרך אגב, אני ממליץ שכשאתם שולחים מאיפה לאסוף את החבילות זה יהיה למקום הכי קרוב לבית.

<דני גולדשטין: יותר מזה - - -

איתן כבל: אל תוסיף.

<דני גולדשטין: אם אתה רוצה את זה בכנסת?

<דני גולדשטין: אתה יכול לבחור.

איתן כבל: כתוב שאין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל כתוב גם הודאת בעל דין, רש"י אומר בקידושין – מה אני מנסה להגיד לך?

איתן כבל: חוויתי את זה יותר מפעם אחת, שיש ליד הבית - וזה באמת אחד הדברים הכי נפלאים שעשיתם, אתה הולך כמטחווי קשת ולוקח את המוצר – אבל כנראה שיש איזון, שלהוא קצת יהיה, להוא קצת יהיה לו ולהוא קצת יהיה אז גם קצת אנחנו נלך.

איתן כבל: אני חושב שבסוף מבחינתו של הלקוח – נכון, זו לא נסיעה של 10 דקות בפקקים, אבל בסוף בסוף אתה מתרגל גם כן, אתה מפתח איזו מערכת יחסים.

איתן כבל: אני אומר, תשימו לב לעניין הזה, זה חלק מהשירות ומחוויית השירות.

איתן כבל: מה שאני מבקש ממך – זה נשמע לצופים בנו שטויות – לשמוע: אתה מגיע, אתה ממלא טופס, כמה זמן הפיצוי, שבוע?

איתן כבל: יומיים?

איתן כבל: חודש?

איתן כבל: חודשיים?

איתן כבל: שלושה חודשים?

יעקב אשר: אתה מדבר על הפיצוי של דברים שבאחריותם?

איתן כבל: כן.

יעקב אשר: כי זה לא רוב הדברים.

איתן כבל: אתר הסחר, אני יוצא מנקודת הנחה ואני מביא דברים בשם אומרם - - -

יעקב אשר: זה לא ידידותי.

איתן כבל: עזוב עכשיו שזה לא ידידותי, בהנחה שעכשיו זה יטופל ויהיה ידידותי.

איתן כבל: האזרח ממלא – חברים, סליחה שאני מקפיד על העניין הזה – את הטופס, אם זה לחברה מחו"ל שצריכה לספק, הוא באותו רגע, אני מניח, מקבל את האסמכתא, או במקרה הגרוע, 24 שעות אחרי, אני צודק או לא?

יעקב אשר: זה הכוונה שיהיה, שזה הולך להיות?

איתן כבל: עזוב מה יהיה, אני מדבר נכון לעכשיו.

רועי פולקמן: לא, זה מה שאמור להיות.

יעקב אשר: אפשר רגע, אדוני היושב-ראש?

יעקב אשר: אני איחרתי, ממש דקה.

איתן כבל: הקראנו את שמך.

יעקב אשר: עשיתי קצת שיעורי בית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל שנקבל תשובה על השאלה הספציפית הזאת.

יעקב אשר: כן, נקבל תשובה, אני מחדד את זה רק לכיוון, אדוני היושב-ראש, כי אני גם קיימתי שיחות לפני הוועדה.

יעקב אשר: באמת הנקודה העיקרית היא שהם הרימו מהר מאוד את הכפפה בעניין הזה וזה שהם הכריזו על זה כאן זה הדבר החשוב וגם הדבר המחייב.

יעקב אשר: מבחינת האחריות, אז יש הסכמים בינלאומיים מי אחראי ומה, אבל כשאדם צריך את הפרוצדורה מול האחראי ואז הוא צריך להתחיל לרוץ, לבוא לסניף, לחפש וכו' – זאת הנקודה שפה הם התחייבו, ושמעתי את זה גם בדרך בטלפון, זאת הנקודה ונשמח באמת לשמוע לגביה.

איתן כבל: כמו שאמר חבר הכנסת יעקב אשר, אנחנו מבקשים – תחשוב על זה, דני, שאתה הולך לקבל – מה הלו"ז.

<דני גולדשטין: הלו"ז הוא כזה: אם אתה מדבר על הלו"ז מבחינת כמה זמן ייקח ללקוח - - -

איתן כבל: הלקוח מילא את הטופס – היום אין בעיה, במייל, ממלא במקום - תוך כמה זמן הוא מקבל את האסמכתא שהדואר אומר לו: הנה, זה האישור שלך לחו"ל?

<חיים מזעקי: כמה זמן היום?

<דני גולדשטין: לא, בעתיד, נכון?

<דני גולדשטין: הפתרון.

איתן כבל: בעתיד זו מילה מפחידה, אני מתכוון - - -

רועי פולקמן: בשדרוג הזה שדיברתם עליו.

רועי פולקמן: הלכה לי לאיבוד חבילה, אני צריך אישור, נכנס לאתר, ממלא – תוך כמה זמן?

רועי פולקמן: זה מידי?

<דני גולדשטין: 48 שעות.

<חיים מזעקי: תוך 48 שעות הוא יקבל דיווח האם הפריט הזה הגיע למדינת ישראל ואם הוא הגיע למדינת ישראל והוא יצא לאיזשהו כיוון - - -

איתן כבל: מזעקי, חבר'ה, עשו לי טובה, זו כבר ממטרה דו-צדדית.

איתן כבל: זו כולה שאלה פשוטה.

איתן כבל: אל תגיד לי: הוא יודיע לו, הלך לו, בא לו, אכל לו, מזעקי ואדוני המנכ"ל, כמו שהגששים אומרים: כמה ביד?

<דני גולדשטין: 48 שעות.

איתן כבל: תוך 48 שעות הוא מקבל את האסמכתא שהוא הולך אתה מהרגע שהוא מילא את הטופס.

איתן כבל: הוא מילא את הטופס, הוא מקבל התראה, אומרים לו: אדוני, יש לך את האסמכתא במייל.

איתן כבל: זה סיכמנו.

איתן כבל: סליחה שאני מתעקש על זה אבל בשביל זה נתנו במה היום לפולקמן, כדי שבסוף אנחנו נצא עם התובנה הזאת.

איתן כבל: זו נקודה אחת.

רועי פולקמן: יהיה טופס באתר של הדואר, הרעיון הוא שהדואר יאפשר לך להיכנס לאתר עם פחות בירוקרטיה מהיום.

רועי פולקמן: לא קיבלתי חבילה, אני ממלא, הדואר עושה את הבדיקות שלו ובסוף אומר:

רועי פולקמן: קיבלת אישור שלא סופקה לך החבילה, עם זה אני הולך - - -

<דני גולדשטין: מנפיק לך בעצם נייר שעם זה אתה הולך - - -

רועי פולקמן: לא לחברות האלה, כי אתן בגדול אין בעיה, אבל לחברות אחרות.

רועי פולקמן: אתה שולח להן ואומר: חבר'ה, לא סופקה לי החבילה.

איתן כבל: ממתי נחשב לא סופק?

<דני גולדשטין: אם זה הגיע לישראל - - -

איתן כבל: לא, לא הבנתם.

איתן כבל: אני יושב בבית, כוסס ציפורניים, הזמנתי פצירה לפדיקור-מניקור, יש זמן שאתה אומר: וואלה, לא יכול להיות.

איתן כבל: אתה מכיר את זה שבן אדם אומר לעצמו: וואלה, לא הגיוני?

<לאה ורון: גם בדרך כלל כתוב באתר שבו אתה מזמין תוך כמה זמן יהיה מועד האספקה.

<דני גולדשטין: אנחנו יודעים בדיוק מתי זה מגיע לישראל.

איתן כבל: לא, אתה לא עונה לי לשאלה.

<דני גולדשטין: אבל אני אתן לך תשובה מדויקת.

איתן כבל: אני יושב בבית, אני לא כל יום מתקשר: הגיע אליכם, לא הגיע – למרות, שדרך אגב, אפשר לדעת.

איתן כבל: אני גם מכיר את זה.

איתן כבל: אתה נכנס ואתה יודע אם החבילה כבר הגיעה - - -

<דני גולדשטין: אתה יודע באתר של Amazon, הוא גם אומר לך מראש.

איתן כבל: אמת.

איתן כבל: אני בטוח שמי שעוסק בזה יודע את זה.

איתן כבל: אני מנסה ללכת אתך לשאלה נוספת.

איתן כבל: אני לא יודע, לא נכנסתי, כן נכנסתי, אני סתם שואל שאלה: מתי שהחלטתי שזה כבר מוגזם, אני נכנס לאתר כדי למלא את הטופס, כשאני נכנס לטופס המקוון, שהפעם הוא יהיה ידידותי, והוא אומר לי: מומלץ, אם זה מגיע מארצות הברית או מבריטניה, אם חלפו 10 ימים נניח ולא קיבלת, כדאי שתברר.

איתן כבל: אני בטוח שמכול מקום יש סוג של טווחי זמן, כי אם לא זה גם סתם לבלבל לכם.

איתן כבל: ממתי מוצר מתחיל להיחשב כמוצר שהוא באיחור?

<דני גולדשטין: הוא נחשב כמוצר באיחור מהמועד שאליו התחייב לך האתר שבו הוא אמור להגיע לישראל.

<דני גולדשטין: למשל, האתרים הסיניים כותבים שזה בין 30 ל-60 יום.

<דני גולדשטין: Amazon כותב לך שבעוד שלושה שבועות מהיום זה אמור להגיע אליך.

<דני גולדשטין: אתה יודע בדיוק לפי איזו הערכה מתי זה אמור להגיע.

<דני גולדשטין: אנחנו מקבלים מהם את הפירוט מה מגיע ומתי זה נוחת בישראל, אנחנו מקבלים לא רק את מה שמגיע פיזית, אלא מקבלים מסרים אלקטרונים מה אמור להגיע, ולפי זה - - -

<לאה ורון: אתם מקבלים הודעה במועד הרכישה או במועד שמה?

<דני גולדשטין: לא, אנחנו מקבלים הודעה במועד שבו החברה שמשלחת שולחת את המוצר אלינו.

<לאה ורון: נניח Amazon?

<חיים מזעקי: בעת הרכישה Amazon אומר לך כמה זמן זה ייקח כקונה.

<דני גולדשטין: לך.

איתן כבל: אני הבנתי.

איתן כבל: כשאתה רוכש את המוצר, ,Amazon או כל אחד מהאתרים, אומר לך: אתה אמור לקבל את זה תוך "איקס" ימים.

<לאה ורון: ואני, הלקוח, לא קיבלתי.

איתן כבל: שניה.

איתן כבל: זאת ההודעה שאת כלקוחה יודעת, שאת צריכה לקבל את זה תוך 60 יום – אני סתם אומר 60 יום, לכל אתר אני מניח יש את הלו"ז שלך.

<דני גולדשטין: לכל פריט.

איתן כבל: לכל פריט גם, נכון.

איתן כבל: Amazon, או כל אחת מהחברות האלה, מעבירות זאת לחברת שילוח, חברת השילוח שהיא באותה מדינה, שאתה עובדת חברת הדואר.

איתן כבל: חברת הדואר, אני מניח שברגע שהיא מעלה למטוס, לאניה, לא משנה, היא מודיעה לכם, אדוני המנכ"ל: הנה, יש בדרך אליכם את החבילה ואז זה נכנס אצלכם ואז גם אצלי בבית, כשרעייתי נכנסת היא יודעת, ב- Amazon מודיעים: החבילה יצאה לכיוון ישראל וזה מגיע אליכם.

איתן כבל: אני רוצה לאתגר אותך: לכל חבילה יש את הלו"ז שהחברה קבעה, שבדרך כלל היא לוקחת לעצמה מרחב תמרון מאוד גדול באופן טבעי, אם לא, הם כל היום יהיו - - -

<דני גולדשטין: לא כולן.

איתן כבל: יכול להיות, וזה בקל וחומר.

איתן כבל: אני שואל: האם אתה מנצל את זה, אתה כחברת הדואר?

איתן כבל: דהיינו, האם למשל הוא אומר חודשיים אבל הוא כבר יצא חודש לפני ואתה אומר: וואלה, יש לי זמן – או שמבחינתך, אותך לא מעניין, אתה מתקתק את החבילה?

<דני גולדשטין: אני יותר ממתקתק.

<דני גולדשטין: אני רוצה להסביר משהו, כל העיקרון של החבילות – אני מזמין אתכם לבקר במרכז הסחר - - -

איתן כבל: אנחנו נבקר.

<דני גולדשטין: אסור להחזיק אותן דקה, אין מקום.

<דני גולדשטין: 300,000 חבילות זה כמו בלומפילד.

<דני גולדשטין: הן חייבות לנוע בקצב מהיר.

<דני גולדשטין: זה חייב לנוע במהירות מנקודה לנקודה.

<דני גולדשטין: יש לנו גם עניין לשפר את שביעות רצון הלקוחות שלנו.

<דני גולדשטין: בסוף, אנחנו מסתכלים היום לא רק על מה אנחנו יכולים לנצל אלא שהלקוחות יהיו יותר שבעי רצון.

איתן כבל: אוקיי, סיכמנו את החלק הזה.

איתן כבל: בואו נעבור לחלק השני, חבילות בתוך ישראל.

איתן כבל: חבר הכנסת ברושי שלח חבילה מהבית שלו לנכד שלו בקיבוץ סופה, החבילה הכילה מה שקיבוצניקים שולחים ולא הגיעה אליו, איך אתה מסדר את העניינים?

איתן כבל: איך הוא משלם לו עכשיו, איך הוא מפצה אותו?

<חיים מזעקי: לקוח פונה ואומר: שלחתי חבילה, לא הגיעה, בודקים את זה אצלנו - - -

איתן כבל: תוך כמה זמן אם היא לא הגיעה?

איתן כבל: שבוע, משהו כזה?

<חיים מזעקי: לא, יש לחבילה זמן שהיא מגיעה.

<חיים מזעקי: אנחנו לוקחים 14 יום, ב-14 יום - - -

איתן כבל: ברגל הייתי יכול לקחת את החבילה – 14 יום.

<חיים מזעקי: א', הוא יכול לראות איפה החבילה, לראות מעקב לבד, הוא לא צריך אותי בשביל זה, אבל על פי הכללים אנחנו נותנים לו 14 יום.

<חיים מזעקי: אחרי 14 יום החבילה לא הגיעה ליעדה, הוא מקבל מאתנו את הפיצוי גם על המשלוח וגם על ערך החבילה.

איתן כבל: איך אתה יודע מה הערך בפנים?

<חיים מזעקי: אם הוא לא הצהיר על זה לפני זה או לא עשה ביטוח, יש גבול מקסימלי.

רועי פולקמן: זה פיקס, אתה אומר אם זה פריט זול אז דואר רשום - - -

איתן כבל: כן, ברור לי.

<דני גולדשטין: אבל הוא יכול לעשות ביטוח.

רועי פולקמן: אתה יכול לבטח, אם אתה שולח מחשב למשל.

איתן כבל: תוך כמה זמן אתה מקבל את הכסף?

<חיים מזעקי: ימים בודדים.

איתן כבל: אתה בטוח?

<חיים מזעקי: כן.

<חיים מזעקי: ברגע שאנחנו רואים שיש בעיה - - -

<זיוה טל: תוך כמה זמן?

איתן כבל: ימים בודדים.

<זיוה טל: מתוך הפניות שלי זה לא היה כך.

איתן כבל: כמה זה אצלך?

<זיוה טל: חודשיים.

<חיים מזעקי: את מדברת על חבילות בארץ או בחו"ל?

<זיוה טל: חבילות בארץ.

<חיים מזעקי: חבילות בארץ – הזמן הוא הרבה יותר קצר.

<זיוה טל: פונים אלי, זה הפניות שאני מקבלת.

איתן כבל: גברתי, תודה, את עושה את מלאכתך, אף אחד לא ינזוף בך על כך שאמרת את מה שחובתך לעשות, קודם כל.

יעקב אשר: אתה לא יודע מה המדיניות של השר החדש.

איתן כבל: בכל מקרה, אני מבקש עד סוף שבוע הבא לקבל סנכרון ביניכם בדיוק מה המצב עד היום.

איתן כבל: אם גברתי צודקת, בכל הכבוד, אתם צריכים אצלכם בחברת הדואר לבדוק.

איתן כבל: יש לי עוד בקשה, לא לכעוס עליה כי היא אמרה את מה שחובתה לומר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לפי הנתונים שהיא מקבלת.

איתן כבל: כן, לפי הנתונים שהיא מקבלת.

איתן כבל: היא לא ישבה בבית והמציאה את זה.

איתן כבל: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

<דני גולדשטין: מטבע הדברים, משרד התקשורת מקבל את התלונות הקיצוניות.

<דני גולדשטין: אנחנו מטפלים בהרבה – בואו נבדיל בין התלונות שמשרד התקשורת מקבל, שאני לא יודע כמה כאלה יש, לבין היומיום.

רועי פולקמן: אם יש 10 כאלה קיצוניים מילא, אם יש 1000 זה אירוע.

<דני גולדשטין: איזה 1000?

<דני גולדשטין: איפה 1000?

רועי פולקמן: 500?

<דני גולדשטין: איזה 500?

רועי פולקמן: אם את מדברת על חודשיים ויש 20 פניות כאלה בשנה - - -

יעקב אשר: זו תופעה?

יעקב אשר: היא אומרת שזו לא תופעה.

איתן כבל: תקשיבו, אני מבקש לקבל גם כן את הנתון.

איתן כבל: תנו לנו דוח האם זה כצעקתה או שזה כמה מקרים בודדים, שגם צריכים לקבל תיקון אם כך.

רועי פולקמן: מ-50 מיליון חבילות, אם יש - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש בודדים אפשר לסבול את זה.

איתן כבל: אני לא מקבל את העניין הזה של ה-50 מיליון חבילות, כי אם היה 50 מיליון חבילות לא הייתי עושה את הדיון הזה באותו יחס.

רועי פולקמן: ברור.

איתן כבל: כמו שאמרנו, כל סיפור הוא עולם ומלואו.

איתן כבל: כן, יעקב אשר.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך דבר אחד, אני חושב שהצבי התעורר.

יעקב אשר: אני חושב שאנחנו רואים באמת - - -

איתן כבל: דרך אגב, זה לא צבי.

<דני גולדשטין: אייל ארץ-ישראלי.

איתן כבל: הציור הוא לא צבי, זו אגדה אורבנית, זה אייל ארץ-ישראלי.

<דני גולדשטין: שהוא יותר מהיר מהצבי.

איתן כבל: בדואר לא שמעו על זה אבל.

<דני גולדשטין: שמעו, שמעו.

יעקב אשר: אז אני אנסח את זה שהצבי הופך להיות לאט לאט לאייל ארץ-ישראלי, שהוא מהיר יותר.

יעקב אשר: אני קודם כל מודה לידידי פולקמן שבאמת העלה את הנושא הזה, היה לפה לנו והצטרפנו לזה כי אני חושב שזה חלק מהתפקיד שלנו כאן, לעקוב אחרי הדברים האלה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך אדוני היושב-ראש, אני הייתי בפגישה עם המנכ"ל וצוותו ובאמת התרשמתי שיש, א', רצון לשפר כל הזמן, שזו בשורה בפני עצמה.

יעקב אשר: אנחנו רגילים פה – גם אלה שהיו בקדנציה הקודמת לפחות – הדברים לא היו פשוטים עם דואר ישראל ואני באמת רוצה לשבח, אבל אל תעופו על עצמכם, תמשיכו הלאה להשתפר.

יעקב אשר: אני חושב שבאמת לב העניין – אם אפשר למצות את ההחלטות שהובאו כאן בדיון – זו באמת הנקודה של להשמיש את האפשרות של הבן אדם ללכת אל מול אותן חברות שבהן הוא יקבל חזרה את החבילה שלו או את הפיצוי בצורה הקלה ביותר, בצורה הנגישה ביותר והמהירה ביותר.

יעקב אשר: אני חושב שזה הישג גדול.

יעקב אשר: אני מקווה שזה ייקח תקופה קצרה כדי שזה יוטמע וייכנס לתוך המערכת האלקטרונית.

יעקב אשר: כמו דברים אחרים חדשים שנעשו בתקופה האחרונה, כמו תורים שאפשר היום להזמין בצורה כזאת או אחרת, מוקד טלפוני גם לאלה שאין להם אינטרנט ויכולים להזמין את התור שלהם בדואר, אנחנו צריכים להפוך את החוויה של הדואר לחוויה יותר ידידותית.

יעקב אשר: אני מודה באמת על הדיון הזה.

יעקב אשר: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הדברים האלה הלאה.

יעקב אשר: אני בהחלט תומך בהצעה שלך לקבל את הדוח של אותן פניות ציבור כדי לראות באמת האם הדברים האלה סגורים.

יעקב אשר: אני מברך אותך על הדיון, תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, חאג'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדוח שהם יתנו לקראת סוף שבוע הבא הייתי רוצה לראות את מספר החבילות גם בחו"ל וגם בארץ שנעלמו להם, לא הגיעו ליעדן, גם במספר וגם באחוזים, שאנחנו גם נדע הערכה על היעילות.

איתן כבל: בסדר גמור.

<דני גולדשטין: אני יכול להגיד לך רק במילה – מספר החבילות הוא בערך 2,400 על ה-53 מיליון, זה אלפית הפרומיל, אבל אתה תקבל את זה בצורה מסודרת.

איתן כבל: חאג', הוא הציג את זה בדיון – מתוך 53 מיליון, 2,000 זה זניח.

איתן כבל: גם אם הם יהיו החברה הכי משוכללת בעולם - - -

<חיים מזעקי: בנתב"ג, כבוד היושב-ראש, 8% מהמזוודות הולכות לאיבוד.

איתן כבל: שאלה אחרונה לפני שאני מסכם ושולח אתכם לדרככם – איך זה עובד מול המכס?

איתן כבל: אני שולח חבילה, היא צריכה לעבור דרך המכס?

איתן כבל: מה המערכת?

איתן כבל: אין לי שום מושג איך זה עובד.

<חיים מזעקי: המכס נמצא על פסי הייצור שלנו.

איתן כבל: יש אנשים של המכס?

<חיים מזעקי: על פסי הייצור שלנו, שעוברים, מתבוננים ומסתכלים, אולי לא רואים חבילה חבילה נכון לעתה אבל הם דוגמים מה שנראה להם כחשוד מכול מיני סיבות.

<חיים מזעקי: דרך אגב, לא רק עבור תשלומי מע"מ או כאלה אלא גם אם זה מחייב אישור רגולטורי, כמו רחפנים, ציוד תקשורת, משרד החקלאות ודברים כאלה ואחרים.

רועי פולקמן: אני אזכיר, אדוני היושב-ראש, לגבי הדגימות של המכס, שבדיון על צעצועים מסוכנים, למשל רובי פיינטבול, שאסור לך להביא בלי אישור כי זה יכול לעבור הסבה לרובה, זה צריך להיתפס שם.

רועי פולקמן: הם יודעים את זה על פי כל מיני כלים, לא חשוב אבל יש כלים לאתר את זה, יש שיקוף.

<דני גולדשטין: יפה.

<דני גולדשטין: א', אנחנו משקפים כל דבר שמגיע לישראל, יש עליו שתי בדיקות, בדיקה של סמים - - -

איתן כבל: כל ה-53 מיליון עוברים שיקוף?

<דני גולדשטין: כן.

<דני גולדשטין: אבל עכשיו זה יותר משוכלל.

<דני גולדשטין: עד עכשיו זה היה ברמת השקים, עכשיו זה עובר ברמת פריט פריט ואז המכס יכול לשבת על המשקף ולראות את תוכן הפריטים שעוברים וזורמים.

איתן כבל: זאת אומרת, יש היום אצלכם במודיעין משקף - - -

<דני גולדשטין: שלושה.

איתן כבל: שכל חבילה עוברת שיקוף.

<חיים מזעקי: בתחילת התהליך.

<דני גולדשטין: כן.

<דני גולדשטין: כדאי לראות את זה, זה מדהים.

איתן כבל: כן, אנחנו נבוא, אני כבר אומר.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

איתן כבל: קודם כל, תודה לחבר הכנסת רועי פולקמן ולחבר הכנסת יעקב אשר על כי העלו את הנושא הזה על סדר-יומה של הוועדה.

איתן כבל: הוועדה מציינת לחיוב את ההיערכות של חברת הדואר למתן מענה לסחר האלקטרוני בישראל והגבוה ביותר בהשוואה לזה שבמדינות ה-OECD, וכן את הפעילות לטיפול בגידול הניכר בחבילות המגיעות לציבור מהחברות הבינלאומיות.

איתן כבל: הוועדה תובעת מחברת הדואר לאפשר לרוכשים מעקב נאות אחר פריטים שרכשו, תוך מתן מידע מהימן על הטיפול בפריטי הדואר – אני רוצה להוסיף, מהארץ או מחו"ל, כדי שגם תהיה ההבחנה הזאת.

איתן כבל: הוועדה מבקשת מחברת הדואר לפרסם באתר שלה מידע לציבור, מידע שיהיה נגיש וידידותי.

איתן כבל: תוך כמה זמן זה יהיה, דרך אגב, לדעתך?

<דני גולדשטין: בערך שלושה חודשים.

איתן כבל: מה, אתה צריך להביא אנשים בחו"ל בתוך ארגזים?

<דני גולדשטין: לא, אני לוקח טווח ביטחון, אנחנו נעשה את זה הרבה יותר מהר.

איתן כבל: שלושה חודשים זה קצת מוגזם בשביל דבר כזה.

<דני גולדשטין: לפני החגים.

איתן כבל: אוקיי, על החבילה ועל הטיפול המתחייב בחבילות שלא הגיעו ליעדן.

איתן כבל: הוועדה מבקשת לקבל בכתב עד יום ה-10 ביוני 2017 נתונים מפורטים לגבי גובה הפיצוי והמועדים שהפיצוי ניתן לגבי חבילות שנשלחו בארץ ולא הגיעו ליעדן בארץ, על הליכי הבקרה, ואני מוסיף גם חבילות בתוך הארץ.

איתן כבל: אני מבקש להוסיף גם – זה בשבילנו, שיהיה לנו גם את הידע הזה – הוועדה מבקשת לקבל את הפילוח של חבילות, מה הן הערים המובילות בישראל מבחינת קבלת חבילות.

איתן כבל: יש לזה אלמנטים מאוד מאוד מעניינים ומרתקים מבחינה סוציו-אקונומית.

איתן כבל: דרך זה אתה יכול ללמוד הרבה דברים על החברה הישראלית.

איתן כבל: אני גם מבקש לקבל את זה על פי מגזרים.

איתן כבל: מעניין אותי לראות את הפעילות דרך החברה היהודית, דרך החברה הערבית, דרך החברה החרדית, דרך זה אתה יכול ללמוד המון המון דברים עלינו כחברה.

איתן כבל: דבר אחרון, הוועדה מותחת ביקורת על כי נציגי אגף מכס, על אף שהוזמנו, לא מצאו לנכון להגיע ולמסור לוועדה נתונים על הבדיקות המדגמיות שהם מבצעים והממצאים שהם מקבלים.

איתן כבל: אני מבקש גם שיצא מכתב בעניין הזה, נדמה לי שמשה אשר ממונה על העניין הזה, עם העתק לשר האוצר.

<לאה ורון: מסקנות הוועדה מונחות על שולחן הכנסת, הם חייבים להגיב והשר יצטרך להגיב בשם מר אשר.

איתן כבל: בסדר גמור.

<דני גולדשטין: עוד מילה אחת אני רוצה להגיד ולנצל את הבמה הזאת – באתר של הדואר השקנו לפני כמה חודשים אפליקציה שנקראת My Post.

<דני גולדשטין: זה כאילו אתר אישי – אנחנו שינינו את התמונה, במקום לחפש חבילה אנחנו מרכזים את כל המידע של הלקוח בתוך אתר אחד לפי מספר הסלולרי שלו ולפי עוד כמה פרמטרים וזה מאפשר מעקב מאוד אמין ומאוד טוב.

<דני גולדשטין: למעשה זה תא אישי שלך שבו מרכזים לך את כל המידע.

רועי פולקמן: אדוני המנכ"ל, ברשותך רק הערה אחת, העיר לי היום מישהו על כך שאתה היום גם מזמן תור לאיסוף החבילה דרך האפליקציה, ושאנשים שלא משתמשים, למשל קשישים, מגיעים ואז קורה שהם מחכים הרבה יותר זמן כי כל מי שיש לו אפליקציה נכנס לפניהם.

רועי פולקמן: אני בא לקחת מספר בסניף ומי שיש לו אפליקציה מיד קודם לי בתור.

רועי פולקמן: השאלה – אני מבין את האינטרס אבל צריך לחשוב איך זה לא פוגע באוכלוסיות, למשל קשישים, שלא משתמשים באפליקציה ולא מזמנים תור – איך אנחנו מונעים את האירוע הזה.

איתן כבל: עוד דבר, אם הוא כבר מעלה את זה, אני רוצה להזכיר, עניין הזמנת התורים בטלפון הוא לא פשוט – לא פשוט לא מבחינה טכנולוגית.

איתן כבל: אתה מגיע – וראיתי את זה – פתאום בן אדם ניגש, השני אומר:

איתן כבל: אני עומד פה כבר 20 דקות, מה זה שאתה ניגש?

רועי פולקמן: זו התרבות הישראלית.

איתן כבל: זו לא תרבות ישראלית, לא כתוב עליו "הזמנתי תור באינטרנט".

רועי פולקמן: השאלה איך אתה מונע את האפליה הזאת, צריך לחשוב על זה.

איתן כבל: אני מברך את זה, אני מעודד את זה, אבל צריך לראות - - -

<דני גולדשטין: אחד הפתרונות הוא שלא יהיה תור וזה מה שאנחנו עושים.

<דני גולדשטין: אשתי למשל לא מזמינה כי היא אומרת לי: בשביל מה להזמין?

<דני גולדשטין: אני מגיעה, יש תמיד לפני איזה שלושה-ארבעה.

<דני גולדשטין: פתחנו 400 מרכזי מסירה, אני מזכיר לכולם - - -

איתן כבל: זה אחד הדברים הכי מבריקים שעשיתם.

רועי פולקמן: טוב, צריך לחשוב על זה.

איתן כבל: סטודנטים, אני מקווה שהחכמתם, שהיה לכם נעים.

איתן כבל: לצערכם – לא שזה לא היה דיון מעניין, גם זה נושא שחלקכם מכירים בטח מקרוב, אבל תבואו כשיש חקיקה, אני חושב שלכם לפחות זה יכול היה להיות יותר מעניין.

איתן כבל: תודה לכולם, הישיבה נעולה.