ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 417, 2017-06-14 09:30

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם.

מירב בן ארי: אני אחליף את חבר הכנסת מרגי, יושב-ראש הוועדה.

מירב בן ארי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: היום 14.6.2017, כ' בסיון התשע"ז.

מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה לברך את חבר הכנסת עמר בר-לב, שהוא יזם את הצעת החוק, וכמובן, את כל השותפים, שגם נמצאים כאן – גם חבר הכנסת פורר, גם חבר הכנסת מוטי יוגב.

מירב בן ארי: זו הצעת חוק ראויה, חשובה מאוד.

מירב בן ארי: אני מלווה את הנושא של מכינות בשנת השירות – אני ועמר התעסקנו בנושא שנת השירות גם בוועדת החוץ והביטחון.

מירב בן ארי: בכלל, בכל הנושא של מכינות קדם צבאיות ככלי ופלטפורמה לבני נוער לקחת חלק ולהיות מעורבים יותר בשירות הצבאי ולהגיע גם לתפקידי פיקוד ולתפקידים משמעותיים בצבא.

מירב בן ארי: לכן יש לכך תמיכה גורפת מכל חברי הכנסת בנושא הזה של מכינות קדם צבאיות.

מירב בן ארי: לפני שנתחיל בהצעת החוק ונדבר על איזושהי בעייתיות שיש לנו, חבר הכנסת עמר בר-לב, היוזם של ההצעה, אתה רוצה לומר דברים אדוני?

עמר בר-לב: כן.

עמר בר-לב: ראשית, תודה רבה.

עמר בר-לב: תודה רבה גם על הקונצנזוס שיש סביב הצעת החוק, שהיא חשובה מאוד והיא נותנת הזדמנות לצעירים עם מוגבלויות לא רק להתנדב לשירות בצה"ל, כי אם גם להתנדב לשנת שירות, למכינה.

עמר בר-לב: כולנו מכירים – גם בצה"ל, גם במשרד החינוך, גם אנחנו בכנסת – בערך ובתרומה למדינת ישראל של נערים ונערות שנמצאים במכינה שנה לפני השירות ותורמים מזמנם.

עמר בר-לב: כשנכנסים לפרטים – איך אומרים?

עמר בר-לב: השטן נמצא בפרטים.

עמר בר-לב: ראשית, אני רוצה לציין שאני מאוד שמח שפועל, מה שקורה היום, משרד הביטחון בהחלט מכיר בחשיבות של שילובם של נערים ונערות עם מוגבלויות במכינות.

עמר בר-לב: בלי כל קשר להצעת החוק הזאת, כבר בשנה שעברה, כמה שאני מבין, אושרו 18 תקנים.

עמר בר-לב: נדמה לי שהשנה, או בשנה הקרובה, זה עולה ל-30 תקנים.

עמר בר-לב: כלומר, התחיל פיילוט בשנה שעברה, ואני מניח שזה היה עולה ל-30 תקנים רק אם התוצאות היו חיוביות, ואני מניח שהתוצאות הן חיוביות.

עמר בר-לב: זו נקודה ראשונה.

עמר בר-לב: אני חושב שבהצעת החוק הזאת חשוב שנעגן ונשפר את המצב, ולא, חס וחלילה, בטעות עלולים לפגוע.

עמר בר-לב: רק לשם הדוגמה, אם הצעת החוק תקבע שנערים ונערות עם מוגבלויות יכולים להיות ממומנים על-ידי משרד הביטחון, משרד החינוך, במכינות קדם צבאיות, אבל זה חלק מהתקן הכללי שיש למכינות, אז במידה מסוימת פגענו במצב הקיים, כי המצב הקיים הוא שיש תקן כללי למכינות, ויש תקן נוסף לבעלי מוגבלויות, כמו שאמרתי, נדמה לי ש-18 בשנה הזאת ו-30 בשנה הבאה.

עמר בר-לב: לכן צריך לראות שהחקיקה הזאת מעגנת את התקן הנוסף, ולא על חשבון הקיים.

עמר בר-לב: היום המטרה של כולנו היא אחידה, וכולנו באותו ראש, אבל פתאום מישהו יכול לקרוא את החוק בעוד שנתיים או בעוד שלוש, ולהגיד – מסיבות חיסכון בתקציב או מסיבות אחרות – נצמצם את מספר התקנים הכולל, ולא זאת המטרה של החוק הזה.

עמר בר-לב: תודה.

מירב בן ארי: חברי הכנסת רוצים להתייחס או לשמוע את המשרדים?

עודד פורר: אני חושב שנשמע את המשרדים.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל במשרד הביטחון.

מירב בן ארי: מי מציג אצלכם?

מירב בן ארי: יש שישה רשומים.

מירב בן ארי: מי מתחיל – חביבה או בת חן?

<בת חן הורביץ: אני מוכנה לפתוח וחביבה תשלים אותי.

<אירית ברוק: תציגי את המצב הכללי קודם.

מירב בן ארי: אירית ברוק ממשרד החינוך, את מתחילה?

מירב בן ארי: בבקשה אירית.

מירב בן ארי: מנהלת גף תנועות נוער קהילה והגשמה.

<אירית ברוק: קודם כל, תודה על הדיון ועל הצעת החוק שמגיעה מוועדה בראשותה של מירב, שמלווה אותנו לאורך כל הקו של החינוך הבלתי פורמלי.

<אירית ברוק: אני חושבת שלא מיותר לציין את זה, וגם את התרומה של חברי הכנסת שנמצאים פה – חבר הכנסת בר-לב, חבר הכנסת יוגב, שאני מכירה.

<אירית ברוק: הם מלווים אותנו לאורך שנים בטיפול ובטיפוח של החינוך הבלתי פורמלי, ורואים את התוצאות בשטח.

<אירית ברוק: אני חושבת שחשוב להודות.

<אירית ברוק: לשמחתי הרבה, לפני שנתיים התחלנו במהלך של שילוב חניכים עם מוגבלויות במכינות קדם צבאיות, מהלך שנמצא כנדבך נוסף על תכנית של שילוב של חניכים עם מוגבלויות בתנועות הנוער.

<אירית ברוק: תכנית מצליחה מאוד.

<אירית ברוק: היות שהתכנית שם הצליחה, קיבלנו את האומץ להיכנס לתחום הזה של השילוב, שהוא מיוחד מאוד.

<אירית ברוק: התכנית מובלת על-ידי מספר גדול של משרדי ממשלה והג'וינט.

<אירית ברוק: חברותי יושבות לאורך השולחן, והן יודעות מבחינה מקצועית לפרטי פרטים להיכנס בצורה מיטבית.

<אירית ברוק: יושבים כל משרדי הממשלה – משרד הרווחה, מספר - - -

מירב בן ארי: אל תדאגי, כל אחד ייתן את ההתייחסות שלו להצעת החוק.

מירב בן ארי: בואי נדבר על הצעת החוק.

<אירית ברוק: אנחנו הולכים ביחד לתוך הסיפור הזה כשכל אחד נותן את תרומתו.

<אירית ברוק: מה שהתברר לנו עם הזמן – התברר לי עם הזמן – שלקחנו על עצמנו בתחום הזה משימה אתגרית מאוד שמעולם לא הייתה, של שילוב שהוא לא פעמיים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע, או חלקי, אלא שילוב שהוא 24/7, ולפעמים 24/14, זאת אומרת, לאורך שבועיים, לאורך שבוע, כשהמשולב נמצא בתוך המכינה כל הזמן.

<אירית ברוק: זה דבר שמעלה אתגרים גדולים וחדשים.

<אירית ברוק: המשרדים, כל אחד במתכונת שלו, נותן, ואנחנו מתקדמים יפה.

<אירית ברוק: הצעת החוק מבורכת ואנחנו מברכים עליה.

<אירית ברוק: יש תיקונים שצריך להכניס פה שהם תיקונים שהיועצים המשפטיים שלנו יתייחסו אליהם, אבל הם נוגעים להשלכות רוחב לא רצויות.

<אירית ברוק: מה שאנחנו היינו רוצים לבקש, אם זה מקובל, לקיים דיון יחד עם הוועדה הבין-משרדית הזאת, שכל אחד מחבריה בקי לפרטי פרטים בדברים, אני לא עד הסוף מכירה את הנהלים.

מירב בן ארי: אין בעיה, אירית, כשאנחנו קוראים את הצעת החוק - - -

<אירית ברוק: לאפשר תיקון נוסף בטרם זה בא.

מירב בן ארי: קודם אני נותנת לכם להתייחס, אבל כשאנחנו נקרא את הצעת החוק, כל סעיף – אם יהיו דברים, אנחנו נעלה אותם כאן.

מירב בן ארי: זה בדיוק העניין.

מירב בן ארי: מה שאני רוצה עכשיו – לדעת לגופה של ההצעה.

מירב בן ארי: אם אלו דברים ספציפיים בפנים, אנחנו נעבור סעיף-סעיף ונשמע.

<אירית ברוק: לגופו של עניין, אנחנו מברכים מאוד על זה.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: משרד הביטחון, אתם רוצים להתייחס כרגע?

מירב בן ארי: חביבה?

<חביבה סלומון: נתייחס אחרי.

<חביבה סלומון: ניתן ליועצים המשפטיים להתייחס להצעה.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אז אנחנו יכולים להתחיל בהקראה ואז להתייחס לגופם של הסעיפים עצמם?

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: גברתי היועצת המשפטית, בואי נתחיל בהקראת הסעיפים, ולאחר מכן נשמע הערות שלכם.

<מירב ישראלי: "הצעת חוק המכינות הקדם-צבאיות (תיקון – הכרה בצעירים עם מוגבלות כחניכי מכינות) – תיקון סעיף 1 1.

<מירב ישראלי: בחוק המכינות הקדם-צבאיות, התשס"ח-2008, בסעיף 1 – (1) אחרי ההגדרה "יוצא צבא" יבוא: ""מיועד להתנדבות בשירות ביטחון" – אזרח ישראלי או תושב ישראל, שוועדה רפואית קבעה כי הוא נמצא בלתי כשיר לשירות או בלתי כשיר ארעית לשירות לפי חוק שירות ביטחון, ורשאי להתנדב לשירות ביטחון לפי אותו חוק"; (2) בהגדרה "מכינה קדם-צבאית", במקום "וליוצאי צבא" יבוא "ליוצאי צבא ולמיועדים להתנדבות לשירות ביטחון"; תיקון סעיף 3 2.

<מירב ישראלי: בסעיף 3 לחוק העיקרי, בסופו יבוא: "(ג) לעניין סעיף זה, "חניך" – יוצא צבא, מיועד לשירות ביטחון או מיועד להתנדבות בשירות ביטחון הלומד במסגרת מכינה קדם-צבאית"".

<מירב ישראלי: אני אסביר איך זה משתלב.

<מירב ישראלי: כיום חוק המכינות הקדם צבאיות מגדיר מכינה קדם צבאית: מסגרת חינוכית המיועדת בעיקרה למיועדים לשירות ביטחון וליוצאי צבא שמטרותיה כך וכך.

<מירב ישראלי: בגלל ההגדרה הזאת של מכינה קדם צבאית, מי שמוכר כחניך במכינה הוא בהגדרות של יוצאי צבא ומיועדת לשירות ביטחון, זה לא כולל מתנדב.

<מירב ישראלי: אני לא נכנס לפרטים, אבל זה בגדול.

<מירב ישראלי: מה שהצעת החוק באה לתקן, היא מוסיפה הגדרה של מתנדבים, להכניס גם אותם להגדרה של מכינה קדם צבאית, כך שמכינה קדם צבאית תהיה מכינה שיש בה גם חניכים מהסוג הזה.

<מירב ישראלי: בנוסף, בסעיף התקציב, שהוא סעיף 3 לחוק, שמדבר על כך שמשרד החינוך ומשרד הביטחון מתקצבים את המכינות הקדם צבאיות לפי מספר החניכים – יש שם הבהרה נוספת שלעניין סעיף התקציב, חניך הוא גם מתנדב.

<מירב ישראלי: זו מהות הצעת החוק.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: בבקשה, היועצים המשפטיים.

מירב בן ארי: מי מתחיל, משרד החינוך?

מירב בן ארי: בבקשה.

מירב בן ארי: רק להציג שם ותפקיד.

<שנית פנחסי הראל: עורכת דין שנית הראל מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

<שנית פנחסי הראל: קודם אני מבקשת לציין את המצב הקיים.

<שנית פנחסי הראל: היום, מעבר לחובה על-פי חוק, לפי נוהל פנימי שלנו ומכוח מדיניות לשלב את החניכים הללו גם במכינות, אנחנו מתקצבים גם חניכים שלא - - -

<מירב ישראלי: שלא נכנסים להגדרות.

<שנית פנחסי הראל: נכון.

<שנית פנחסי הראל: שהם לא נכנסים להגדרות, זאת אומרת, שהם לא מיועדים מלכתחילה לשירות צבאי, אלא שקיבלו פטור.

<שנית פנחסי הראל: בדרך כלל החניכים האלה במהלך השנה במכינה עוברים הליכים שונים מול הצבא כדי שיכיר בהם כמתנדבים, הליכי מיון בדיקה.

<שנית פנחסי הראל: בדרך כלל אחרי תום השנה הזאת, כשצה"ל מאשר אותם להתנדבות – זאת אומרת, שזה לא בגדר כוונה, אלא ממש עברו הליך מסודר של הצבא – מעדכנים אותנו, ואנחנו מתקצבים את המכינה רטרואקטיבית עבור החניכים הללו.

<שנית פנחסי הראל: כל זה מעבר לחובה שלנו היום על-פי חוק.

<שנית פנחסי הראל: הצעת החוק הקיימת מבקשת לעגן את הנוהל הזה במידה מסוימת, אבל היא מרחיבה אותו מפני שהיום אנחנו מחכים עד שהצבא יגיד שמעבר לכוונה של החניך להתנדב, הוא מישהו שכבר עבר הליכים של בדיקה וניוד, והוא כשיר להתנדב, והוא מתכוון להתנדב.

<שנית פנחסי הראל: זאת אומרת, זה משהו שהוא בוודאות כמעט מוחלטת.

מירב בן ארי: זה בערך כשהוא בכיתה י"ב.

<שנית פנחסי הראל: לא, אחרי שהוא סיים י"ב הוא מתחיל את המכינה, ואז מתחילים ההליכים שלו מול הצבא.

<שנית פנחסי הראל: כשהוא מתחיל את המכינה הוא בפטור.

מירב בן ארי: עוד לא יודעים אם הצבא יאשר אותו.

<שנית פנחסי הראל: עוד לא יודעים.

<שנית פנחסי הראל: יש לו פטור.

<שנית פנחסי הראל: יש לו כוונה להתנדב, אבל מעבר לכוונה אין שום דבר כמעט.

<שנית פנחסי הראל: במהלך השנה הזאת הוא עובר הליכים שונים מול הצבא, בסופה, חלקם הגדול מקבלים את האישור הזה מהצבא, שהם מיועדים להתנדבות, שהם כשירים להתנדבות, שהם מתאימים להתנדבות, ואז אנחנו מתקצבים רטרואקטיבית עבור השנה הזו את המכינה.

<שנית פנחסי הראל: ההצעה אומרת תתקצבו לכתחילה כל מי שיש לו פטור רפואי ושהוא רוצה להתנדב.

מירב בן ארי: ולא בטוח שהצבא - - -

<שנית פנחסי הראל: בדיוק.

<שנית פנחסי הראל: ההערה שלנו היא שזה רחב מאוד במובן הזה שאם יש לו פטור רפואי פלוס כוונה להתנדב, זה לא מספיק.

<שנית פנחסי הראל: עדיין צריך שתהיה איזו היתכנות, איזושהי בדיקה ראשונית בסיסית – תיכף הצבא אולי יוכל להוסיף עליה.

<קריאה: זו לא היתכנות.

<שנית פנחסי הראל: לגבי השלב הנוסף הזה, אנחנו חושבים שצריך להיות שלב נוסף שיהדק טיפה את המסגרת החוקית, ויגיד שזה לא עניין שקיבלת פטור ואתה רוצה להתנדב, אלא שיש איזושהי התאמה בסיסית מול הצבא, כדי שלא נגלה בסוף שהוא עבר את השנה הזאת, המדינה מימנה את זה, ואין התנדבות.

מירב בן ארי: כמה באחוזים מבין חבר'ה עם מוגבלות שנמצאים במכינה מתגייסים בסוף לצבא?

מירב בן ארי: אתן יודעות?

<אפרת אהרוני: אנחנו עוד לא יודעות.

<אפרת אהרוני: אפרת אהרוני, אני מנהלת התכנית לשילוב צעירים עם מוגבלות במכינות הקדם צבאיות.

<אפרת אהרוני: התקנים שעמר דיבר עליהם מגיעים לתכנית ממשרד הביטחון.

מרדכי יוגב: שאלת הבהרה – מטעם מי?

<אפרת אהרוני: מטעם מועצת המכינות.

<אפרת אהרוני: מועצת המכינות הוא הארגון שמפעיל את זה.

<אפרת אהרוני: כמו שאירית ברוק אמרה, זו תכנית בשותפות רחבה מאוד.

מירב בן ארי: כמה מתגייסים לצבא?

<אפרת אהרוני: השנה יש לנו 18 חבר'ה שמסיימים ממש בימים אלה.

<אפרת אהרוני: מאחר והתכנית יצאה לדרך ממש לא מזמן, אנחנו עוד לא יודעים, אנחנו עוד בתהליכים עם כולם.

<אפרת אהרוני: בערך חצי מהם קיבלו כבר אישור גיוס, אישור התנדבות ותאריך, וכל השאר הם בתוך תהליכים עם עמותות וגופים שאנחנו עובדים אתם לליווי של צעירים עם מוגבלות בצבא.

<אפרת אהרוני: כל הנושא הזה הוא מורכב.

<קריאה: צריך להגיד שגם החצי האלה - - -

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: לא מתפרצים.

מירב בן ארי: אם אני ארצה, אני אתן לכם זכות דיבור, אבל לא כרגע.

מירב בן ארי: תני לי לנהל את הוועדה הזאת בצורה כזאת שגם נבין מה קורה.

מירב בן ארי: התייחסות של משרד הביטחון.

<בת חן הורביץ: אני אשלים את הדברים שאמרה שנית, ואני אפילו אחדד אותם.

<בת חן הורביץ: מבחינתנו, אנחנו רוצים להיות במצב של ודאות גבוהה מאוד כשהחבר'ה האלה נכנסים למכינה.

<בת חן הורביץ: המשמעות היא שאם אנחנו לא נדע שהם אושרו להתנדבות על-ידי צה"ל לפי חוק שירות ביטחון, אנחנו לא נוכל לתקצב אותם, כי על-פי חוק, אנחנו מתקצבים חניכים ומיועדים לשירות ביטחון.

<בת חן הורביץ: אלה אותם חבר'ה שקיבלו דחיית גיוס לטובת השירות שלהם במכינה.

מירב בן ארי: הבנתי את הבעיה.

<בת חן הורביץ: צריך לזכור שהמכינות האלה הן מכינות קדם צבאיות, הן באות להכין לשירות מיטבי בצה"ל.

<בת חן הורביץ: ברור שיש פה מטרות נלוות, של שילוב בעלי מוגבלויות, ואנחנו רואים בכך חשיבות עצומה.

<בת חן הורביץ: אבל ייתכן מצב שאם אנחנו לא נדע ברמת ודאות גבוה מצה"ל, אם לא נקבל דיווחים מצה"ל שהם אכן מתגייסים בסוף השנה, אולי יהיו חבר'ה שלא יתגייסו, המכינות יצטרכו לספוג את התקצוב הזה.

מירב בן ארי: אני רק רוצה עוד שאלה אחת ואני נותנת לכם להתייחס.

מירב בן ארי: אמרה כאן יהודית – ובצדק – מה קורה עם חבר'ה בלי מוגבלות שנמצאים במכינה ולא מתגייסים?

<אפרת אהרוני: מתנדבים?

מירב בן ארי: מישהו שהתחיל מכינה, בלי מוגבלות.

<אפרת אהרוני: אני אתן דוגמה.

<אפרת אהרוני: למשל, מישהו - - -

מירב בן ארי: שנייה, אני לא פניתי אליך.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את המשרדים.

<אירית ברוק: לזה יש הסדר חוקי.

<אירית ברוק: בתוך מסגרת החוק, מכינה יכולה להיתמך כתנאי סף אם 90% מחניכיה יתגייסו לצבא.

מירב בן ארי: של כל המכינה.

<מירב ישראלי: זה בתקנות.

מירב בן ארי: זה בתקנות של חוק המכינות.

מירב בן ארי: אז אני שואלת - - -

עודד פורר: היא מקבלת את כל ה-100%?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אז אותו חניך עם מוגבלות, הוא נמצא במכינה שיש בה חבר'ה - - -

<אירית ברוק: ברור.

מירב בן ארי: אז לא הבנתי למה הוא מוחרג.

<חביבה סלומון: אני אסביר.

<חביבה סלומון: כמו שנאמר כאן, שבמצב רגיל, חניך רגיל שמקבל מכינה קדם צבאית – כל מכינה מחויבת שמעל 90% מהחניכים שלה יתגייסו לצה"ל.

<חביבה סלומון: יש תמיד 10% עם בעיות רפואיות, כל מיני דברים, אנחנו מאפשרים, אבל זה 10%.

<חביבה סלומון: מה שהיה לנו בשנה שעברה עם נערים עם מוגבלויות, אלה 18 חבר'ה שנכנסו למכינות קדם צבאיות.

<חביבה סלומון: היום אנחנו יודעים להגיד – אנחנו מדברים על יוני, סוף השנה, מתוכם שמונה או תשעה מחזיקים צו והם יתגייסו.

<חביבה סלומון: השאר לא.

<חביבה סלומון: התהליך הזה הוא תהליך שיכול להימשך הרבה מאוד זמן.

<חביבה סלומון: זה יכול לקחת חצי שנה ושנה, אז אין שום דרך להעביר תקציב למכינה נאמר חודש-חודשיים אחרי השחרור שלהם.

<קריאה: אם עברנו את שנת התקציב.

<חביבה סלומון: מעבר לשנת התקציב.

<חביבה סלומון: כאן הקושי, שמכינה קדם צבאית - - -

עמר בר-לב: זה חצי שנה.

עמר בר-לב: שנת התקציב היא קלנדרית.

עמר בר-לב: זאת אומרת, אם ביוני שמונה קיבלו ושמונה אחרים יקבלו בספטמבר, זה עדיין בשנת התקציב הזאת.

<חביבה סלומון: נכון להיום, מה שאני יודעת – ואירית תוסיף ותחדד אם אני מטעה – אם חניך נמצא במכינה – אני מדברת על חניך שלא מחזיק צו – ועד דצמבר הצבא יודע לומר לנו שהוא יגויס לצה"ל, הוא יקבל - - -

עמר בר-לב: עד דצמבר, חצי שנה אחרי סוף המכינה.

מירב בן ארי: אחרי תחילת המכינה אתה מתכוון.

<חביבה סלומון: לא, הוא מתחיל בספטמבר.

עמר בר-לב: איזה דצמבר – תחילת המכינה או סוף המכינה?

מירב בן ארי: איזה דצמבר?

<חביבה סלומון: הוא מתחיל בספטמבר - - -

מירב בן ארי: את המכינה.

<חביבה סלומון: לא, שנייה.

<חביבה סלומון: הוא מתחיל בספטמבר את המכינה.

<חביבה סלומון: היה וכל התהליך הוסדר עד דצמבר, הוא יקבל רטרו מספטמבר לכל השנה.

<חביבה סלומון: אם אחרי דצמבר התהליך עוד לא הסתיים, אבל יסתיים במאי-יוני, המכינה תקבל רטרואקטיבית עליו.

<חביבה סלומון: מה שיש לנו היום, יש לנו 18 חניכים, שמתוכם לשמונה יש את האישור ביד.

<חביבה סלומון: הם יקבלו מספטמבר.

עודד פורר: אין אפשרות לקבל את האישור הזה טרם התחלת המכינה?

עודד פורר: מבחינת הצבא.

<חביבה סלומון: זה מה שאנחנו מבקשים.

<חביבה סלומון: להסדיר את זה, זה מה שמבקשים, ואז זה פותר את העניין - - -

מירב בן ארי: רגע, הרי לא מדובר בהרבה חבר'ה.

מירב בן ארי: מדובר על מספרים קטנים, היא מדברת על 18.

מירב בן ארי: אני שואלת שאלה – לא מדובר על הרבה, למה הצבא לא יכול להיערך מראש – וזה גם מה שאומרים חברי הכנסת – להבין שאנחנו רוצים לקדם את החבר'ה האלה, אנחנו רוצים להכניס אותם, ופשוט לתת להם אישור מוקדם עד דצמבר?

עודד פורר: כמו שעושים פרה-רולינג.

עודד פורר: לפני שאתה ניגש לעניין, אתה אומר בוא נראה שיש לו לאן להתקדם.

<גילי בן מנחם: בוקר טוב, סגן אלוף גילי בן מנחם, אני ראש ענף תכנון כוח אדם סדיר בצה"ל.

<גילי בן מנחם: צריך להגיד שצה"ל מברך על מפעל המכינות.

<גילי בן מנחם: זה מפעל מצוין, הוא תורם רבות לשילוב של מיועדים לשילוב ביטחוני, וגם מיועדות, בשירות משמעותי יותר.

<גילי בן מנחם: אנחנו רואים את זה בנתוני השילוב בלחימה, פיקוד זוטר, וגם בקצונה.

<גילי בן מנחם: באשר לתהליך ההתנדבות – אני אסביר בקצרה איך הוא מתנהל, ולמה הוא לא כזה פשוט כמו שזה נשמע כרגע.

<גילי בן מנחם: תהליך ההתנדבות מתחיל ברגע שקיבל המיועד לשירות ביטחוני פטור משירות צבאי.

<גילי בן מנחם: אנחנו מזמנים אותו ללשכות הגיוס כאחד שעונה להגדרה של מיועד לשירות ביטחוני לפי חוק מגיל 16.5 ואילך.

<גילי בן מנחם: הוא מגיע ללשכת הגיוס, מתחיל את הליכי הגיוס לצה"ל.

<גילי בן מנחם: כאשר בתהליך הגיוס מתעורר עניין כזה או אחר – לצורך הדיון הנוכחי, זה עניין רפואי – אנחנו שולחים אותו לבדיקות רפואיות כאלה ואחרות.

<גילי בן מנחם: המועד של הבדיקות האלה נקבע על-ידי כמה גורמים.

<גילי בן מנחם: אחד, הגיל שלו.

<גילי בן מנחם: ככל שהוא יותר מבוגר, אנחנו מזמנים אותו כמה שיותר מוקדם כדי למנוע מצב שילדים מעל גיל 19 נמצאים בביתם ומחכים לגיוס.

<גילי בן מנחם: זה נמצא בתחום אחריותו של הפרט – אם הוא לא ישתף פעולה, התהליך הזה ייקח יותר זמן.

<גילי בן מנחם: ברגע שהחלטנו שהוא לא כשיר לשירות ביטחוני – מיותר לציין שבתהליך הזה צה"ל מקמץ באפשרות לתת פטור משירות ביטחוני, כי התכנית היא לגייס כמה שיותר – באותו הרגע הוא יכול להתחיל בתהליך ההתנדבות.

<גילי בן מנחם: גם התהליך הזה מושפע משני גורמים – אחד, מאופי הבעיה שבגינה הוא קיבל פטור משירות ביטחוני.

<גילי בן מנחם: זו יכולה להיות בעיה רפואית, בעיה נפשית כזאת או אחרת.

<גילי בן מנחם: לאחר מכן, היות והוא צריך להתנדב וזה מושפע מהרצון שלו, בקצב שבו הוא מביא את האישורים הנדרשים כדי לבחון את האישור שלו לשירות כמתנדב בצה"ל.

<גילי בן מנחם: במידה והוא מתחיל תהליך התנדבות, ברגע שבו הוא מקבל פטור משירות ביטחוני, והבעיה היא בעיה יחסית לא מורכבת, והוא מספק את כל האישורים הנדרשים – כי בסוף ההחלטה לגייס מתנדב היא החלטה כבדה מאוד.

<גילי בן מנחם: אנחנו החלטנו שהוא לא מתאים לשירות ביטחוני, ואנחנו בכל זאת מגייסים אותו.

<גילי בן מנחם: זה עניין של אחריות רפואית ברוב המקרים.

<גילי בן מנחם: ברגע שהוא מתחיל תהליך – הוא משתף פעולה ומביא אישורים – התהליך הזה יכול להסתיים בתוך מספר חודשים, אפילו ארבעה חודשים.

<גילי בן מנחם: אם הבעיה היא מורכבת יותר והוא לא משתף פעולה – לוקח את הזמן עד שהוא מביא אישור רפואי – זה יכול לקחת גם מעל לשנה.

<גילי בן מנחם: לכן אני לא יודע להגיד שעד ספטמבר אנחנו נסיים את כל האישור.

<גילי בן מנחם: אנחנו כן עושים את כל הפעולות כדי שמי שמתנדב לשירות ביטחוני ומעוניין בכך, יתגייס ביחד עם בני גילו.

<גילי בן מנחם: לכן אם הוא משתף פעולה והבעיה היא פחות מורכבת, זה יכול להסתיים עד ספטמבר.

<גילי בן מנחם: אבל אם לא, והוא לא משתף פעולה, זה ייקח יותר זמן.

מרדכי יוגב: אני שמח על היוזמה של חברי, חבר הכנסת עמר בר-לב, גם הצטרפתי אליה.

מרדכי יוגב: הוא אומר דברים ברורים בדברי ההסבר, ואני חושב שצריך לקרוא אותם ולהבין אותם.

מרדכי יוגב: אני חושב שהאגף הביטחוני-חברתי צריך להוביל אותם, וצה"ל צריך רק לברך עליהם.

מרדכי יוגב: בחקיקה המקדימה, שהיא איננה מתקיימת, היה על כך שתקצובית, המכינות הקדם צבאיות תעלנה ב-15% בשנה.

מרדכי יוגב: תקציבית.

<יהודית גידלי: עד 15%.

מרדכי יוגב: עד 15% לשנה.

מרדכי יוגב: בפועל, מה שקורה עכשיו, נכון לתשובת סגנית ראש אכ"א מהבוקר, תת-אלוף מירב קירשנר, הם נכונים לעלות ב-9%.

מרדכי יוגב: שר הביטחון הקודם העלה ל-5%.

מרדכי יוגב: שם זה מדבר על כוח אדם.

מרדכי יוגב: תקצובית זה אנשים.

מרדכי יוגב: בזה אני מעיר הערה לצה"ל וחוזר למהות הדיון.

מרדכי יוגב: אני סבור שתהליכית, כיוון שכולנו מברכים – אתה ברכת בראשית דבריך, גילי, על כך שזה מסייע לצה"ל.

מרדכי יוגב: זה שיש מצוקת כוח אדם בשנה-שנתיים-שלוש-ארבע הקרובות – אנחנו יודעים מה יש.

מרדכי יוגב: עדיין, תהליכית, אם יעלה באחוז בשנה – ל-10%, ל-11%, ל-12%, ויגיע גם למקבילה התקציבית, צה"ל לא ייפגע, כי אנשים בני 20 הם עדיין מה שקוראים "משוגעים".

מרדכי יוגב: אני לא מדבר על דחיית גיוס ל-26, אני מדבר על דחיית גיוס ל-18, 19, 20, שנה-שנה וחצי, מה שעושות המכינות.

מרדכי יוגב: הם עדיין משוגעים, והם באים עוד יותר משוגעים.

מרדכי יוגב: עם זה גם מי שצריך להישאר בצה"ל לפיקוד, או לדברים אחרים, או מי שצריך יהיה עם מוטיבציות חיוביות יותר.

מרדכי יוגב: זה משדרג את בוגרי המכינות, כנ"ל בוגרי הש"ש.

מרדכי יוגב: דרך אגב, אנחנו מסכימים גם על זה.

מרדכי יוגב: לכן תהליכית, צה"ל לא נפגע בכוח אדם.

מרדכי יוגב: כל שנה הוא מקבל אותם.

<גילי בן מנחם: הדיון הוא לא להגדלת מכסות לדחיית גיוס במכינות.

מרדכי יוגב: את זה שמתי ברקע.

<גילי בן מנחם: זה לא הדיון.

<גילי בן מנחם: האנשים האלה מתנדבים.

<גילי בן מנחם: מבחינתנו - - -

מרדכי יוגב: את זה שמתי ברקע.

מרדכי יוגב: מעבר לזה – גם על זה יש הסכמה בחדר, שאותה אוכלוסייה עם מגבלה כזו או אחרת, עם נכות כזו או אחרת – הרי אתם עשיתם דבר ענק.

מרדכי יוגב: אני רוצה לשבח את צה"ל.

מרדכי יוגב: היינו בקריה בבניין מול החניון של מבנה צה"ל ומשרד הביטחון.

מרדכי יוגב: בלי לפרט, בחדר הזה יש מחלקה שלמה שאתם עושים אתה נפלאות.

מרדכי יוגב: זה חזון גדול וכולנו חיים אותו ומסכימים אתו.

מרדכי יוגב: גם צה"ל מרוויח, ודאי הם מרוויחים, גם חסד וגם אמת.

מרדכי יוגב: לגופו של עניין, אני רוצה להתכנס – אני משוכנע שה-18 האלה – גם אם זה יהיה 36, גם זה יגיע ל-70 - -

עודד פורר: את לא יודעת כמה עולה חניך כזה?

מרדכי יוגב: - - שני דברים אני רוצה להסביר.

מרדכי יוגב: אחד, אי-אפשר רפואית כנראה לאבחן את יכולותיו, כי היכולות הללו – מירב, אי-אפשר, להערכתי, לאפיין את מוגבלויותיו שנה מראש.

מרדכי יוגב: בדרך כלל נדרשים גם לוועדות רפואיות כל הזמן, ולעתים גם תוך כדי שירות משהו קורה, סביבת העבודה איננה מותאמת למגבלה או לצורך.

מרדכי יוגב: יש פה צורך במעקב רפואי לעתים יותר רציף.

מרדכי יוגב: לכן אין טעם להגיד ספטמבר או דצמבר, באוגוסט יוכלו לדעת למה אפשר לשבץ אותו, לעתים קודם.

מרדכי יוגב: זה תלוי במגבלה, תלוי בבעיה הרפואית.

מרדכי יוגב: לכן זה לא נכון.

מרדכי יוגב: הכן נכון הוא לראות בהם לא בתוך הנטו, לראות בהם טרה.

מרדכי יוגב: זה שם המשחק – לראות בהם טרה, תוספת כוח אדם 18, בעוד שנה 30, אינשאללה.

מרדכי יוגב: זה נכון להם, זה נכון לרווח המסוים שצה"ל ייקח, או לכך שצה"ל מחזק את פניו בחברה.

מרדכי יוגב: זה גם חשוב.

עודד פורר: אפשר לדעת כמה עולה חניך?

מרדכי יוגב: זה מגביר מוטיבציות.

מרדכי יוגב: לכן הסיפור הזה במספרים קטנים – כמו ששאל פה חברי עודד עכשיו בשליפה, כמה זה עולה לנו?

מרדכי יוגב: ולראות בזה נטו של הטרה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת יוגב, אני רוצה להתקדם.

מרדכי יוגב: בלי קשר למספר שצה"ל יגייס.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: הבנתי.

מרדכי יוגב: וחברי, עמר בר-לב בדברי ההסבר בדיוק אמר את זה.

מירב בן ארי: מועצת המכינות, מה אתן רוצות להעיר?

<אפרת אהרוני: היעדים של התכנית – נכון שהשנה יש לנו 18 חבר'ה, בשנה הבאה הולכים להיות - - -

מירב בן ארי: מה היה בשנה שעברה?

<אפרת אהרוני: לא הייתה תכנית.

מירב בן ארי: לפני ה-18?

<אפרת אהרוני: לא הייתה תכנית.

מירב בן ארי: פעם ראשונה?

<אפרת אהרוני: המכינות שילבו עד היום - - -

<חביבה סלומון: - - -

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: פעם ראשונה שיש תכנית כזו.

<קריאה: מובנית.

מירב בן ארי: בסדר גמור.

מירב בן ארי: רצינו להבהיר את זה לטובת הפרוטוקול, לפני כן לא היה.

מירב בן ארי: אותם 18 חבר'ה, מה רצית להגיד עליהם?

<אפרת אהרוני: אני רק אסיים את דברי, שיעדי התכנית מגיעים ל-70 חבר'ה בתום חמש שנים, וזה מספר שנשאר בהתמדה.

<אפרת אהרוני: הרעיון הוא שבטווח הארוך, בכל שנה יהיו 70 חבר'ה עם מוגבלויות שמשולבים - - -

מירב בן ארי: לחמש שנים.

<אפרת אהרוני: לטווח הארוך, לחמש שנים.

<אפרת אהרוני: עד חמש שנים להגיע למספר הזה, אבל אחר-כך בכל שנה יהיו 70.

מירב בן ארי: מי מממן את ה-18 האלה היום?

<אפרת אהרוני: בשנת המכינה?

עודד פורר: אנחנו צריכים לדעת כמה זה מממן.

מירב בן ארי: אותו חניך שהולך למכינה, הוא כמו חניך, הוא משלם את דמי ההשתתפות שלו, ואתם משלמים עליו את מה שהמדינה משלמת עליו, שזה 27,000 שקל היום, מה שעולה חניך.

מירב בן ארי: 27,000 שקל עולה חניך - - -

<קריאה: לא, מירב, שנייה.

מירב בן ארי: 26,500, סליחה, עיגלתי למעלה.

מירב בן ארי: 26,500 עולה חניך.

<חביבה סלומון: חניך מקבל במכינה בחודש סדר גודל של 2,500 שקלים, לשנה 25,000 שקל.

<חביבה סלומון: מתנדב שמגיע למכינה, צריך להשקיע בו הרבה יותר.

עודד פורר: אני שואל כמה אתם מתקצבים.

עודד פורר: נניח שהחניך הזה יתגייס.

מירב בן ארי: רגיל.

עודד פורר: כמה אתם מתקצבים את החניך הזה?

<חביבה סלומון: רגיל.

מירב בן ארי: רגיל, עודד.

מירב בן ארי: 26,500.

עודד פורר: 25,000 שקל?

עודד פורר: כל מה שאנחנו מדברים פה בסוף - - -

<חביבה סלומון: רגע, שנייה.

<חביבה סלומון: זה התעריף, אבל מה שנעשה כאן בתהליך המדהים של ועדת ההיגוי והחברים שנמצאים כאן – הרווחה, הג'וינט וכולם – הוסיפו תקציב נוסף - - -

מירב בן ארי: כמה נוסף?

עודד פורר: אני מדבר על הבעיה של משרד הביטחון.

מירב בן ארי: רגע, עודד.

מירב בן ארי: כמה נוסף ל-26,500, שזה בסיס של חניך?

<חביבה סלומון: זה הרבה מאוד.

מירב בן ארי: כמה הוספתם?

<יפעת קליין: יפעת קליין, מהג'וינט, מאשלים.

<יפעת קליין: התקציב של התכנית בנוי כך שההשתתפות של החניכים במכינה היא זהה מבחינת משרד החינוך ומשרד הביטחון להשתתפות של כל חניך.

מירב בן ארי: עודד, זו השאלה שלך.

מירב בן ארי: זו התוספת לכמה עולה חניך בלי מוגבלות.

<יפעת קליין: התוספת היא ההנגשות וההתאמות שנדרשות לאותו חניך.

<יפעת קליין: יש סל גדול של התאמות והנגשות שבמסגרת הפיילוט אנחנו עכשיו בונים אותו.

<יפעת קליין: אנחנו התחלנו עם איזשהו סל, אנחנו בודקים אותו, אולי עוד נשנה אותו במהלך תקופת הפיילוט.

<יפעת קליין: ההתאמות וההנגשות האלה ממומנות על-ידי משרד הרווחה, שהילה מייצגת אותו כאן, ועל-ידי משרד הבריאות.

מירב בן ארי: לא קיבלתי תשובה כמה זה עולה.

עמר בר-לב: מבחינת המדינה זה אותו סכום.

עמר בר-לב: צעיר או צעירה עם מגבלות או ללא מגבלות – אותו סכום.

מירב בן ארי: אותו דבר.

מירב בן ארי: מבחינת משרד הביטחון ומשרד החינוך.

מירב בן ארי: רווחה ובריאות נותנים אקסטרה לאותו חניך.

<קריאה: זה גם מדינה, לא רק.

עמר בר-לב: ג'וינט זה לא - - -

מירב בן ארי: אבל זה מה שהם התחילו, עמר, רציתי שתקשיבו.

מירב בן ארי: יש לנו את הבייסיק, 26,500 – זה חינוך וביטחון, חצי-חצי, כמו חניך במכינה.

מירב בן ארי: בנוסף, הוא גם משלם למכינה תשלום קבוע.

עמר בר-לב: כמו כל אחד.

מירב בן ארי: בנוסף, משרד הרווחה והבריאות שם כסף על כל חניך – כמה בערך?

מירב בן ארי: אני הבנתי שצריך לשנות כי זו שנה ראשונה.

<הילה רכס מליק: קודם כל זו שנה ראשונה, זה פיילוט, ואנחנו בונים.

<הילה רכס מליק: אין לי תשובה אחידה כמה אנחנו נותנים על כל נער ונערה.

עודד פורר: יש לי שאלה עקרונית.

<הילה רכס מליק: אנחנו מנסים לבנות משהו אישי מותאם.

מירב בן ארי: חליפה אישית לכל חניך.

<הילה רכס מליק: שמי הילה רכס מליק, ואני מפקחת ארצית במשרד הרווחה, באגף למוגבלות שכלית התפתחותית בשירות קהילות.

<הילה רכס מליק: אנחנו מנסים לבנות חליפה אישית.

<הילה רכס מליק: יש לנו נערה במכינה קדם צבאית שאנחנו נותנים עליה לחודש תוספת של כ-1,000 ומשהו שקלים.

<הילה רכס מליק: יש נער או נערה שאנחנו תומכים רק - - -

מירב בן ארי: תלוי איזו מוגבלות וכמה צרכים יש לה.

<הילה רכס מליק: הבחורה הספציפית הזו עם מוגבלות שכלית התפתחותית, ולכן אנחנו צריכים לתת תמיכות רחבות.

<הילה רכס מליק: אנחנו לוקחים על זה אחריות מלאה.

מירב בן ארי: סליחה, חברי הכנסת, אני רוצה להבין - - -

עודד פורר: אני גם רוצה להבין, ואני גם רוצה לשאול שאלה, אני לא מצליח לשאול שאלה פה.

מירב בן ארי: אני נותנת לך.

מירב בן ארי: אני רק אומרת שאתם שמים את הכסף בלי קשר אם בסוף הוא יתגייס לצבא או לא.

<הילה רכס מליק: נכון.

מירב בן ארי: אז זה מה שאתם צריכים לעשות כמוהם.

מירב בן ארי: הם שמים בכל מחיר.

מירב בן ארי: את לא הולכת לבקש מאותה צעירה את הכסף ששילמת.

מירב בן ארי: זה כל העניין.

<הילה רכס מליק: אני רוצה להגיד משהו.

<הילה רכס מליק: לגבי התאריך, שמבקשים שבספטמבר כבר ידעו שהנער או הנערה עם המוגבלות יכולים להתנדב.

<הילה רכס מליק: אצל נער ונערה ללא מוגבלות תהליך הגיוס וההכנה מתחילים בגיל 16.5.

<הילה רכס מליק: אבל אצל נער ונערה עם מוגבלות, יכול להיות שפתאום כל הרצון להתנדב יגיע דווקא בסוף י"ב.

<הילה רכס מליק: לפעמים זה גם בתי ספר לחינוך מיוחד, ואז זה גיל 21.

<הילה רכס מליק: רק אז מגיעה הבשלות לחשוב בכלל על התנדבות.

<הילה רכס מליק: לספטמבר הבא היא עדיין לא תהיה מוכרת כמתנדבת, אותה נערה, או אותו נער.

<הילה רכס מליק: אנחנו מבקשים שזה לא יפיל את ההשתתפות שלהם בתכנית, שנחשוב על משהו לחלץ את זה.

<הילה רכס מליק: כי חבל לא לתת הזדמנות.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פורר, אתה מבין למה רציתי – כי מבחינתנו, מה שקורה כאן, זה שמשרד הרווחה והבריאות אומרים לאותו חניך עם מוגבלות אנחנו משקיעים בך כדי שתגיע לצבא.

מירב בן ארי: יכול להיות שבסוף הצבא יחליט לא לגייס, אבל הם לא ילכו לאותה צעירה ויגידו לה תחזירי את הכסף כי לא התגייסת לצבא.

<הילה רכס מליק: חשוב לי לציין שאנחנו מאמינים שהם ילכו לצבא ויתגייסו.

<קריאה: כולם מאמינים.

<תמר זעירא דביר: אני מבקשת להוסיף מרכיב הוצאה נוסף.

<תמר זעירא דביר: תמר זעירא, סמנכ"לית מועצת המכינות הקדם צבאיות, מייצגת היום את מועצת המכינות.

<תמר זעירא דביר: מרכיב הוצאה נוסף משמעותי מאוד הוא מרכיב ההוצאה של המכינות.

<תמר זעירא דביר: חניך או חניכה כאלה דורשים ליווי והשקעה ברמת כוח אדם, ברמת צוות.

<תמר זעירא דביר: יש לנו חניכים שלפני כל שיעור איש צוות עובר אתם ומסביר להם מה הולך להיות בשיעור, ואחרי כל שיעור לוודא שהם הבינו.

<תמר זעירא דביר: יש לנו הנגשה של שמע, של בעיות קשב.

<תמר זעירא דביר: זה דורש השקעה משוגעת מהמכינות.

<תמר זעירא דביר: הם עושים את זה היום.

<תמר זעירא דביר: זאת אומרת, הם לא מקבלים תקצוב יתר ממשרד הביטחון, הם מקבלים בקושי את אותו תקצוב, וגם זה, רטרואקטיבית בגלל שרוב התהליכים לא מסתיימים עד דצמבר, אז הם נפגעים ולא מקבלים רטרואקטיבית.

<תמר זעירא דביר: מה גם, עצם זה שהם מקבלים היום כתקנים נוספים, זה לא מעוגן.

<תמר זעירא דביר: קודם כל – נכנסתי לדיון בסערה – אני מברכת מאוד את חבר הכנסת בר-לב, את חברי הכנסת הנוספים שיושבים כאן, על ההצעה, את הפורום המכובד שדואג לדבר הזה.

<תמר זעירא דביר: זה פרויקט מתאים שזוכה לרוח גבית מכל הגורמים המעורבים, כולל מהמכינות, שנותנות היום הרבה מעבר בהתנדבות ועל חשבונן.

<תמר זעירא דביר: מה שאנחנו מבקשים, כאשר מתקנים את התיקון, להוסיף את זה בנוסף.

<תמר זעירא דביר: מה שקורה, בגלל שתקן כזה הוא הרבה יותר יקר – תבינו, למכינות היום אין בעיה לאייש את התקנים שלהן.

<תמר זעירא דביר: הבחירה לקחת צעיר עם מוגבלות היום אומרת בחירה של סיכון – גם לא לקבל כסף בכלל, גם כשמקבלים אותו, לקבל אותו באופן חלקי, וגם להשקיע לפעמים פי 2 או פי 3 מחניך רגיל.

<תמר זעירא דביר: ועדיין הן עושות את זה – 18 השנה, 30 בשנה הבאה – עם כל הסיכונים.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: הצגת כמו שצריך.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פורר.

עודד פורר: נעשה הפרדה בין המהות לטכניקה.

מירב בן ארי: לפרוצדורה.

עודד פורר: הבעיה – לפחות לפי מה שאני מבין אותה – היא פרוצדורלית.

עודד פורר: היא פרוצדורלית מהסיבה הפשוטה שיש בה גם היגיון.

עודד פורר: משרד הביטחון אומר אני מתקצב בשמחה, אבל אני מתקצב את מי שקשור למשרד הביטחון.

עודד פורר: אני לא יכול לתקצב מישהו – יש בעיות רווחה, יש בעיות אחרות.

עודד פורר: אני רוצה שאנשים יקבלו תעודת בגרות.

עודד פורר: במקומות שלא מקבלים תעודת בגרות, אני רוצה להכשיר אותם לבגרות.

עודד פורר: צה"ל עושה פרויקטים של בגרות במקרים מסוימים, אבל למי הוא עושה אותם?

עודד פורר: למי שנמצא בתוך מסגרת הצה"לית.

עודד פורר: הוא אומר: אני רוצה לתקצב, אבל יכול לתקצב את מי שבסופו של דבר נכנס לתוך הצבא.

עודד פורר: אני לא מתקצב את מי שנכנס לתוך הצבא.

מירב בן ארי: מצד שני, הוא מתקצב מישהו שמתחיל שנה ראשונה ונושר.

מירב בן ארי: הוא מתקצב גם אותו.

מירב בן ארי: אני עוזרת לך בעניין הזה.

עודד פורר: אבל, משרד הרווחה, שתפקידו הוא שונה מתפקיד משרד הבריאות, הם אומרים: אנחנו מתקצבים את זה כמו שזה, כי בעצם המכינה יש משמעות.

עודד פורר: גם אם הוא לא יתגייס בסוף, למכינה עצמה יש משמעות לאותו חניך.

עודד פורר: צריך להבין, קל לפתור את זה, כי הסכום פה הוא מגוחך במונחי תקציב המדינה.

עודד פורר: אנחנו מדברים על חצי מיליון שקל.

מירב בן ארי: תעשה כפול 70.

עודד פורר: חצי מיליון שקל על 20 חניכים.

עודד פורר: בסוף, כשיהיו בתוך חמש שנים 70 חניכים – אז על מה אנחנו מדברים, על מיליון וחצי שקל?

עודד פורר: על שני מיליון שקל?

מירב בן ארי: חצי-חצי.

עודד פורר: חצי מהם כבר יתגייסו, אז נשאר פה פער של מיליון שקל שצריך להחליט איפה שמים אותו.

עודד פורר: אני חושב, כדי לפתור את זה, שזה יהיה דרך משרד החינוך, או שזה יהיה – כי פה מתקצבים 100%.

עודד פורר: כל חניך צריך לקבל את התקציב שלו בעניין הזה, לא יכול להיות מעבר.

עודד פורר: כמו שאמר חבר הכנסת יוגב, מדובר על אקסטרה, זה לא צריך להיספר כחלק מה-100% של המכינה, זה ה-110%, 105%.

עודד פורר: צריך לקבוע שמשרד הרווחה, או הבריאות, או החינוך, מתקצב במידה והחניך לא התגייס.

מירב בן ארי: הם עושים את זה בכל מקרה.

עודד פורר: לא, אני מדבר על ה-25,000 האלה.

עודד פורר: מי שלא יתגייס יתוקצב על-ידי המשרדים האזרחיים, ומי שיתגייס יתוקצב על-ידי תקציב משרד הביטחון.

עודד פורר: איך הם יסגרו את זה ביניהם בתקציב המדינה – יושב פה נציג של האוצר.

עודד פורר: אני חושב שלסגור מיליון שקל בין תקציב משרד הביטחון לתקציב משרד החינוך – לא, יודע, בין ה-60 מיליארד פה, ל-60 מיליארד פה.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה וחשובה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת בר-לב.

עמר בר-לב: ראשית, הדבר הכי חשוב שחסר בהצעה המקורית הוא סעיף שאומר שמדובר בתקנים ייעודיים לצעירים האלה.

מירב בן ארי: כמו בשירות לאומי.

עמר בר-לב: אפשר להגיד שהיעד הוא 70 תקנים בתוך חמש שנים, אפשר להגיד שהמכינות ומשרד הביטחון יסכמו ביניהם, אבל זה הדבר שהכי חשוב להוסיף.

עמר בר-לב: אני חושב שההערה ששמענו מהמכינות, בסך הכול, מבחינת המכינות ביום-יום, ההשקעה היא מעל ומעבר לכל חניך כזה, לאו דווקא משמעויות כספיות.

עמר בר-לב: חלקן גם משמעויות כספיות – אם צריך לפני שיעור ואחרי שיעור עיסוק נוסף.

עמר בר-לב: ולכן אני חושב שאת בעיות התזרים של המכינות צריך לפתור בצורה מוחלטת, או לפחות בצורה חלקית.

עמר בר-לב: אנחנו יודעים מהפיילוט עד עכשיו ש-50% מתגייסים.

עמר בר-לב: אני חושב ואני מעריך שעד סוף שנת התקציב הזאת, מתוך השמונה או התשעה האחרים, חלקם יתגייסו.

עמר בר-לב: אנחנו יודעים שבלי קשר לנושא הזה, מקובל על כל המשרדים שגם אם 10% לא מתגייסים בכלל - - -

עודד פורר: משלמים את הכול, את ה-100%.

עמר בר-לב: יפה.

עמר בר-לב: לכן אני חושב שבנושא התקציב – אני מסכים שלא צריך לפרוץ את זה לחלוטין.

עמר בר-לב: זה צריך להיות סעיף שמדבר על תקנים, וסעיף שאומר ש-75% מזה יתוקצב בכל מקרה.

עמר בר-לב: לגבי ה-25% הנותרים, אם לא יתגייסו, וזה חורג מה-90%, אז יתחילו להתחשבן אתם.

מירב בן ארי: דרך אגב, זה הרבה יותר.

מירב בן ארי: 90% הוא מממן, 10% בכל מקרה.

עודד פורר: אני חושב שהפתרון הוא הרבה יותר פשוט.

עמר בר-לב: מה שעודד אמר, אני בעד, כי הוא לוקח את הכול.

מירב בן ארי: הוא הוסיף נקודה מעניינת.

עודד פורר: אני לא רוצה שבסוף המכינות הן אלה שיישארו לחכות לאסוף את התקציב מהמשרד הזה או מהמשרד הזה.

עודד פורר: אני לא מכיר את כל חוק המכינות ואיך זה הולך, אבל אני חושב שבעניין הזה התקצוב צריך להיות 100% לעניינים תזרימיים מאחד מהמשרדים, שבסוף, בהתאם למתגייסים, יועבר לאותו משרד.

עודד פורר: יתגייסו עשרה – נאמר כך, אם משרד החינוך יקבל חצי מיליון שקל שמגיעים לו ממשרד הביטחון באיחור של חצי שנה, כנראה שהעובדים במשרד החינוך יקבלו משכורת.

עודד פורר: אני לא חושב שיעצרו משכורות.

מירב בן ארי: גם הפוך.

עודד פורר: בסדר, אין בעיה, לשני הכיוונים.

עודד פורר: כל מה שאני אומר, בסוף, רוב התקציב ישולם בכל מקרה על-ידי משרד הרווחה, בריאות או החינוך.

עודד פורר: מרגע שיודעים שהתגייס חניך או קיבל את האישור, מועבר התקציב ממשרד הביטחון לאותו משרד, בכלל לא למכינה.

עודד פורר: זו דעתי.

עמר בר-לב: אבל מראש משרד הביטחון ומשרד החינוך צריכים – זה לא נכון להפיל את 25,000 כפול 20 על המשרדים האלה.

מירב בן ארי: לא, לא יהיה להם תמריץ - - -

עודד פורר: להיפך, יהיה תמריץ לגייס אותם.

<מירב ישראלי: לא, לגייס אותם למכינה.

<מירב ישראלי: כי הם לא ידעו מראש אם הם יקבלו תקציב או לא.

<מירב ישראלי: במצב כזה, המכינות יהיו מוכנות פחות לקבל חניכים מהסוג - - -

עודד פורר: להיפך, מה שאני אומר שהמכינה תקבל את התקציב בכל מקרה.

עודד פורר: זה מה שאני אומר.

עודד פורר: ואחר-כך שהמשרדים יתחשבנו ביניהם.

עודד פורר: או מפה או מפה, לא אכפת לי מאיפה זה.

עמר בר-לב: עודד, אני אומר בוא נקבע שלפחות 75% מראש יקבלו ממשרד הביטחון וממשרד החינוך, כי אנחנו יודעים כבר היום בפיילוט ש-50%, ובטח יותר, יתגייסו.

עמר בר-לב: והיתרה ממשרד הבריאות וממשרד הרווחה.

עמר בר-לב: ואם יתגייסו כל ה-100%, או 90% - - -

מירב בן ארי: 90% צריך בחוק המכינות.

מירב בן ארי: זה מה שצריך.

מירב בן ארי: למה הם צריכים להיות על 100% כשזה 90% גיוס?

עודד פורר: אפשר לעשות משהו אחר.

עודד פורר: אפשר לקבוע פה את ה-75% כהקלה לעומת 90% במקומות אחרים.

עודד פורר: יש בזה היגיון.

עמר בר-לב: אם אנחנו קובעים תקנים, במקרה הזה, 75%.

עודד פורר: מכינה רגילה זה 90%, פה זה 75%.

מירב בן ארי: חייבים לומר שאני הייתי מעורבת מעל הראש בחוק של השירות הלאומי בוועדת העבודה והרווחה.

מירב בן ארי: שם קבענו בחוק תקנים לצעירים עם מוגבלות ולנוער בסיכון.

מירב בן ארי: דרך אגב, באופן כללי, זה צריך להיות גם בחוק המכינות, לדעתי.

<קריאה: זה גם יפתור לנו שאלה של שוויון.

מירב בן ארי: לדעתי, עמר, אנחנו לא נוכל בחוק הזה לקבוע את התקנים, אבל אנחנו כן צריכים לעשות מה שעשינו בחוק שירות לאומי אזרחי, שעכשיו סיימנו אותו ברווחה אחרי דיונים של שנה.

עמר בר-לב: לא לקבוע את המספר, אבל לקבוע שאלו תקנים מיוחדים ייעודיים של משרד החינוך והמכינות.

עמר בר-לב: משרד הביטחון והמכינות יקבעו כל שנה.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: זה מה שאני אומרת.

מירב בן ארי: זה מה שעשינו בחוק השירות הלאומי האזרחי, זה העניין.

מירב בן ארי: אני רוצה לחדד משהו.

מירב בן ארי: משרד המשפטים, בבקשה.

<הדס אגמון: הדס אגמון ממשרד המשפטים.

<הדס אגמון: הערה מכיוון שטרם נידון.

<הדס אגמון: עד היום החוק דיבר רק על זכאים למכינות, רק מי שהוא אוכלוסיית המתגייסים, להבדיל מאוכלוסיית המתנדבים.

<הדס אגמון: כאשר עכשיו אנחנו קובעים בחוק זכות לתקצוב למכינות למי שהוא מתנדב, צריך לשים לב שיש עוד אוכלוסיות - - -

<יהודית גידלי: מתנדב עם מוגבלות.

<הדס אגמון: זאת הצעת החוק.

<יהודית גידלי: אני מבינה לאן את חותרת, לכן חשוב מאוד להוסיף את המילים עם מוגבלות.

<הדס אגמון: זו בדיוק ההערה.

<הדס אגמון: כאשר אנחנו מתחילים להסתכל על אוכלוסיית המתנדבים, צריך לזכור שיש עוד אוכלוסייה עיקרית שמתנדבת – ערבים שלא נקראים לשירות ביטחון, אבל יכולים להתנדב.

<הדס אגמון: אני מבינה שהצעת החוק נועדה לעגן מצב קיים שנולד מחוץ למסגרת החוקית, אבל כשאנחנו מעלים את זה לדרגה של חקיקה, צריך לשים לב.

עמר בר-לב: צריך לעשות חידוד.

<הדס אגמון: אני מניחה שלא הייתה כוונה למציעים לפתוח את הדלת, אבל רק לאנשים עם מוגבלות.

עמר בר-לב: לא, לא, לא.

עמר בר-לב: אני אסביר את כוונת המציעים.

עודד פורר: אותו מתנדב, מרגע שהוא נכנס למכינה, הוא לא מקבל תקציב בסוף?

עמר בר-לב: אני אגיד מה כוונת המציעים, בתור המציעים.

<הדס אגמון: היום אין דבר כזה.

<הדס אגמון: אני אסיים את - - -

עמר בר-לב: ברור מה שאת אומרת.

<הדס אגמון: אנחנו נצטרך לתת לזה מענה.

עמר בר-לב: החידוד צריך להיות מכיוון אחר.

עמר בר-לב: מחויב בשירות ביטחון שקיבל פטור בגלל סיבות בריאותיות.

עמר בר-לב: אני בעד התנדבות של נוצרים, ערבים, וגם של נשים דרוזיות.

עמר בר-לב: אבל הן לא מחויבות להתגייס.

מירב בן ארי: והחבר'ה עם המוגבלות?

עמר בר-לב: לכן אני אומר, שהוא או היא קיבלו את הפטור בגלל סיבות בריאותיות.

מירב בן ארי: לא בגלל.

מירב בן ארי: זה ההבדל המהותי הזה הוא אמור להתגייס, ואותה צעירה דרוזית לא אמורה בבסיס שלה בכלל להתגייס.

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: מי שלא אמור, לא אמור.

מירב בן ארי: אותו צעיר מוסלמי לא אמור בכלל להתגייס.

<הדס אגמון: אני לא בטוחה שזה עונה לנו על הקושי.

מירב בן ארי: צעיר מוסלמי לא מקבל פטור משירות ביטחון, זה ההבדל שעמר מתכוון אליו.

<הדס אגמון: כי החוק החליט שהוא לא נקרא.

<הדס אגמון: אני שואלת אם יש קושי לתקן את הנוסח.

עודד פורר: אני לא הייתי נכנס לזה.

עודד פורר: אני לא חושב שצריך להיכנס לזה.

עמר בר-לב: הכוונה היא לצעיר עם מוגבלויות שקיבל פטור בגלל המוגבלות שלו, לא בגלל שיש לו פטור מסיבות אחרות.

עמר בר-לב: בגלל המוגבלות הרפואית – פיזית או נפשית.

מירב בן ארי: אבל הבסיס הוא שהוא היה אמור להתגייס, בניגוד לאותה צעירה דרוזית, או אותו צעיר מוסלמי.

מירב בן ארי: הוא היה אמור להתגייס.

מירב בן ארי: אם לא הייתה לו את המוגבלות, הוא היה מתגייס.

מירב בן ארי: אותו צעיר מוסלמי לא אמור.

עמר בר-לב: הוא מופלה לרעה בגלל המוגבלות.

מירב בן ארי: בדיוק.

עמר בר-לב: הוא מופלה לרעה בגלל המוגבלות.

<הדס אגמון: אני מבינה, אבל אני אחדד.

<הדס אגמון: התוצאה היא – שהות שנה במכינה בתקצוב המדינה היא בכל זאת הטבה.

<הדס אגמון: נכון, התכלית היא הכנה לצבא, אבל החניך יוצא נשכר משנת המכינה הזו.

עמר בר-לב: אבל זה נכון לגבי כל חניך.

מירב בן ארי: כן אבל זו מכינה קדם צבאית.

מירב בן ארי: היא מיועדת - - -

עמר בר-לב: אבל זה נכון לגבי כל חניך.

<הדס אגמון: שוב, לכן אני מדברת על אנשים שבכוונתם להתנדב.

<הדס אגמון: אני חושבת שזה דבר שאנחנו נצטרך לתת עליו את הדעת.

<הדס אגמון: ממילא נדרשת פה עוד הרבה עבודה.

עמר בר-לב: לא הרבה עבודה, קצת עבודה.

<הדס אגמון: אולי קצת, אבל נדרשת פה.

<הדס אגמון: אני חושבת שזה פתיר, אני לא חושבת שיש מניעה - - -

<מירב ישראלי: אני רק רוצה - - -

<הדס אגמון: ברמת התוצאה, אם יש בחורה דרוזית, שלמרות שהיא לא נקראה, היא החליטה להתנדב לשירות בצבא והיא מעוניינת לעשות גם מכינה קדם צבאית לפני כן, מה הסיבה שהיא לא תיכנס לחוק מרגע שפתחנו את הדלת?

עמר בר-לב: כי החוק לא עוסק בנושא הזה.

<הדס אגמון: אבל אנחנו עושים פה שינוי ומרחיבים.

עודד פורר: אני חושב שאתם פורצים פה את - - -

עמר בר-לב: אבל אנחנו עושים שינוי כפי שאנחנו מתכוונים לעשות, לא כפי שאנחנו לא מתכוונים לעשות.

עודד פורר: בשם השוויון אנחנו יכולים להגיד למחוזות שאנחנו לא אמורים להגיע אליהם.

עודד פורר: אני חושב שיכול המחוקק להגיד: יש אינטרס של מדינת ישראל לשלב אנשים עם מוגבלות.

עודד פורר: אין שום פגיעה בשוויון.

עודד פורר: אם אנחנו נתחיל לפרוץ את זה – אין שוויון מוחלט.

עודד פורר: אין דבר כזה.

עודד פורר: בדיוק כמו שמוסלמי לא מתגייס לצבא, הוא לא צריך אפילו פטור.

עודד פורר: אז אתם רוצים לשנות את החוק?

עודד פורר: אני בעד, בואו נכריח את כל המוסלמים להתגייס.

<הדס אגמון: אנחנו מדברים על אותם מוסלמים או נוצרים שהחליטו - - -

מירב בן ארי: הנקודה היא ברורה.

עמר בר-לב: אבל הם לא בעלי מוגבלויות.

עודד פורר: זה נושא אחר, הם גם מקבלים תנאים אחרים במהלך הגיוס שלהם.

עודד פורר: גם גיוס של מתנדב כזה זוכה לליווי שונה מטעם מערכת הביטחון.

עודד פורר: ואני בטוח – בלי להכיר את הנתונים – שמכוח אדם יכולים להגיד לנו שכשמתנדב עכשיו מתנדב המגזר הנוצרי או המוסלמי, יש לו תהליכים כאלה או אחרים שהם קצת שונים מאלו כשאני התגייסתי לצבא בגיוס רגיל.

עודד פורר: זה בסדר.

עודד פורר: אי-אפשר לעשות את זה עיוור לחלוטין.

עודד פורר: אומרים אנחנו רוצים לשלב בעלי מוגבלויות, אני לא רואה פה פגיעה בשוויון.

<הדס אגמון: אני מעלה - - - משפטית, אני לא - - -

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: יש עוד הערות?

<אורה חכם: אני רוצה להוסיף משהו.

<אורה חכם: זו משאלה שנאמרה כאן, אבל אני רוצה להדגיש אותה.

<אורה חכם: אני לא הייתי רוצה שעל חשבון התקציב של המתנדבים הרגילים ייכנסו מוגבלים.

<אורה חכם: אני בעד מוגבלים.

<אורה חכם: אני מציעה שבהצעת החוק זה יהיה ברור שכל המתנדבים האלה שנכנסים מטעמים מוגבלים, הם כתוספת למה שהמדינה, ושהמדינה תוסיף את ה-15% בלי קשר למוגבלות.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: אנחנו עדיין לא הצלחנו לפתור אלה שבתוך התקציב.

<אורה חכם: לא כולל את המוגבלים.

<אורה חכם: תקציב נפרד.

<אורה חכם: תקציב נוסף.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

מירב בן ארי: נשמע עוד התייחסות של הצבא כאן, למרות שזה אפילו לא הצבא.

מירב בן ארי: בסופו של דבר, בסוף החלטתם שאתם לא מגייסים, אוקיי, זו החלטה שלכם.

מירב בן ארי: אבל בסוף הבעיה היא בכלל עם משרד הביטחון.

מירב בן ארי: בת חן, הבעיה היא בעיקר אתכם, בואי נשים את הדברים על השולחן.

מירב בן ארי: כי הרווחה והבריאות אומרים אנחנו נמשיך לעזור לאותם צעירים.

מירב בן ארי: הג'וינט, אשלים, שגם ככה מעורב תמיד בכל מה שקשור לפילנתרופיה, אומר אנחנו נמשיך ללוות את החבר'ה האלה.

מירב בן ארי: מועצת המכינות באה מהשטח ואומרת המדריך מלווה, והוא לא עושה חשבון אם הוא קיבל צו או לא קיבל, כי עצם העובדה שהוא במכינה.

מירב בן ארי: היחידים שעושים פה התחשבנות - - -

עודד פורר: זה תפקידים.

עודד פורר: זה לא שהם עושים התחשבנות.

עודד פורר: אפשר להגיד למשרד הביטחון אתם היחידים שעושים את ההתחשבנות על זה שאנשים לא סיימו בגרות, תנו תקציב.

מירב בן ארי: אבל על מה אנחנו מדברים?

מירב בן ארי: על איזה סכום אנחנו מדברים, פורר?

עודד פורר: זה לא משנה.

עודד פורר: יש פה גם אלמנט על מה אחראי כל משרד ומה עושה כל משרד.

עודד פורר: זה נכון, אפשר להכניס את כל – כשהייתי במשרד הקליטה, רציתי מאוד לטפל באוכלוסיות אחרות, אבל לא יכולתי, אפילו שיש תקציב.

מירב בן ארי: לא, אבל זו אוכלוסייה שמיועדת לצבא.

מירב בן ארי: הרי מכינה רגילה מדברת אתך על 90% גיוס.

עודד פורר: אבל את חייבת לקשור את זה.

מירב בן ארי: חבר'ה עם מוגבלות – הם מדברים על כמעט 70% גיוס.

מירב בן ארי: מה אנחנו מדברים פה?

עודד פורר: אני מסכים עם זה שאפשר לדבר על 75%, אבל חייבים לקשור את זה.

עודד פורר: משרד הביטחון לא יכול לנתק את זה מהגיוס.

עודד פורר: הוא לא יכול לנתק את זה.

עמר בר-לב: בסדר גמור.

עמר בר-לב: בסדר.

מירב בן ארי: הוא יכול להתעלות על עצמו.

מירב בן ארי: אתה יודע מה, כמו שכולם מתעלים על עצמם מסביב לשולחן.

מירב בן ארי: על מה אנחנו מדברים כאן?

עודד פורר: הוא יכול לתת את זה לאחוזים - - -

עמר בר-לב: 75% הוא מתעלה.

עודד פורר: אני אומר, הבעיה היא לא הסכום.

עודד פורר: הבעיה היא לא הסכום.

עודד פורר: כן צריך לקשור את זה לגיוס.

עמר בר-לב: ברור.

עמר בר-לב: ברור שזה קשור לגיוס.

<בת חן הורביץ: אי-אפשר היה להציג את זה יותר טוב ממה שהציג חבר הכנסת פורר.

<בת חן הורביץ: כלומר, כל משרד בסוף אחראי על התחומים שלו, ואנחנו אחראיים לראות שהחבר'ה האלה אכן מתגייסים לצה"ל.

מירב בן ארי: ואם הוא לא התגייס בסוף?

<בת חן הורביץ: ואם הוא לא התגייס בסוף, יש לי - - -

מירב בן ארי: ואם מתוך ה-18 ארבעה לא התגייסו?

מירב בן ארי: מה קרה?

<בת חן הורביץ: אני צריכה לחזור למשרד שלי ולשאול.

מירב בן ארי: אבל מה קרה?

מירב בן ארי: 100,000 שקל?

עודד פורר: אני מציע שתחזרי למשרד עם ההצעה של חבר הכנסת בר-לב, שאומרת מתוך ה-18 - - -

מירב בן ארי: זו בדיחה.

מירב בן ארי: אתה משקיע מיליוני שקלים בחבר'ה שעוזבים את הצבא אחרי חצי שנה, אז אתה עושה להם התחשבנות ואומר תחזירו?

עודד פורר: אני מציע שתחזרו למשרד עם הצעה כזו: כשם שאתם תומכים 100% במכינה שהיה בה רק 90% גיוס כשמדובר על המכינות הרגילות, אתם תתמכו 100% במכינות שהיו בהן 75% כשמדובר על אנשים עם מוגבלות.

<חביבה סלומון: אבל זאת לא הנקודה.

מירב בן ארי: בעיני זאת לא הנקודה.

מירב בן ארי: מה רצית להעיר, חביבה, בעניין של 75%?

<חביבה סלומון: אני מדברת על זה שהסוגיה שעלתה כאן בשינוי, שחבר'ה שיגיעו למכינה יחזיקו את הצו.

<חביבה סלומון: אני אומרת משהו אחר.

עמר בר-לב: לא, זה לא יתאפשר.

מירב בן ארי: הנציג של הצבא אומר שזה בלתי אפשרי.

<חביבה סלומון: רגע, אני אומר מה אני מציעה, והצבא יתייחס.

<חביבה סלומון: נראה לי הרבה יותר פשוט.

<חביבה סלומון: אנחנו יודעים חצי שנה ושנה לפני – ונעשתה כאן עבודה מדהימה – הם יודעים מראש להצביע על אותם - - -

מירב בן ארי: אבל אין לו צו.

<חביבה סלומון: רגע.

<חביבה סלומון: מה שנאמר כאן על-ידי נציג הצבא: הם יכולים לבוא בכל נקודת זמן, בגיל 19, 20, זה תהליך.

<חביבה סלומון: אני אומרת הפוך, אנחנו יודעים לומר לצבא – וניסיתי לפני שנה לעשות את זה – יש לנו כאן את החבר'ה האלה.

<חביבה סלומון: החבר'ה האלה רוצים, ואת התהליך הזה הם יכולים לעשות כבר בכיתה י"א.

<חביבה סלומון: יש היום 18 חבר'ה - - -

עודד פורר: לא, הבעיה היא שהם לא מתחילים את התהליך בזמן.

<קריאה: לא כולם מתחילים.

מירב בן ארי: כן, נציגת הג'וינט אמרה שלפעמים גם ב-20 ו-21.

עמר בר-לב: בואי נשמע את המכינות.

<תמר זעירא דביר: אני רוצה להגיב לשאלת הגיוס של משרד הביטחון.

<תמר זעירא דביר: נכון שיש את השלושה או הארבעה שאולי בסוף הדרך לא יתגייסו, וצריך לחשוב.

<תמר זעירא דביר: במציאות, אם אנחנו לא מתקצבים מראש בתקנים חורגים, אנחנו נפסיד את כל ה-60% או 70% שכן מתגייסים.

<תמר זעירא דביר: מנקודת מבט של משרד הביטחון, כרגע מדובר בפרויקט שמעודד גיוס של צעירים עם מוגבלות.

<תמר זעירא דביר: אם הפרויקט הזה יגרור סיכון כלכלי וארגוני בלתי אפשרי עבור המכינות, הוא יקרוס.

<תמר זעירא דביר: הוא לא ישרוד לאורך זמן, ואנחנו נפסיד את החבר'ה האלה.

<תמר זעירא דביר: אנחנו נפסיד את החבר'ה האלה.

עמר בר-לב: מירב, אני לא מבין את הבעיה.

עמר בר-לב: אני חושב שזה פשוט מאוד.

עמר בר-לב: גם למכינות יש אינטרס שהאנשים יגיעו לצבא.

עמר בר-לב: יש להם גם אינטרס שיהיה אחוז הצלחה גבוה.

מירב בן ארי: זה האינטרס של כל השולחן פה.

עמר בר-לב: יפה.

עמר בר-לב: יש אינטרס של אחוז הצלחה גבוה, אז בואו נגדיר מה זה אחוז הצלחה גבוה.

עמר בר-לב: אם בנוער רגיל אחוז הצלחה גבוה הוגדר 90%, ולא מתחילים להתחשבן – ואני מבין שזה לוקח זמן.

עמר בר-לב: רובם לא יגיעו ליום הראשון במכינה עם תאריך גיוס מהצבא, זו אחריות של המכינות.

עמר בר-לב: אם הן לא יעמדו באחריות הזאת, אז יתגייסו רק 50%.

עמר בר-לב: 25% שלא יתגייסו – הם יצטרכו לממן אותם.

עמר בר-לב: אם יתגייסו 80%, או 90%, או 75%, אז זה מימון מלא.

עמר בר-לב: ולכן לא להתנות את זה רטרואקטיבית – להגיד יש מימון מלא ל-75% מהתקנים שאושרו.

<חביבה סלומון: אבל התהליך הבירוקרטי יעלה יותר.

עמר בר-לב: סליחה, מימון מלא ל-100% של התקנים שאושרו – 25% ישולמו לא בספטמבר, כי אם בספטמבר בשנה אחרי זה.

מירב בן ארי: אתה אומר שאותה מכינה מתחייבת – כמו 90% חבר'ה בלי מוגבלות – 75% חבר'ה עם מוגבלות.

<אירית ברוק: אבל זה לא - - -

מירב בן ארי: שנייה.

מירב בן ארי: מה קורה עם אותו חניך שרצה מאוד להתגייס לצבא והלך למכינה, ולא התגייס – אז הם יממנו, הפילנתרופיה?

עמר בר-לב: יפה.

עמר בר-לב: רגע, שנייה, אני אענה לך.

עודד פורר: הוא ב-25%.

עמר בר-לב: אם זה ב-25% שלא התגייס, הצבא מימון ומשרד הביטחון, כמו שהוא מממן את ה-10% מהרגילים.

עמר בר-לב: אם זה פחות מה-75%, אז המכינה או הפילנתרופיה תממן את אותו אחד שהוא פחות מ-75%.

מירב בן ארי: זו המהות.

<אירית ברוק: אפשר להתייחס?

<אירית ברוק: היום זה לא עובד ככה.

<אירית ברוק: השיטה היום עובדת כך שכל חניך במכינה שווה כ-25,500.

<אירית ברוק: המכינה נשפטת על התוצאות שלה כשהיא מחדשת - - -

מירב בן ארי: אם התגייסו 85% מהמכינה?

<אירית ברוק: רגע.

<אירית ברוק: זה לא לעניין תקצוב.

<אירית ברוק: זה לא לעניין תקצוב.

<אירית ברוק: האיכות של המכינה, חלק ממדדי האיכות של המכינה, על ההכרה שלה, על כן או לא - - -

<קריאות: - - -

<אירית ברוק: שנייה, אני רוצה לומר משהו.

<אירית ברוק: אני רוצה להיות יותר טובה מכם.

<אירית ברוק: היות שמדובר במספרים קטנים, שתיים, עם בעלי מוגבלויות זה דבר שהוא לא תלוי באיכות הליווי של המכינה הרבה פעמים, זאת אומרת, זה יותר תלוי במוגבלות – כשאנחנו אומרים אחוז גיוס לצה"ל 90%, זה בא בנסמך לזה שהמכינה עשתה תהליך חינוכי רציני כזה שהוביל ל-90% גיוס.

<אירית ברוק: ואם התהליך שלה לא איכותי, עלול להיות מצב שמתגייסים פחות.

<אירית ברוק: פה זה לא המצב.

<אירית ברוק: אני רוצה להוסיף משהו נוסף.

<אירית ברוק: לפעמים אנחנו משיתים מנגנונים בירוקרטיים שבסוף יעלו יותר כסף מאשר המיליון האלה שאנחנו מדברים בהם.

עודד פורר: אז תבואו אתם עם הצעה.

<אירית ברוק: אני מציעה כערך לקבל את העקרונות ולהביא החלטה שהיא פשוטה, גם אם בסוף זה אומר שאחד חמק לנו מהרשת לכאן או לכאן.

<אירית ברוק: זה גם ערך, שהדברים יהיו פשוטים, בעיני, כמי שאמונה על הבירוקרטיה.

עודד פורר: אני חושב שמשרד החינוך ומשרד הביטחון צריכים לבשל את זה ביניהם עם איזשהו פתרון שהוא נוח.

עודד פורר: מבחינת כסף.

מירב בן ארי: היא אמרה נקודה נכונה מאוד – אנחנו קיימנו דיון על התחשבנות, בעוד שלא כך מתחשבנים, כי בסוף למכינה יש יעד, ואם היא הגיעה ל-90%, גם אם בפנים היו שניים או שלושה עם מוגבלות, הם לא עושים התחשבנות על כל אחד.

עודד פורר: לכן אני מציע, מירב, בסוף רווחה ובריאות נותנים.

עודד פורר: יש פה את משרד החינוך.

<אירית ברוק: הם עובדים לאורך הדרך.

מירב בן ארי: לא משנה, אבל הם לא סופרים אם הוא התגייס או לא התגייס, זו המהות.

עודד פורר: יש פה שני משרדים קטנים – משרד הביטחון ומשרד החינוך.

עודד פורר: אני מציע - - -

מירב בן ארי: שני אלה עם התקציבים הכי גדולים מתחשבנים איתי על 100,000 שקל.

עודד פורר: לכן אני מציע – שבו אתם ביניכם, תמצאו את המנגנון שיתאים לשניכם.

עודד פורר: תביאו אותו אתם לפה מוסכם.

עודד פורר: אנחנו שמים לכם את המסגרת ואת העקרונות כמו שאנחנו רואים אותם.

עודד פורר: העיקרון, כמו שאני רואה אותו, הוא שהמכינות לא אלה שיספגו בסוף את זה שחניך לא יתגייס.

עודד פורר: זה עיקרון ראשון.

עודד פורר: העיקרון השני הוא שגם כשהם יקבלו את הכסף, שזה לא יהיה שנתיים אחרי.

עמר בר-לב: והשלישי, שהוא הכי חשוב, שזה תקן ייעודי, לא שזה תקן על חשבון.

מירב בן ארי: תקנים ייעודיים, דרך אגב, זה חייב להיכנס בשירות - - -

עמר בר-לב: כי אחרת זה רק פוגע.

<חביבה סלומון: אני רק רוצה לומר – ולא אמרתי את זה, חשוב שאני אחדד את זה – שמשרד הביטחון מאוד בעד הפרויקט הזה.

<חביבה סלומון: הוא רואה בזה חשיבות גדולה מאוד.

<חביבה סלומון: שכשהתחילו את הניצנים, הייתי מהראשונים שאמרו רצים עם זה קדימה, ועשיתי את הכול על מנת שייתנו את התקנים הייעודיים האלה.

מירב בן ארי: אני בטוחה שכל השולחן הזה הוא בעד הנושא שחבר'ה עם מוגבלות ייכנסו למכינות.

<חביבה סלומון: רק משפט אחרון.

<חביבה סלומון: בכל מה שנוגעלהיקפים – ברור שאנחנו נשב יחד עם משרד החינוך, נעשה את התיאומים ונצא לדרך.

עודד פורר: תבואו אלינו עם הפתרון.

<בת חן הורביץ: אני רוצה לשאול את חבר הכנסת בר-לב, כשאתה מדבר על תקן ייעודי, אתה מדבר במסגרת התקנים הקיימים, או תקציב נוסף שהאוצר אמור להוסיף אותו?

מירב בן ארי: אם כן, זה יהיה חייב להיות עם האוצר ביחד.

<בת חן הורביץ: האוצר לא נמצא פה.

מירב בן ארי: האוצר נמצא כאן.

עמר בר-לב: רגע.

עמר בר-לב: היום זה נוסף.

עמר בר-לב: היום זה נוסף, נכון?

<קריאה: אבל זה בתוך ה-15%.

<בת חן הורביץ: היום זה בתוך המסגרת הקיימת, כלומר, אלו תקנים שאנחנו מקציבים על חשבון תקנים אחרים.

עמר בר-לב: אני לא חושב.

<תמר זעירא דביר: לא, זה לא - - -

<בת חן הורביץ: במסגרת הקיימת בסך הכול, זה לא במסגרת הקיימת פר-מכינה.

מירב בן ארי: כמו שעשינו בחוק של השוויון עם מוגבלות, אם אתה אומר למקום עבודה קח מתוך העובדים שלך 5% עם מוגבלות - -

עודד פורר: את לא סופרת אותם ל-90%.

מירב בן ארי: - - השאלה אם אתה עושה את זה מתוך אותם חבר'ה במכינות, תגדיר 5% עם מוגבלות, ואז אתה מחייב את כל המכינות, או שאתה אומר – אתה מבין?

מירב בן ארי: זה בדיוק ההבדל.

מירב בן ארי: בחוק השירות הלאומי האזרחי הוספנו תקנים, עם האוצר אגב, ואמרנו אנחנו נשלם, אתם תיקחו.

מירב בן ארי: אגב, אותה תכנית של צעירים יוצאי אתיופיה שעכשיו במכינות, שהמדינה אמרה אני משלמת על אותם צעירים יוצאי אתיופיה במכינות.

עמר בר-לב: לזה הכוונה, לא הכוונה - - -

מירב בן ארי: בתוך הקיים אתה אומר.

עמר בר-לב: גם לא כל המכינות מתאימות לנוער עם מוגבלויות.

עמר בר-לב: אני מניח שעם הזמן יהיו התמחויות כאלה ואחרות.

<אירית ברוק: וגם המינון של השילוב צריך להיות כזה - - -

מירב בן ארי: מה אתה רוצה לעשות, עמר?

מירב בן ארי: כי אתה המציע.

עמר בר-לב: אני מבקש שיחד עם היועצת המשפטית של הוועדה יעבירו את ההצעות שלהם ונכין טיוטה.

עמר בר-לב: אנחנו נעבור על הטיוטה לפני.

עמר בר-לב: אם היא תהיה מקובלת עלינו, נקיים דיון ונסכם את הטיוטה.

<מירב ישראלי: אנחנו נניח על השולחן לדיון הבא.

<מירב ישראלי: נעביר לכם טיוטה.

מירב בן ארי: אתה רוצה להוסיף משהו מהאוצר?

<שאול קירשנבום: כן.

<שאול קירשנבום: שאול קירשנבום, משרד האוצר.

עודד פורר: שזה לא יעלה כסף.

<שאול קירשנבום: אמרת כבר.

<שאול קירשנבום: ההסכמה של ועדת השרים – אני לא צריך לחזור על זה – שאוצר תמך כל עוד שזה לא כרוך בתוספת תקציבית.

מירב בן ארי: שאול, שתדע לך שבסופו של דבר אנחנו נצטרך לעשות את זה, שלפחות נגדיר שתיים-שלוש מכינות שכן צריכות.

מירב בן ארי: כן לעשות את זה, כמו - - -

עודד פורר: יש לי הצעה לחיסכון למשרד האוצר, שאפשר לחסוך בכוח אדם.

עודד פורר: שישלחו לוועדות הכנסת הקלטה, שבכל פעם שתהיה התייחסות אוצר, היושב-ראש ילחץ – אנחנו מסכימים רק בתנאי שלא – זה יחסוך כוח אדם.

עמר בר-לב: מה שסיכמנו קודם, שזה יקרה בתוך שבועיים, שנגמור את החוק הזה במושב הזה.

מירב בן ארי: בטח, אנחנו נגמור את זה במושב הזה.

<שאול קירשנבום: שני דברים נוספים.

<שאול קירשנבום: אחד, תקציב המכינות ב-2017 עומד על 80 מיליון ש"ח.

<שאול קירשנבום: בשנה שעברה הוא היה על 66, זה גידול של 20%.

<שאול קירשנבום: אני מאמין שאפשר למצוא בגידול של 20% קצת כסף לטובת הנושא.

מירב בן ארי: ברור, זה לא עניין של הכסף.

<שאול קירשנבום: הדבר השני, אין סיבה להפלות אותם ולשים להם תקנים - - -

<אירית ברוק: התקנים לא גדלו ב-20%.

<אירית ברוק: זה לא נכון.

<שאול קירשנבום: התקציב גדל ב-20% מ-66 ל-80 מיליון.

מירב בן ארי: התקציב של המכינות.

<אירית ברוק: זה חובה על-פי חוק.

<אירית ברוק: זה פחות מ-15%.

<קריאה: בכל שנה הוא יכול לגדול ב-15%.

<אירית ברוק: זה פחות מ-15%.

<שאול קירשנבום: 20%.

<שאול קירשנבום: מ-66 ל-80 זה 20%.

עודד פורר: אני חושב שכמו שכל המשרדים נותנים כתף, גם משרד האוצר יכול להתגייס לדבר.

עודד פורר: זה עניין תוספתי.

<שאול קירשנבום: הדבר השני שאני רוצה להגיד, שאין סיבה שיהיו סגורים – אם יש לך 100 תלמידים עם מוגבלות, למה שנפלה אותם ולא ניתן להם תקצוב כמו תלמידים אחרים?

<שאול קירשנבום: למה הם צריכים לבוא בנוסף בהקצאה ייחודית?

<שאול קירשנבום: אין סיבה שאם יש יותר תלמידים, שהם יופלו והם לא יקבלו.

מירב בן ארי: א', הם לא מופלים.

מירב בן ארי: זה בתור התחלה.

מירב בן ארי: ב', המכינה במהות שלה היא מכינה קדם צבאית.

מירב בן ארי: המהות שלה היא לתת לחבר'ה שאמורים להתגייס.

מירב בן ארי: זו המהות של המכינה, זו לא תכנית שנתית להעשרה.

<שאול קירשנבום: ברור.

<שאול קירשנבום: אני מדבר רק על מי שהולך להתגייס ואלה שמתגייסים.

<שאול קירשנבום: ברגע שהם מתגייסים, הם לא שונים לפי החוק הזה מתלמידים אחרים, ולכן אין סיבה שיהיו להם 30 תלמידים בשנה שיתקצבו.

<שאול קירשנבום: הם צריכים להיות בתקן הכללי, ביחד עם הכלל.

<קריאה: אבל הם כן שונים.

עמר בר-לב: לא, לא, לא.

עמר בר-לב: זה בדיוק הרעיון.

עמר בר-לב: הרעיון בא מתוך זה שיש הבנה שזו משימה נוספת על המשימה הקיימת.

עמר בר-לב: זו משימה נוספת, ולכן נרתמים לזה משרד הביטחון, משרד החינוך, והמשרדים האחרים.

עמר בר-לב: זו משימה נוספת שבסך הכול הסכום הכללי הוא קטן מאוד, משימה לאומית חשובה לחברה הישראלית, לצבא, ולכן זה לא על חשבון אחרים.

עמר בר-לב: אני מניח שזה כן נכנס בתוך 15% הגידול השנתי, או מה שזה לא יהיה.

<תמר זעירא דביר: התקנים הנוספים הם בהתייחסות פר-מכינה.

<תמר זעירא דביר: זה הדבר החשוב, כי הרי לכל מכינה יש את קצב הגידול שלה, וזה צריך להיות בנוסף ולא על חשבון.

מירב בן ארי: אני רוצה לסכם את הדיון.

מירב בן ארי: ראשית, אני מודה לחבר הכנסת עמר בר-לב על ההצעה החשובה הזאת, ולכל השותפים, אבל לך במיוחד, כי אתה מוביל את זה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות למשרדים הממשלתיים, וכמובן למועצת המכינות והג'וינט שהגיעו.

מירב בן ארי: זה דיון חשוב, פרקטי, עסקנו בגופו של עניין.

מירב בן ארי: כאדם פרקטי בעצמי, אני מודיעה לכם:

מירב בן ארי: עד שבועיים יש לכם מהיום – רק למשרדי הביטחון והחינוך, כי זו המהות – להעביר לוועדה את ההמלצות שלכם מה אתם מציעים לגבי החוק.

מירב בן ארי: מועצת המכינות – שמענו, רווחה, בריאות, ג'וינט, שמעתי, גם את האוצר.

מירב בן ארי: אתם כמובן תבואו – תיכף נגיד מתי – אבל מבחינת ההחלטות, אני צריכה את משרד הביטחון והחינוך.

מירב בן ארי: אני מניחה שהצבא, שנתן כאן את הנקודה החשובה שלו יישם את מה שמשרד הביטחון יחליט ביחד עם משרד החינוך.

מירב בן ארי: לגבי ההערה של משרד המשפטים, תעבירי את ההתייחסות שלך בכתב, בבקשה, גם בתוך שבועיים.

מירב בן ארי: אנחנו נראה מה אנחנו מתוך זה מקבלים.

מירב בן ארי: הוועדה תתכנס בעוד חודש – אני אגיד למרגי – שזה שבועיים לקבל, שבועיים לדון בפורום מצומצם עם היועצת המשפטית.

מירב בן ארי: הוועדה תתכנס בעוד חודש להצבעה לקריאה ראשונה.

מירב בן ארי: יש לכם שבועיים להעביר, זה מספיק זמן.

מירב בן ארי: שבועיים אחרי זה אנחנו נדון.

מירב בן ארי: אם תראה שאנחנו מסיימים לפני, נקדים, זו לא בעיה, אני מגויסת לעניין בכל מקרה.

מירב בן ארי: אם אחרי שבועיים אנחנו נגיע להסכמות בינינו בלי להתכנס לפורום מצומצם, לפרוטוקול אני אומר, אנחנו נקדים את ההצבעה, כי המטרה היא לסיים את החוק הזה במושב הזה.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר מילה טובה לכך שהנושא כבר עובד.

מירב בן ארי: יש לנו 18 חבר'ה צעירים עם מוגבלות שכבר נמצאים, שאני מקווה מאוד שלפחות 90%, אם לא יותר, יתגייסו.

מירב בן ארי: ולהגיד מילה טובה על זה שבתוך נוהל פנימי קידמו את הנושא הזה ולא חיכו לנו.

מירב בן ארי: חשוב מאוד – ואנחנו יודעים פה, אומנם אני רק שנתיים וחצי פה – שדבר כזה יהיה מעוגן בחקיקה ראשית.

מירב בן ארי: היום יש נוהל, מחר מישהו מבטל את הנוהל.

מירב בן ארי: ברגע שזה בחקיקה ראשית, זה מחייב את המשרדים.

מירב בן ארי: לכן חשוב לנו כוועדה לקדם את הנושא, שהוא יהיה מעוגן בחקיקה.

מירב בן ארי: אגב, כמו כל המכינות, שתמיד היו ככה, עד שהן נכנסו לחוק.

מירב בן ארי: ברגע שאתה בחוק, אין פתח מילוט.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.