ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 524, 2017-06-05 09:30

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: היום 5 ביוני 2017, יום מיוחד בלוח הזמנים הלועזי.

אלי אלאלוף: זה יום התחלת מלחמת ששת הימים לפני 50 שנה.

אלי אלאלוף: בשונה ממי שהיה כבר בעולם הזה בחיים אני אז הייתי מרוקני בקזבלנקה.

אלי אלאלוף: היום י"א בסיוון תשע"ז, והשעה 9:32.

אלי אלאלוף: הנושא שלנו הוא מסקנות ועדת ההסדרה בתכנית משרד הבריאות לסימון מוצרי מזון בריאים ולא בריאים.

אלי אלאלוף: לפני כן היו במקביל הצעות לסדר יום של כמה חברי כנסת: חברת הכנסת יעל כהן פארן, חברת הכנסת נורית קורן, חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא וחברת הכנסת רחל עזריה שהצטרפה.

אלי אלאלוף: הדיון הזה יהיה שעה, וחצי שעה נוספת תהיה על דיון בנושא תכנית להסטת פעילות מימון פרטי למימון ציבורי ולקיצור תורים.

אלי אלאלוף: אלה שני נושאים שנדון בהם היום.

אלי אלאלוף: אני ממליץ להתחיל בנושא הראשון.

אלי אלאלוף: ראשון הדוברים, אדוני מנכ"ל המשרד.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים תמיד שאתה אתנו אף על פי שאנחנו יודעים שזה עושה לך מאמץ.

אלי אלאלוף: אנחנו מעזים להכביד עליך לטובת הדיון וחשיבותו.

אלי אלאלוף: תודה.

<משה בר סימן טוב: בוקר טוב.

<משה בר סימן טוב: אני תמיד בא לפה בשמחה כי תמיד הדיונים פה הם ענייניים, והם חלק חשוב מהעשייה שלנו והשיח הציבורי סביב הנושאים שחשוב למערכת הבריאות לקדם.

<משה בר סימן טוב: היום שמתם על השולחן שני נושאים שהם בעלי חשיבות עליונה: אחד בטיפול באקוטי והשני בטיפול במניעה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו תמיד אומרים שצריך לטפל בשניהם.

<משה בר סימן טוב: זה מייצג את טווח העשייה הרחב שבו אנחנו עוסקים היום.

<משה בר סימן טוב: כמו שאמרת אנחנו נתחיל עם המלצות ועדת ההסדרה.

<משה בר סימן טוב: התקנות, כמובן, תגענה לכאן לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות לאישור.

<משה בר סימן טוב: זה הליך, והנוסח הסופי יובא לפה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עדיין לא סיימנו את הנוסח.

<משה בר סימן טוב: יש עוד עבודה שאנחנו עושים עם משרדי הממשלה השונים, עם היבואנים, עם התעשיינים, עם ארגוני ציבור שרוצים שדווקא נחמיר יותר ונקבע קריטריונים יותר קשים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים, כמובן, למצוא את נקודות האיזון הנכונות.

אלי אלאלוף: תרשה לי רק לציין את ההשתתפות של חברי הכנסת בזכות כניסתה של חברת הכנסת שולי מועלם.

אלי אלאלוף: יעל פארן פה, מאיר כהן וד"ר עבדאללה אבו מערוף.

<משה בר סימן טוב: אני מניח שיישמע פה מגוון רחב של דעות, שזה מהלך מורכב, חדשני וקשה, ודברים מהסוג הזה.

<משה בר סימן טוב: חלק מהתיאורים שתשמעו הם אכן נכונים.

<משה בר סימן טוב: הדבר החשוב לזכור הוא שהיום אנחנו מתעסקים באחת הבעיות הדחופות ביותר.

<משה בר סימן טוב: לא סתם ארגון הבריאות העולמי הגדיר את ההשמנה ואת הסוכרת כמגיפה; ולא סתם העיסוק המרכזי היום של כל המדינות ושל כל ארגוני הבריאות בעולם הם ב- Non communicables diseases - המחלות הלא מדבקות.

<משה בר סימן טוב: שורשיהן של כמעט כולן באורח חיים לא בריא, בתזונה לא בריאה ובהשמנה שזאת מחלה בפני עצמה.

<משה בר סימן טוב: היום אנחנו במצב קשה מאוד.

<משה בר סימן טוב: כשאנחנו מסתכלים קדימה המצב הולך להיות הרבה יותר קשה.

<משה בר סימן טוב: למרות שזה משהו מניעתי הדבר החשוב לשדר לכם פה זה את תחושת הבהילות והצורך לעסוק בנושא.

<משה בר סימן טוב: בכל שנה אתם יכולים לראות שמתים כ-9,600 איש - -

אלי אלאלוף: חברת הכנסת רחל עזריה.

רחל עזריה: בוקר טוב.

<משה בר סימן טוב: הרבה מאוד אנשים מתים בכל שנה – למעלה מ-20% ממקרי התמותה בישראל, מקורם באורח חיים לא בריא, בתזונה לקויה.

<משה בר סימן טוב: מאחורי האנשים האלה יש מאות אלפים ומיליונים של חולים.

<משה בר סימן טוב: אם אנחנו מסתכלים על תמונת ההשמנה בישראל אנחנו רואים שבקרב ילדים בכיתה א' אחד מכל חמישה ילדים סובל מעודף משקל או מהשמנת יתר.

<משה בר סימן טוב: 6 שנים קדימה, בכיתה ז' זה מעל 30% מהילדים – מאחד מכל חמישה אנחנו מגיעים לאחד מכל שלושה; הדבר הבא שאנחנו רואים זה שיש לנו פה בעיה בריאותית, חברתית וכלכלית.

<משה בר סימן טוב: כשאנחנו מסתכלים על אוכלוסיות חלשות, כמו לדוגמה האוכלוסייה הערבית אנחנו רואים שאנחנו כבר ב-40%; באוכלוסיית המבוגרים אחד מכל שני מבוגרים במדינת ישראל סובל מעודף משקל או מהשמנת יתר.

<משה בר סימן טוב: אנחנו ממש מתפעלים שאנחנו לא נמצאים ב-80%-70%, אבל המצב היום הוא די קטסטרופלי; באוכלוסיות החלשות יש 70%; אם ניקח את הילדים של היום ונעשה להם סימולציה ונקדם את זה קדימה אנחנו מגיעים ל-80%-70% כמו בארצות-הברית וערב הסעודית.

<משה בר סימן טוב: זאת הסיבה.

<משה בר סימן טוב: יש שלל נתונים.

<משה בר סימן טוב: זה נתון שהגיע מ-OECD, לא אנחנו המצאנו אותו.

<משה בר סימן טוב: יש כל מיני נתונים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רואים שצריכת הסוכר לנפש בישראל היא הגבוהה בעולם.

<משה בר סימן טוב: יכול להיות שבסקר מסוים אנחנו פה, ובסקר מסוים במקום אחר, אבל אנחנו בשלישייה או החמישייה המובילה בצריכת סוכר ומזון לא בריא.

<משה בר סימן טוב: תמונת הראי של זה היא, כמובן, התחלואה בסוכרת.

<משה בר סימן טוב: פה אנחנו מראים את התמותה מסוכרת.

<משה בר סימן טוב: אם נשים רגע את מקסיקו בצד, ישראל היא מדינה שמובילה בזה.

<משה בר סימן טוב: שוב, כשאנחנו מסתכלים על הנתון של הילדים אנחנו רואים שהילדים הישראלים הם כמעט שיאנים בצריכת משקאות ממותקים.

<משה בר סימן טוב: אמרתי קודם שהסוכרת וההשמנה זאת בעיה בריאותית, וזאת גם בעיה חברתית.

<משה בר סימן טוב: אין שקף שמדגים את זה טוב יותר מהשקף הזה.

<משה בר סימן טוב: אם בקרב השכבות הכלכליות הבינוני והגבוה 7% חולים בסוכרת – מספר לא טוב, אבל סביר – כשאנחנו מסתכלים על המעמד הסוציו-כלכלי הנמוך זה כבר למעלה מרבע מהאוכלוסייה.

מאיר כהן: אלה שעשו את המחקר הזה נמצאים כאן?

<משה בר סימן טוב: זה מהתכנית הלאומית למדדי איכות.

<משה בר סימן טוב: כל נתון מגיע לפה ממקור אחר.

מאיר כהן: מה הייתה ההגדרה של אוכלוסייה - -

<קריאה: כל אוכלוסיית מדינת ישראל.

מאיר כהן: לא, לא, מה הייתה ההגדרה של אוכלוסייה - -

<קריאה: מקבלי ביטוח לאומי.

<משה בר סימן טוב: כל האוכלוסיות שזכאיות בקופות החולים להנחות בהשתתפויות עצמיות זה בדרך כלל מכיוון שהן מקבלות קצבאות על רקע סוציו-כלכלי.

<משה בר סימן טוב: הן הוגדרו כאוכלוסיות ממעמד נמוך.

<משה בר סימן טוב: זה בסך הכול אומדן טוב.

<משה בר סימן טוב: גם במלח אנחנו גבוהים וגם בפעילות גופנית אנחנו לא משהו.

<משה בר סימן טוב: כמו שאמרתי זאת בעיה בריאותית חברתית, וזאת גם בעיה כלכלית – ההוצאות של מערכת הבריאות, אבל לא רק של מערכת הבריאות.

<משה בר סימן טוב: אנחנו לא באים פה רק בשם מערכת הבריאות, אנחנו באים פה גם בשם שוק העבודה וגם בשם מערכת החינוך.

<משה בר סימן טוב: הדברים האלה פוגעים בפריון בשוק העבודה ובקשב במערכת החינוך ובעוד הרבה מאוד היבטים אחרים של חיינו.

<משה בר סימן טוב: זה יקר מאוד.

<משה בר סימן טוב: אם אנחנו רק מסתכלים על העלויות של מערכת הבריאות ביחס לאדם במשקל תקין אנחנו רואים שאדם עם השמנה חמורה עולה פי 1.7 מאדם עם משקל תקין.

<משה בר סימן טוב: כלומר בסוף זה משהו שמשפיע גם בכסף.

<משה בר סימן טוב: העולם מכיר בכך שיש בעיה.

<משה בר סימן טוב: במשך הרבה מאוד שנים אמרו לאנשים שזה אחריות שלהם – תאכלו פחות, תתעמלו יותר – יהיה בסדר.

<משה בר סימן טוב: מה לעשות שעשינו את זה, אבל כדי שנקבל את המושג של הנתונים – בארה"ב שהיא היום המדינה המערבית המובילה פחות או יותר עם שיעורי השמנה, היה שם משקל חד-ספרתי של אנשים עם משקל עודף.

<משה בר סימן טוב: בתוך פחות מארבעה עשורים הם הגיעו להיות שיאני העולם, ומגיעים למספרים כוללים של כמעט 70% של השמנת יתר.

<משה בר סימן טוב: נשים בצד את המחלוקות על מוצא המינים – אף אחד לא עובר אבולוציה כזאת משמעותית בארבעה עשורים.

<משה בר סימן טוב: מה שקרה פה זה בסופו של דבר שבר גדול מאוד ואובדן שליטה של כל המדינות המפותחות על התזונה של התושבים.

<משה בר סימן טוב: היום ההבנה בעולם היא שאנחנו צריכים מצד אחד להמשיך את המסר ולומר לאנשים, אתם צריכים להקפיד על התזונה שלכם ולעשות פעילות גופנית, אבל כחברה אנחנו צריכים לייצר סביבה בריאה בשבילכם.

<משה בר סימן טוב: כשאנחנו הולכים לסופרמרקט אנחנו לא באמת בוחרים באופן חופשי ועצמאי את מה שאנחנו קונים.

<משה בר סימן טוב: כשאנחנו מסתובבים עם הילדים בכל מיני מקומות עומס הגירויים שיש עלינו משפיע על הבחירה שלנו בהרבה מאוד מובנים שאנחנו בכלל לא יכולים להעלות על הדעת.

<משה בר סימן טוב: בסוף זאת אחת הסיבות לדברים.

<משה בר סימן טוב: לכן היום מדברים על יצירת סביבה בריאה.

<משה בר סימן טוב: התובנה השנייה מעבר לצורך לשנות קונספציה היא שזאת בעיה שכדי להתמודד איתה אנחנו צריכים שיתוף פעולה של הרבה מאוד גורמים ולעבוד בהרבה מאוד מישורים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים לעבוד עם התעשייה, ותכף אני אדבר על העבודה שלנו איתם; אנחנו צריכים לעבוד עם משרדי הממשלה השונים, עם משרד החינוך בראש ובראשונה ועם משרד הרווחה, משרד הביטחון והצבא, משרד הכלכלה, משרד האוצר ומשרדים אחרים – כל אחד מהאספקט שלו.

<משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים לראות שגם השלטון המקומי והתכנון האורבני מעודד אורח חיים בריא.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עובדים על יצירת מקומות עבודה מקדמי בריאות.

<משה בר סימן טוב: אנחנו קבענו תו תקן למקום עבודה מקדמת.

<משה בר סימן טוב: יש לנו פעילות מאוד ענפה.

<משה בר סימן טוב: נמצאת פה עירית לבנה ממשרד החינוך.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עובדים מדהים יחד.

<משה בר סימן טוב: הם הבינו שהנושא הזה קריטי למדינת ישראל ולמערכת החינוך, והם עושים פעולות מעוררות השראה ופורצות דרך ברמה בין-לאומית.

מאיר כהן: במעט מאוד בתי ספר.

<משה בר סימן טוב: עד 2020 כל בתי הספר במדינת ישראל יהיו מקדמי בריאות.

<משה בר סימן טוב: אני אומר לך, הילדים שלי בבית-הספר הכי רגיל פה בירושלים, ובית הספר שלהם מקדם בריאות בלי קשר לאבא שלהם.

<משה בר סימן טוב: זה פשוט עשה מהפכה בבית הספר.

אלי אלאלוף: יש משרד מיוחד שחוץ מתרבות הוא גם מטפל בספורט.

<משה בר סימן טוב: נכון, ספורט עממי.

אלי אלאלוף: ספורט עממי זה התפקיד שלו.

אלי אלאלוף: ייתן לנו תרבות מפורסמת וספורט - - -

<משה בר סימן טוב: אנחנו מציבים לעצמנו יעדים - -

אלי אלאלוף: יש פה נציג ממשרד הספורט?

<משה בר סימן טוב: אני חושב שבוועדה שלנו הייתה חברה.

אלי אלאלוף: לא, היום.

אלי אלאלוף: יש ועדת חינוך וספורט.

<משה בר סימן טוב: הייתה חברה נציגה מהוועדה וגם לקחה חלק פעיל בדיונים.

<משה בר סימן טוב: המחויבות שלנו היא לציבור.

<משה בר סימן טוב: אנחנו פועלים בהרבה מאוד זירות עם הרבה מאוד שותפים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים לראות ירידה בהשמנה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו הצבנו לעצמנו יעדים כמותיים לירידה בהשמנת יתר של ילדים ושל מבוגרים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו גם רוצים לראות ירידה בתחלואה שקשורה לזה ועלייה בתוחלת החיים ובאיכותם.

<משה בר סימן טוב: בדרך לראות שיותר אנשים בוחרים בריא גם בתזונה וגם בפעילות הגופנית שהם עושים.

<משה בר סימן טוב: ועדת ההסדרה הייתה אחד התהליכים המשמעותיים שעשינו במשרד.

<משה בר סימן טוב: היו בה שותפים רבים מאוד, בין אם חברים ובין אם גורמים שהגיעו להופיע בפני הוועדה.

יעל כהן-פארן: אפשר לראות את הרשימה של חברי הוועדה?

יעל כהן-פארן: לא הצגתם את זה.

<משה בר סימן טוב: נעביר לכם את זה.

<משה בר סימן טוב: יש המומחים.

יעל כהן-פארן: יש - - -

<משה בר סימן טוב: ספוילר – היבואנים לא היו חלק מהוועדה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו יודעים את כל השאלות שנתנו לכם לשאול.

יעל כהן-פארן: הייתה שם נציגה של התעשייה.

<משה בר סימן טוב: נכון.

<משה בר סימן טוב: הייתה נציגה של התעשייה, והיבואנים באו להופיע בפני הוועדה.

<משה בר סימן טוב: כל הדיונים בוועדה היו פתוחים באופן מלא לתקשורת, לציבור; כולם צולמו בוידיאו, ונמצאים באתר שלנו.

<משה בר סימן טוב: עשינו תהליך מקיף מאוד של שיתוף ציבור בהרבה מאוד זירות כי רצינו לראות מה הציבור רוצה מאתנו, וזה בסוף מה שהציבור רוצה מאתנו.

<משה בר סימן טוב: אני לא אקרא הכול, אבל בסוף הדברים התגלגלו להמלצות שלנו.

<משה בר סימן טוב: בפני הוועדה הופיעו מומחים מובילים מישראל ומהעולם.

<משה בר סימן טוב: כל המומחים הם מספר 1 בתזונה: פרופ' איריס שי, פרופ' אורן שיבולת, ד"ר שירה זלבר, רונה שפר ואחרים.

<משה בר סימן טוב: הם באו ונתנו לנו את הידע העדכני ביותר שיש לנו היום על תזונה ועל השמנה.

<משה בר סימן טוב: גם גורמים מהעולם באו, שחלקם באו ממש על חשבונם.

<משה בר סימן טוב: הם שמעו מה אנחנו עושים ובאו: מריון נסל שהיא הכוהנת הגדולה מאוניברסיטת ניו-יורק, פרופ' ברי פופקין וד"ר אהרון ריבס וגם דן אריאלי שהוא שלנו אבל גם בין-לאומי וגם איגוד רופאי הילדים וגורמים רבים אחרים.

<משה בר סימן טוב: בסוף ההמלצות שכמו שאמרתי תגענה גם לכאן לוועדה, כי זה הסדר הנכון, הדבר המרכזי הוא הסימון בחזית האריזה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו יודעים שהיום אנשים לא מסתכלים על החלק האחורי של האריזה כדי לראות את ההרכב התזונתי של מה שהם קונים, ובטח הם לא ישוו בין שלושה-ארבעה מוצרים כדי לראות איפה יש הכי פחות פחמימות או סוכר שבכלל לא מסומן או שומן רווי או דברים אחרים.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: סוכר לא מסומן בישראל.

<משה בר סימן טוב: סוכר לא מסומן בישראל.

<משה בר סימן טוב: חלק מהחברות מסמנות אותו באופן וולונטרי.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מקדמים תקנות שגם הן תגענה לכאן שיהיה סימון של סוכר.

<משה בר סימן טוב: אנחנו גם רוצים שסוכר יסומן בכפיות ולא בגרמים.

שולי מועלם-רפאלי: נגיד – בכל כוס אייס קפה שאתם קונים בכל בית קפה יש עשר כפיות סוכר.

<משה בר סימן טוב: ב"קולה" יש תשע כפיות סוכר.

<משה בר סימן טוב: יהיו הרבה רעשי רקע סביב התהליך הזה ותלונות של גורמים כאלה ואחרים.

<משה בר סימן טוב: אני חייב לומר, עשינו את המרב לשתף את כולם ולשמוע את כולם.

<משה בר סימן טוב: אני שמח שלא כולם מסכימים אתנו.

<משה בר סימן טוב: אם הייתי בא לפה היום וכולם היו מוחאים לנו כפיים הייתי יודע שאנחנו עושים משהו לא טוב למדינת ישראל.

<משה בר סימן טוב: ועכשיו ידברו איתכם על יוקר המחיה ועל עוד כל מיני דברים אחרים – המשרד שאחראי היום לטיפול ביוקר המחיה ועושה את המאמצים המרביים ביותר הוא משרד הבריאות באמצעות ניהול הסיכונים שאנחנו לוקחים על ייבוא מקביל ועל ייבוא אחר.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מנהלים סיכונים מתוך ראייה לאומית רחבה, ואנחנו מצפים מכל השותפים להיות שותפים לראייה הלאומית הרחבה.

<משה בר סימן טוב: כמו שמשרד הבריאות מסתכל על יוקר המחיה כך משרד הכלכלה צריך להסתכל גם על נושאים שנמצאים בתחום שלו – מה קורה לפריון התעסוקתי; מה קורה לתחלואה במדינת ישראל.

<משה בר סימן טוב: בסוף אלה דברים שמשפיעים על כולנו.

<משה בר סימן טוב: הדבר המרכזי שהגיע לפה זה סימון בחזית האריזה, ותכף נפרט את זה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים לטפל בזה.

<משה בר סימן טוב: זה יותר מורכב.

<משה בר סימן טוב: יש לנו צוות משנה שעובד גם על הגבלת פרסום ושיווק של מזון מזיק לילדים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את התהליכים האלה כדי שתהיה רפורמולציה.

<משה בר סימן טוב: בסוף אנחנו רוצים לראות – וראינו את זה במדינות שעשו את זה – בסוף המהות של התהליך היא שנראה שהחברות משנות את ההרכב התזונתי.

<משה בר סימן טוב: אנחנו כבר רואים את זה היום, ואנחנו שמחים מאוד שזה קורה.

<משה בר סימן טוב: במקביל צריך לפעול להנגשה כלכלית של מזון בריא: לחם מלא תחילה.

<משה בר סימן טוב: גם על זה אנחנו בשיח עם משרדי הכלכלה והאוצר.

<משה בר סימן טוב: יש צעדים נוספים שאנחנו עובדים עליהם, משינויי תקינה כדי לעזור ליצרנים קטנים ובינוניים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נרצה יחד עם המדען הראשי ועם משרד האוצר לתת תמריצים לחברות קטנות כדי שיעשו רפורמולציה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים לטפל בכל האוכלוסייה שהמדינה מזינה.

<משה בר סימן טוב: המדינה מזינה הרבה מאוד אוכלוסיות בבתי-ספר, בצבא, במוסדות רווחה ובבתי הכלא.

רחל עזריה: בתי הספר טופל.

<משה בר סימן טוב: בתי הספר בטיפול.

<משה בר סימן טוב: נכון.

רחל עזריה: ב-1 בספטמבר.

<משה בר סימן טוב: נגיע לזה בעזרת ה'.

רחל עזריה: עבדנו על זה קשה.

אלי אלאלוף: זה כולל מפעל הזנה.

רחל עזריה: על כולם.

אלי אלאלוף: - - - בעיקר.

אלי אלאלוף: יש פיקוח של משרד הבריאות על מפעל הזנה?

רחל עזריה: הכול.

רחל עזריה: על כולם.

אלי אלאלוף: זה עוד לא הגיע.

רחל עזריה: מ-1 בספטמבר.

אלי אלאלוף: נראה.

רחל עזריה: מה נראה?

אלי אלאלוף: אני במקרה יודע מה זה מפעל ההזנה.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: אתה מומחה.

אלי אלאלוף: אז אני יודע שנלחמנו עם משרד הבריאות דאז שייתן פיקוח.

<משה בר סימן טוב: לא נלחמת עם משרד הבריאות.

<משה בר סימן טוב: נלחמת עם משרד האוצר שלא הסכים שמשרד הבריאות ייתן פיקוח.

רחל עזריה: אדוני היושב-ראש, אבל עייפת אותם, ואז באנו והעברנו את זה.

<משה בר סימן טוב: אז בואו נעשה רגע סדר.

<משה בר סימן טוב: אכן ביוזמה של חברת הכנסת רחל עזריה יהיה פיקוח מ-1 בספטמבר.

<משה בר סימן טוב: היא סיימה את העבודה, ואנחנו מתחילים אותה.

אלי אלאלוף: - - - תינוקות.

רחל עזריה: אבל הם ילדים.

<משה בר סימן טוב: לפי הגילים של הילדים שלנו אנחנו הולכים.

<משה בר סימן טוב: ככל שהם גדלים, תכף נעשה בצבא.

<משה בר סימן טוב: בקיצור, אנחנו צריכים לגעת בכל הדברים.

מאיר כהן: יש לי שאלה.

מאיר כהן: אני רואה שאין אמירה מאוד ברורה לאסור ייצור של מזון כזה או אחר.

מאיר כהן: לא יצאה אמירה כזאת מהוועדה.

<משה בר סימן טוב: המטרות שלנו בעשור הבא זה לגמול את האנשים מאוכל בכלל.

מאיר כהן: אני ציפיתי מהוועדה הזאת שתהיה עם שיניים; שתבוא ותגיד, למשל, בכל הסיפור של שומן רווי – מה שיכולים לעשות במדינות אחרות - -

<משה בר סימן טוב: שומן טרנס.

<משה בר סימן טוב: אנחנו עושים גם בארץ.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נאסור שומן טרנס.

מאיר כהן: בינתיים זה לא פה.

יעל כהן-פארן: מתי זה יקרה?

מאיר כהן: יש הצעת חוק שלי שאתם התנגדתם אליה וטענתם שכשדוח הוועדה יתפרסם זה יהיה.

מאיר כהן: פה אתם לא אומרים לא לייצר, אלא אתם אומרים, אתה יכול לייצר לך מה שאתה רוצה, אתה רק תסמן.

<משה בר סימן טוב: בוא נבדיל: שומן טרנס זה משהו אחר.

<משה בר סימן טוב: צריך לאסור אותו לחלוטין, למעט דברים שהוא נמצא בהם באופן טבעי ובשיעורים מזעריים שבמזעריים.

<משה בר סימן טוב: היה צומת שבו הוועדה הייתה צריכה להחליט לאיזה כיוון היא הולכת.

<משה בר סימן טוב: יש מדינות כמו אנגליה שהלכו על מיסוי.

<משה בר סימן טוב: אנחנו חשבנו שבנקודת הזמן הנוכחית לא נכון ללכת על מיסוי, אלא על הגברת המודעות ויצירת סביבה בריאה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מקווים שבדבר הזה נחולל את השינוי הנדרש.

<משה בר סימן טוב: בשקף הבא אנחנו רואים איך הסימון ייראה לפי התקנות.

<משה בר סימן טוב: כאמור, התקנות תגענה לכאן אחרי שנסיים את התהליך הפנים ממשלתי.

<משה בר סימן טוב: זה סור מרע ועשה טוב.

שולי מועלם-רפאלי: אתה רוצה שיגידו שיש גם הדתה במשרד הבריאות?

שולי מועלם-רפאלי: מה אתה מתחיל במשפטים כאלה?

<משה בר סימן טוב: אני מקווה שלא יהיה אף מוצר במדינת ישראל שיהיו עליו שלושה סימונים.

<משה בר סימן טוב: לא אמור להיות דבר כזה.

<משה בר סימן טוב: אנחנו לא מצפים מאנשים לא לצרוך מוצרים עם סימון אדום.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מצפים מאנשים להיות מודעים להרכב התזונתי שיש במוצרים האלה, ולצרוך אותם במידה ובאופן מוגבל.

<משה בר סימן טוב: לצד זה בתקנות תמונה ועדת מומחים על-ידי שר הבריאות שתמליץ על מזון בריא.

<משה בר סימן טוב: זה קיים היום בלחם.

<משה בר סימן טוב: לחם שהוא 80% קמח מלא ומתחת לסעיפים נמוכים של נתרן וסוכר מקבל תו אפשרי ובריא מהמשרד.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נרחיב את זה לקטגוריות נוספות.

<משה בר סימן טוב: אלה הסיפים לסימון האדום שאנחנו מדברים עליו.

יעל כהן-פארן: מה הקריטריונים לסימון הירוק?

<משה בר סימן טוב: תהיה ועדה של מומחים - -

יעל כהן-פארן: זה עדיין לא נקבע.

<משה בר סימן טוב: זה קבוע בתקנות.

יעל כהן-פארן: גם פירות וירקות ייכנסו לשם?

<משה בר סימן טוב: זה צריך לחול על מזון שעבר רמה מסוימת של עיבוד.

<משה בר סימן טוב: זה יותר רלוונטי.

<משה בר סימן טוב: אנשים יודעים שפירות וירקות, אבל הדברים יידונו כאן.

<משה בר סימן טוב: כמו שאנחנו עושים בלחם לדוגמה.

יעל כהן-פארן: יש הבדל בין לחם לבין דגני בוקר מבחינת רמת התיעוש.

<משה בר סימן טוב: לא.

<משה בר סימן טוב: תלוי.

יעל כהן-פארן: לחם זה מוצר בסיסי במשך אלפי שנים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו קבענו קריטריונים להגדרת לחם בריא.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נקבע קריטריונים לדגני בוקר בריאים.

<משה בר סימן טוב: אם זה מכיל דגן מלא ואם זה מכיל סוכר עד רמה מסוים, נתרן עד רמה מסוימת ושומן רווי עד רמה מסוימת אנחנו נקבע שאלה דגני הבוקר המומלצים בקטגוריה.

<משה בר סימן טוב: מוצרים שמכילים ממתיקים מלאכותיים, לדוגמה, לא יקבלו סימון ירוק כי אנחנו לא נמליץ בשום צורה לאוכלוסייה לצרוך ממתיקים מלאכותיים.

אלי אלאלוף: מצטרפת אלינו חברת הכנסת עליזה לביא.

אלי אלאלוף: לא פחות חשובה – הצטרפה אלינו היועצת המשפטית של הוועדה נעה בן-שבת.

<משה בר סימן טוב: אז דיברתי על סימון אינפורמטיבי.

<משה בר סימן טוב: דיברתי על כך שנסמן בכפיות.

<משה בר סימן טוב: בגדול אני סיימתי, רק לחזור על האמירה של החשיבות שאנחנו מנסים לעסוק בבעיה שהיא כבר היום מאוד חמורה, והיא הולכת ומחמירה בקצב מאוד מהיר, ותשפיע על כל המעגלים של מערכת הבריאות – המעגלים החברתיים והמעגלים הכלכליים של המדינה.

<משה בר סימן טוב: זה מהלך מורכב שמטבע הדברים מייצר גם התנגדות.

<משה בר סימן טוב: אנחנו יושבים עם כולם ושומעים את כולם ומנסים להגיע לנקודת איזון.

<משה בר סימן טוב: לא נתפשר על דברים שלא נכון להתפשר עליהם.

<משה בר סימן טוב: אם בסוף מגיעים אלינו יצרנים של מוצר מסוים או של חטיף מסוים, ואומרים לנו שיש בו הרבה סוכר, אז אנחנו לא נעשה שקר בנפשנו, וגם מול היבואנים יש ערך של יוקר המחיה ושל פתיחת השווקים שהוא ערך חשוב.

<משה בר סימן טוב: אנחנו גם בקשר עם ארגון הסחר העולמי WTO.

<משה בר סימן טוב: הדבר האחרון זה שהעולם בדרך לשם.

<משה בר סימן טוב: צ'ילה עשתה את זה, ואני יודע שעוד מדינות עשו את זה.

<משה בר סימן טוב: אני יודע שיש נימת זלזול בצ'ילה.

<משה בר סימן טוב: צ'ילה מדינה מפותחת מאוד עם הרבה מאוד מערכות מתקדמות מאוד.

<משה בר סימן טוב: כמו שהאוצר מחא כפיים ואימץ באופן מלא את המודל הצ'יליאני בעניין הפנסיה או רצה לאמץ באופן מלא, אז גם אנחנו בהחלט רואים בצ'ילה מגדלור בעולם.

<משה בר סימן טוב: אני נוסע השבוע לארגון הבריאות העולמי.

<משה בר סימן טוב: כולם נושאים עיניים לצ'ילה, ועכשיו גם נושאים עיניים לישראל, ורואים בישראל מדינה מובילה ופורצת דרך בעניין הזה.

<משה בר סימן טוב: קנדה בדרך לשם, צרפת בדרך לשם, אנגליה ומדינות מסוימות בארצות-הברית ממסים מזון מזון לא בריא.

<משה בר סימן טוב: אם אנחנו לא נעשה את התהליכים האלה עכשיו נצטרך לעשות תהליכים הרבה יותר קיצוניים בהמשך.

<משה בר סימן טוב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שתי נקודות: א', הדיון היום נקבע בעקבות הזמנה שהייתה לנו בהתאחדות התעשיינים שביקשו מכמה חברי כנסת לפני כמה שבועות להגיע לדיון כללי אצלם.

אלי אלאלוף: הם ביקשו מאתנו לקיים את הדיון הזה.

אלי אלאלוף: אני שוב מודה על שיתוף הפעולה עם התאחדות התעשיינים.

אלי אלאלוף: שנית, זה המשך של חוק המזון לפני שנה וחצי שדרש מהוועדה עבודה אדירה בהשתתפות כל הגורמים מתוך הבנה ודיונים ענייניים, גם אם היו מתחים מסוימים.

אלי אלאלוף: חוק המזון לקח בחשבון לא רק את העלות ואת יוקר המחיה ולא רק את הצורך לייבא את זה בצורה חופשית ובצורה מבוקרת.

אלי אלאלוף: חסרות לנו רק תקנות בעניין זה.

<משה בר סימן טוב: אבל המערכת כבר עובדת.

אלי אלאלוף: אבל חלקה מותנה בתקנות, ואנחנו אמורים לקבל אותן.

אלי אלאלוף: ביקשתם דחייה שנייה, ואני מבקש שתעמדו בזה.

אלי אלאלוף: דבר אחרון, ובעיני, כמו שציין המנכ"ל – זאת הבריאות.

אלי אלאלוף: כאילו עשיתם הרצאה פה בשביל אשתי שתדבר אתי על המשקל.

<משה בר סימן טוב: דיברתי איתה מראש.

אלי אלאלוף: הכול מתואם, אני רואה.

אלי אלאלוף: זה מרכיב מאוד מרכזי.

מאיר כהן: אתה רוצה להגיד לי שבפעם הבאה שאני אבוא אליך, לא יהיו העוגיות המתוקות?

<משה בר סימן טוב: יהיה עם מדבקה אדומה.

אלי אלאלוף: עם מדבקה אדומה, זה טוב.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שלצערי, האוכלוסיות החלשות הן הנפגעות ביותר.

אלי אלאלוף: לכן הצורך לחזק אותן גם בתחום הבריאות ולא רק, אלא גם בתחומי החיים האחרים, זאת נקודה נוספת חשובה.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת, אני מתנצל, יעל פארן ביקשה.

אלי אלאלוף: אני מבקש בקיצור, בבקשה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני פשוט חייבת לצאת לדיון מהיר.

יעל כהן-פארן: גם כאן זאת הצעה לסדר שהוצגה במליאה.

יעל כהן-פארן: גם רחל עזריה וגם עבדאללה אבו-מערוף הצטרפו לפני כמה חודשים.

אלי אלאלוף: עבד אל חכים חאג' יחיא.

יעל כהן-פארן: אני רוצה קודם כול לברך את משרד הבריאות על המהלך הלא טריוויאלי.

יעל כהן-פארן: באמת – כל הכבוד.

יעל כהן-פארן: שאפו.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להעיר כמה נקודות, ואני אעשה את זה בקצרה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לספר סיפור אישי.

יעל כהן-פארן: כשבתי הבכורה שהיום היא כבר בכיתה ז', נכנסה לגן ילדים טרום-חובה היא הייתה לפני גיל 4, ובסוף אוגוסט הגננות עושות מפגש עם ההורים ועם הילד כדי לקבל את הילד החדש לגן, ומה היא מקבלת כברכה מהגננת?

יעל כהן-פארן: סוכריית טופי.

יעל כהן-פארן: זאת ברכת ברוכים הבאים לגן.

יעל כהן-פארן: אנחנו היינו המומים.

יעל כהן-פארן: מאחר שאישי הוא מאוסטרליה ושיתפנו גם את המשפחה, חמותי סיפרה לי שאסור לחלק ממתקים בגני ילדים באוסטרליה.

יעל כהן-פארן: זה ידע מהבית, ואני מתארת לעצמי שאם עושים על זה מחקר נמצא עוד כמה מדינות שאסרו על דברים כאלה.

יעל כהן-פארן: זה מסר שמשרד הבריאות צריך להעביר ומערכת החינוך צריכה לקבל.

יעל כהן-פארן: בגני ילדים גם בקבלות שבת יש גם אפשרות לתת מתוקים קצת יותר בריאים ולמתן את רמת המתיקות ולא רק סוכריות טופי.

יעל כהן-פארן: אגב, התשובה שקיבלתי מהגננת כשביקרתי אותה על זה – כי כמובן אחר כך בקבלות שבת ההמלצה הייתה להביא סוכריות טופי – אמרתי לה, למה סוכריות טופי?

יעל כהן-פארן: אצלי בבית אסור סוכריות טופי, אין סוכריות טופי.

יעל כהן-פארן: היא אמרה, שזה הדבר הכי זול, והיא לא יכולה לבקש משהו יותר יקר.

יעל כהן-פארן: אז לפה נכנס השיקול החברתי שטופי זה הכי זול, ולכן זה מה שנבקש מההורים להביא.

יעל כהן-פארן: זה הרי פוגע בחלשים ביותר ובעניים ביותר.

יעל כהן-פארן: בדיוק על זה אנחנו מדברים כאן.

יעל כהן-פארן: אז אולי הגיע הזמן להעביר מסר חד וברור.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לתת עוד דוגמה: פנו אלי אימהות לילדים חולי סרטן שבכל אירוע של עמותות שרוצות לתת ולעשות טוב לילדים, ומגיעים אליהם לבית חולים לפני חגים כמו פורים, מלעיטים את הילדים החולים והמסכנים האלה בסוכר ובסוכריות.

יעל כהן-פארן: זה כמעט כל מה שנותנים להם במקום לתת צ'ופר קטן שאין בו שום דבר מתוק.

יעל כהן-פארן: זה הכי זול, הכי קל, משמח את הילד ומכעיס את האימא.

יעל כהן-פארן: בסופו של דבר אני חושבת שהגיע הזמן להגיד גם אמירה כזאת במשרד הבריאות וגם למשרד החינוך – גם במחלקות, ובוודאי במחלקות ילדים אונקולוגיות עם כמה שזה קשה, לא לתת לדברים האלה להיכנס בצורה כל כך גורפת.

יעל כהן-פארן: יש פה אמירה.

יעל כהן-פארן: אנחנו מדברים על סימון, אבל ההסתכלות הרחבה יותר היא איך אנחנו מעבירים לציבור את המעבר למזון בריא יותר.

יעל כהן-פארן: קודם כול מדובר פה בסל.

יעל כהן-פארן: אני שמחה שאמרתם שאתם יושבים על זה עם משרד האוצר והכלכלה כי ברור שצריך לסבסד את הקמח המלא ואת הלחם המלא ולא את הקמח הלבן, הסוכר הלבן והלחם הלבן.

יעל כהן-פארן: אלה צעדים שצריכים לקרות מחר בבוקר ולא בעוד הרבה מאוד שנים.

יעל כהן-פארן: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה הבשר.

יעל כהן-פארן: לא ראיתי התייחסות כאן לזה.

יעל כהן-פארן: לדעתי, המשרד צריך להתייחס לזה, וכבר שמעתי אותו מתייחס לזה גם בוועדה שאני עומדת בראשותה בנושא הסכם פריס בדיון שקיימתי על חקלאות ומזון ועל ביטחון תזונתי ואקלים.

יעל כהן-פארן: הייתה התייחסות של משרד הבריאות על כך שהוא יוצא בקמפיין למזון בריא ולתזונה ים-תיכונית שהיא בריאה, והיא בוודאי כוללת הרבה פחות אכילת בשר.

יעל כהן-פארן: אכילת בשר מעבר לאספקט הסביבתי היא גם הרבה פחות בריאה מתזונה ים-תיכונית שמבוססת על ירקות, פירות, קטניות ודגנים.

יעל כהן-פארן: בזה אני אסיים.

יעל כהן-פארן: אני קוראת לכם גם לבדוק את הסימון - -

<משה בר סימן טוב: התזונה הים-תיכונית היא הכי בריאה בעולם.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: בגלל זה אנשים פה חיים טובים, והרבה שנים לפחות.

יעל כהן-פארן: צריכת העוף בישראל היא מהגבוהה בעולם.

יעל כהן-פארן: אם אני לא טועה השנייה או השלישית.

יעל כהן-פארן: גם פה אין לנו הפריבילגיה להתעלם מזה.

יעל כהן-פארן: ארגון הבריאות העולמי כבר הצהיר שמזון מעובד, בשר מעובד, מסרטן ברמה של סיגריות.

יעל כהן-פארן: אני לא רואה התייחסות לזה כאן בסימון.

יעל כהן-פארן: אני מקווה שתהיה.

יעל כהן-פארן: לדעתי, הגיע הזמן וצריך גם להתייחס גם לנושא הזה לבשר בכלל ולבשר מעובד בפרט.

יעל כהן-פארן: אני מודה לכם.

אלי אלאלוף: תודה, יעל.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אין מה להוסיף הרבה על הדוח של ועדת ההסדרה.

עבדאללה אבו מערוף: הנושא חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אדבר על החשיבות שלו כרופא וכאזרח בכלל, אבל הנושא חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: אבל מה הלאה אחרי ההמלצות?

עבדאללה אבו מערוף: הם ההמלצות יישארו המלצות, ולא יהיו כלים לאכיפה ולביצוע אז זאת בעיה.

עבדאללה אבו מערוף: אני הצעתי חוק לפני 8 חודשים לגבי חינוך בבתי הספר על תזונה, ולצערי הרב, הוא לא התקבל.

עבדאללה אבו מערוף: עכשיו אני רואה בהמלצות לעשות שיעורי חינוך.

עבדאללה אבו מערוף: זה טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אז צריך למצוא את הכלים הנכונים שזה אכן יבוצע.

עבדאללה אבו מערוף: כל המשרדים חייבים לשתף פעולה: משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד האוצר, משרד המשפטים.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לעשות חוקים, כי אחרת נישאר עם דוח מאוד טוב ועבודה מדעית מאוד מצוינת, אבל בלי ביצוע.

<משה בר סימן טוב: יש לנו תכנית עם משרד החינוך שקורית.

עבדאללה אבו מערוף: צריך לאסור.

<משה בר סימן טוב: אתה צודק - - -

עבדאללה אבו מערוף: אחרת נדבר לעצמנו ולא נשיג את המטרה.

עבדאללה אבו מערוף: ההרתעה צריכה להתחיל בכיתות הנמוכות ולהמשיך הלאה.

עבדאללה אבו מערוף: אם ילד שהוא כבר בן 14 מנהל אורח חיים בריא זה לכל החיים.

עבדאללה אבו מערוף: זאת עבודה מבורכת.

עבדאללה אבו מערוף: לכן נשאר לעשות שיתוף פעולה להוציא את זה לפועל.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו מיכאל מלכיאלי.

אלי אלאלוף: תרשו לי, אחרי חבר הכנסת מאיר כהן נעבור לציבור, ונחזור לחברי הכנסת.

אלי אלאלוף: יש כאן ציבור מיוחד שיש לו בטח מה להגיד.

אלי אלאלוף: בבקשה, מאיר כהן.

מאיר כהן: משה, אני מברך על הוועדה הזאת.

מאיר כהן: זה דבר מצוין.

מאיר כהן: משהו טוב קורה אצלכם, אני רק יכול לשבח.

מאיר כהן: בכל זאת אני עומד על דעתי שאני מצפה שהאמירות יהיו הרבה יותר תקיפות.

מאיר כהן: אני חושב שיש דברים שצריך לאסור – יש דברים שהם סור מרע, אתה אמרת את זה.

מאיר כהן: בשאלת שומן טרנס, אני שוב חוזר על זה היות שישבתי עם צוות המומחים של המשרד – מה שידעו לעשות במדינות אחרות גם אנחנו יודעים לעשות את זה.

מאיר כהן: לעיתים אנחנו אומרים, אתם יכולים להמשיך לייצר את הדבר הנורא הזה, רק תסמנו אותו.

מאיר כהן: ושוב אני חוזר על מה שאלי אמר לגבי אוכלוסיות חלשות: חבריה, כשאין מה לאכול גם אם יהיו על המוצר שני סימונים אדומים, ואפשר לקנות אותו, אז הם יקנו אותו.

מאיר כהן: אני יודע על מה אני מדבר, כי לצערי, באתי משם.

מאיר כהן: שנית, משרד החינוך.

מאיר כהן: משרד החינוך הוא מאוד חשוב בניסיון היוצא-דופן הזה של המשרד להילחם בתופעות האלה.

מאיר כהן: אני מאוד סקפטי לגבי משרד החינוך.

מאיר כהן: היות שניהלתי בית-ספר 25 שנה, ואם לא הייתי משוגע לספורט יחד עם הצוות ויושב-ראש ועד הורים, אז שום דבר לא היה קורה.

מאיר כהן: זאת גם ההזדמנות להגיד לך, רחל עזריה, שמה שעשית עם הפיקוח בבתי הספר זה אחד הדברים הטובים ביותר שנעשו בעשור האחרון.

מאיר כהן: זה יוצא מן הכלל.

מאיר כהן: אין לך מושג עד כמה בתי הספר היו זקוקים לזה.

מאיר כהן: אני מציע למשרד החינוך וגם לרשויות המקומיות שלא יסתפקו בבתי-ספר שהם מקדמי בריאות.

מאיר כהן: כל רשות במדינת ישראל צריכה להיות רשות מקדמת בריאות, וזה לא עניין של הרבה כסף.

מאיר כהן: לצערי הגדול, ברשויות שיש להן כסף, והן איתנות אתה מוצא שיש מקדמי בריאות, ויעידו על כך אנשי השלטון המקומי.

מאיר כהן: ככל שהרשות במדרג סוציו-אקונומי נמוך אין להן כסף לזה.

מאיר כהן: כשהייתי ראש עיריית דימונה אז פרופ' דב טשרניחובסקי עבד אתי על תכנית נהדרת, וכשבאנו ליישם אותה אז כל קופת-חולים באה עם המנחה שלה, אבל בסופו של דבר הרשות עצמה היינו צריכים להוסיף עוד כחצי מיליון שקלים.

מאיר כהן: ברשות שהיא קורסת חצי מיליון שקלים - -

אלי אלאלוף: יחד עם קרן רש"י.

מאיר כהן: בוודאי.

אלי אלאלוף: התכנית "עיר בריאה" הייתה נהדרת בדימונה.

מאיר כהן: אבל שוב, אילו הפילנתרופ הטוב לא היה מגיע ונותן לנו את המאצ'ינג אז לא היינו מצליחים לעשות את מה שעשינו.

מאיר כהן: דבר אחרון – מה קורה בבתי החולים?

מאיר כהן: כשאתה מטייל בבתי-החולים, האם נאה דורש נאה מקיים?

מאיר כהן: האם המקום הראשון שבו אתם תתחילו לדאוג שהחולים לא יאכלו לשובע את הלחם הלבן שהוא מה שאני רואה בבתי-החולים?

<משה בר סימן טוב: התשובה היא שלבתי-החולים הממשלתיים יש יעד בתכנית העבודה.

<משה בר סימן טוב: מה שמדהים זה שעשינו מכרז מדף במשרד לכל בתי-החולים הממשלתיים, והמחיר היה פחות או יותר אותו דבר כמו הלחם הלבן.

<משה בר סימן טוב: יש אנשים שבשביל בעיות תזונה צריכים לחם לבן – נשאיר להם את זה.

<משה בר סימן טוב: אבל ברור לנו שזה נאה דורש, נאה מקיים, ויש עוד הרבה אוכלוסיות שהמדינה מאכילה, ודיברתם עליהם.

מאיר כהן: אז שאלתי, וקיבלתי תשובה.

מאיר כהן: דבר אחרון – היות שהגעתי לשנתי ה-60 האם בוועדה היה רופא מומחה גריאטרי?

<משה בר סימן טוב: מומחה לגריאטריה לא היה.

מאיר כהן: למה?

<קריאות: - - -

אלי אלאלוף: אין מספיק גריאטרים.

מאיר כהן: אבל יש הרבה קשישים כמוני.

עליזה לביא: מאיר, 60 זה ה-40 החדש.

עליזה לביא: תרגיש נוח.

מאיר כהן: אני מרגיש נוח.

מאיר כהן: מה זה 60?

מאיר כהן: רק מתחילים את החיים.

אלי אלאלוף: 60 זה ילד.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש להתייחס בשיח הזה לאוכלוסייה המתבגרת.

מאיר כהן: חשוב מאוד.

מאיר כהן: אני בכלל מציע שבכל ועדה שאתם מקימים שמתעסקת בבריאות ובתזונה יהיו רופאים גריאטריים כי יש להם מומחיות שאנחנו, כנראה, לא מכירים.

רחל עזריה: נכון.

מאיר כהן: אני מלא ברכות.

מאיר כהן: כל הכבוד.

<משה בר סימן טוב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אתה מקדים את כולנו.

אלי אלאלוף: אז אין דיון אם הכול ברכות.

מאיר כהן: הוא היה רפרנט שלי במשרד הרווחה, והוא היה הטוב ביותר שהיה.

מאיר כהן: מגיעות לו המחמאות.

<קריאה: בגלל זה הוא ממשיך להיות טוב.

אלי אלאלוף: אין לו ברירה.

אלי אלאלוף: פרופ' דב טשרניחובסקי, בבקשה, יושב-ראש המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

אלי אלאלוף: אמרתי את כל הטייטל.

<משה בר סימן טוב: יש לו עוד כמה תארים.

אלי אלאלוף: בזה.

<דב טשרניחובסקי: שלום.

<דב טשרניחובסקי: אני מדבר פה בשם המועצה הלאומית לביטחון תזונתי, ואני מנהל מדיניות הבריאות של מרכז "טאוב".

<דב טשרניחובסקי: היות שהמנכ"ל הזכיר את צ'ילה אז אגיד שגם עבדתי בצי'לה בשנה האחרונה.

<דב טשרניחובסקי: אני רוצה לומר כמה דברים כדי להשלים את דבריו של המנכ"ל.

<דב טשרניחובסקי: יש לנו מסמך קצר מאוד שמסכם בשורה התחתונה את תמיכתנו שהיא תמיכה מלאה בתכנית משרד הבריאות, ואני אנסה להצדיק אותה בכמה מילים.

אלי אלאלוף: זה הופץ היום, אבל זה על השולחן שלכם.

<דב טשרניחובסקי: זה מחקרים שעשתה והובילה ד"ר אזרייבה שיושבת לימיני.

<דב טשרניחובסקי: במחקרים שלנו לא בדקנו רק תמותה, אלא חוסר תפקוד ושנות חיים בריאות.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו רואים שישראל במקום הזה לא מובילה כמו שהיא מובילה בתוחלת חיים, ויש אפילו גלישה, לדאבוננו, לכיוון השלילי.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו מצביעים על השמנה ועל סוכרת כבעיות מרכזיות.

<דב טשרניחובסקי: גם בהיבט הבין-לאומי מצבה של ישראל, מצבה מצוין בהרבה גורמי סיכון ומחלות, אבל בנושא של השמנה וסוכרת מצבנו מתחיל להיות רע מאוד.

<דב טשרניחובסקי: זה משפיע לא רק על תמותה ותחלואה ועלות כלכלית, אלא יש גם אובדן תפקוד.

<דב טשרניחובסקי: כדאי להעיר ולהדגיש את זה.

<דב טשרניחובסקי: אני במקצועי כלכלן, אז אני רוצה לדבר על הקונטקסט של צריכה בתזונה נכונה בהיבט יותר כללי.

<דב טשרניחובסקי: יש לנו כאן מרכיבים מאוד חשובים: הכנסות, מחירים ומודעות.

<דב טשרניחובסקי: זה בעצם מה שמכתיב את ההתנהגות שלנו.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו צריכים לעבוד פה באופן כולל על כל השלושה.

<דב טשרניחובסקי: בואו נראה מה קרה להכנסות ועוני בישראל או פערים – אין צורך לדבר על זה.

<דב טשרניחובסקי: מצבנו יחסית לא טוב.

<דב טשרניחובסקי: אני לא רוצה להגיד "על הפנים"; מה קרה למחירי מזון בישראל בשנים האחרונות?

<דב טשרניחובסקי: הם פשוט זינקו בצורה פנומנלית יחסית לכל מקום אחר באירופה ובעולם.

<דב טשרניחובסקי: ממחקרים שלנו במכון "טאוב" עולים דברים מאוד פשוטים, וזה מה שקיבלנו בתוצאות.

<דב טשרניחובסקי: ברגע שההכנסות יורדות והמחירים עולים אנשים נעשים יותר זולים, הם עוברים מצריכה של מזונות בריאים כמו ירקות, בשר וכדומה למזונות לא בריאים – לפחמימות ולסוכרים – שממלאים את הבטן, אבל זה אסון בריאותי.

<דב טשרניחובסקי: זאת הדינמיקה שיש היום בישראל פשוט בגלל מחירים והכנסות שאנחנו לא דנים פה.

<דב טשרניחובסקי: מה שעולה לדיון זה המרכיב השלישי – המודעות.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו יכולים לעזור באלמנט הזה בנוסף לאחרים.

<דב טשרניחובסקי: כאן אני רוצה לומר כמה דברים מהממצאים שלנו במרכז "טאוב".

<דב טשרניחובסקי: אנחנו עשינו עבודה בשיתוף משרד הבריאות על עלות סל מזון בריא, ומי יכול להרשות לעצמו.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו מוצאים שהחמישון התחתון לא יכול להרשות לעצמו סל מזון בריא בישראל.

<דב טשרניחובסקי: נקודה.

<דב טשרניחובסקי: שני החמישונים הבאים, השני והשלישי, הם על הסף.

<דב טשרניחובסקי: אלה חמישונים – 40% מהאוכלוסייה – שיכולים להרשות לעצמם פחות או יותר סל מזון בריא, אבל צריך לתת את הפוש.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים שהצטרף אלינו פרופ' אידלמן וחברת הכנסת שלנו.

אלי אלאלוף: לא ראיתי אותך, מיכל בירן.

אלי אלאלוף: כניסה שקטה.

מיכל בירן: באופן לא שגור שתקתי.

<דב טשרניחובסקי: אני אחזור: החמישון התחתון לא יכול להרשות לעצמו סל בריא בישראל.

<דב טשרניחובסקי: נקודה.

<דב טשרניחובסקי: שני החמישונים הבאים, השני והשלישי, יכולים להרשות לעצמם פחות או יותר, אבל הם לא מוציאים את זה על מזון בריא, וההשערה שלנו היא שאם ניתן להם דחיפה באמצעות סימון מוצרים ויתר מודעות הם ודאי יכולים לעבור לצריכה בריאה יותר.

<דב טשרניחובסקי: זה גם נכון לגבי אנשים עשירים.

<דב טשרניחובסקי: גם הם לא חסינים מסוכרת וכדומה.

<דב טשרניחובסקי: אנחנו מאמינים שהסימון שאנחנו ממליצים עליו גם יאט את הנסיגה של משפחות עניות לכיוון של סל מזון לא בריא, שזאת הדינמיקה שמתפתחת אצלנו.

<דב טשרניחובסקי: עוד שתי הערות, ברשותך, היושב-ראש.

אלי אלאלוף: אם אפשר לקצר.

<דב טשרניחובסקי: אני כבר מסיים.

<דב טשרניחובסקי: הראשונה זה לגבי חופש בחירה שידידי, חבר הכנסת מאיר כהן, התייחס אליו.

<דב טשרניחובסקי: אישית אני לא חושב שצריך לשים מגבלות לאנשים על-ידי איסור ייבוא וכדומה.

<דב טשרניחובסקי: צריך לשנות מחירים.

<דב טשרניחובסקי: אבל אנחנו צריכים לעודד צריכה מושכלת.

<דב טשרניחובסקי: שיהיה חופש בחירה עם צריכה מושכלת, אבל ביתר חוכמה.

<דב טשרניחובסקי: בזה אנחנו עוסקים היום.

<דב טשרניחובסקי: עוד דבר אחד – מתוך ניסיון בבנק העולמי – ארצות דרום-אמריקה, כולל צ'ילה ומקסיקו, הפכו להיות אור לגויים בנושאים האלה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לפתוח ולהגיד שהרמב"ם, הרופא הגדול, בפתיחה לספרו "היד החזקה" אומר, שכשמישהו נמצא בקצה כדי להגיע לאמצע הוא עושה את התנועה לקצה השני.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שפה אנחנו נמצאים היום.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לכולנו שאנחנו בקצה של צריכת תזונה לא בריאה לחלוטין, השמנה, השמנת יתר, סוכרת – כל הדברים שנאמרו; וכדי להגיע לאיזון אנחנו צריכים ללכת לקצה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לברך כי אחרי הרבה שנים שאנחנו מדברים על מניעה אנחנו רואים פה תכנית מניעה שבעזרת ה' יש לה עוד לאן ללכת.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד שלושה דברים, וברביעי להגיד יותר ממשפט.

שולי מועלם-רפאלי: א', אנחנו חברי הכנסת יודעים לתת עבודה לבין שלושה לארבעה עוזרים; התעשיינים נותנים עבודה לאלפים ולעשרות אלפי אנשים.

שולי מועלם-רפאלי: לא הייתי רוצה שייצא מהדיון הזה שהוא דיון טוב, ראוי, נכון ומשמעותי לחברה הישראלית כולה במהותו, איזו מלחמה עכשיו מול התעשיינים.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא מטרה משותפת לקדם את החברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שנעשו פה ניסיונות להגיד דברים אחרים, אבל אני חושבת שזאת לא מלחמה בתעשיינים - -

<משה בר סימן טוב: גם אנחנו לא אומרים את זה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

רחל עזריה: בוודאי.

שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שאתם לא, אבל יש צדדים אחרים שאומרים, ואני מרגיעה אותם.

שולי מועלם-רפאלי: דווקא את הצד של התעשיינים אני מרגיעה.

רחל עזריה: אני חושבת שכולם יכולים להיות שותפים לזה.

רחל עזריה: אמירה חשובה מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, אדוני המנכ"ל, חייבים שהדבר יתחיל ממה שאנחנו קוראים במדינת ישראל "הזנה מוסדית".

שולי מועלם-רפאלי: זה אלפי אנשים.

שולי מועלם-רפאלי: חוץ ממערכת החינוך שזה ברור שזה תהליך שנעשה בה, ויצטרך להיות מוטמע יש צבא ובתי-חולים ושב"ס – המון אנשים שנתונים תחת ההזנה המוסדית.

שולי מועלם-רפאלי: שם צריכה להתחיל המהפכה הגדולה.

אלי אלאלוף: בכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: בידוע שחברת הכנסת שולי מועלם איננה אוכלת במזנוני הכנסת.

עליזה לביא: אתה רוצה שנדבר על זה?

שולי מועלם-רפאלי: דבר שלישי – שיתוף הפעולה של הרשויות יהיה בלתי נמנע.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם חבר הכנסת מאיר כהן, ואני לא מוסיפה.

שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון שהוא בעיני מהות העניין.

שולי מועלם-רפאלי: אני מתחברת לדברים שאמר מורי ורבי פרופ' טשרניחובסקי.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לכולם שהנקודה הבעייתית היא האוכלוסייה החלשה כלכלית במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אפשר להתפלסף פה ולהגיד שאנחנו לא רוצים להעליב.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, זאת הנקודה.

שולי מועלם-רפאלי: שם צריך לשים את מרב העניין.

שולי מועלם-רפאלי: כמו שברור לכולנו שהפעילות של משרד החינוך סביב נושא של ניהול כלכלי נכון מתחיל בבתי-הספר בפריפריה הכלכלית והחברתית, גם בתי-ספר מקדמי בריאות חייבים להתחיל בפריפריה הכלכלית והחברתית כי אין שאלה ששם עיקר העניין.

שולי מועלם-רפאלי: שנית, גם חייבת להיות העלאת מודעות יזומה של קופות החולים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת קופות חולים חייבות להיכנס לתהליך בפריפריות שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: יש שבילי אופניים בתל-אביב, ויש המוני רוכבי אופניים בתל-אביב.

שולי מועלם-רפאלי: יש לומר שלא ראיתי כאלה כמויות לא של רוכבים ולא של שבילים בפריפריות של מדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אני מחזקת את קופות החולים שעשו שבילי הליכה בכל רחבי הארץ - -

מאיר כהן: זה הקופות עשו.

שולי מועלם-רפאלי: זה הקופות עשו בשיתוף עם הרשויות.

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור.

שולי מועלם-רפאלי: אמרתי קודם שאני מחזקת אותך בזה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אני מבקשת לשים דגש על האוכלוסיות החלשות והמוחלשות – פריפריה חברתית וגיאוגרפית – שם הנקודה.

שולי מועלם-רפאלי: לסיום,זה לא תהליך של זבנג וגמרנו, ולכן אני לא נבהלת.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה שאני אומרת.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא נבהלת שעוד לא דיברתם על הבשר.

שולי מועלם-רפאלי: יגיע גם הזמן לדבר על בשר.

שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה הצעה שלמדתי פה מרבים וותיקים וטובים.

שולי מועלם-רפאלי: צריך ללכת באופן הדרגתי ולאט-לאט להקיף את הכול.

שולי מועלם-רפאלי: המחשבה שאפשר יהיה לעשות הכול בבת אחת לא מביאה לתוצאות שכולנו מקווים להם.

שולי מועלם-רפאלי: גם בוועדה הזאת בכנסת הזאת האמירות הן מאוד בריאות.

שולי מועלם-רפאלי: אני תמיד גאה שהרבה חברות וחברי כנסת נקראים לדגל ומשתתפים גם במרוצים וגם בהליכות ובדברים נוספים.

שולי מועלם-רפאלי: צריך להעלות את המודעות, להקדיש אנרגיות רבות לחלקים החלשים בחברה הישראלית.

שולי מועלם-רפאלי: שם העניין.

שולי מועלם-רפאלי: בעזרת ה' ניצור את הדיפרנציאציה הזאת בכל החלקים שלוקחים חלק בתכנית הזאת.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: רובי גינל, בבקשה.

עליזה לביא: יש לי דיון שאנחנו מנהלות.

אלי אלאלוף: בסדר, הוא יקבל שתי דקות.

אלי אלאלוף: אמרנו אחד-אחד.

אלי אלאלוף: קצת לכבד גם את האחרים.

אלי אלאלוף: בבקשה, רובי גינל, שתי דקות.

עליזה לביא: אתה תיתן לנו?

אלי אלאלוף: בוודאי.

אלי אלאלוף: אבל חבר'ה, בואו ניתן לכולם.

אלי אלאלוף: זה הבית שלנו, אבל בואו נהיה מנומסים עם האורחים שלנו.

<רובי גינת: ראשית תודה על הדיון.

<רובי גינת: בהתאחדות התעשיינים אנחנו מברכים גם הפעילות וגם על הדיון החשוב הזה.

<רובי גינת: התעשייה, כפי שאמרתם נכון, שמה לנגד עיניה את בריאות הציבור כבר לפני שנים רבות.

<רובי גינת: בשנים האחרונות הופחתו אלפי טונות של נתרן ושל סוכר ממוצרי מזון.

<רובי גינת: גם המהלך הזה שיוזם משרד הבריאות, אנחנו מברכים עליו.

<רובי גינת: יותר מזה, אנחנו יכולים לציין מהלך נכון שבמסגרתו משרד ממשלתי עובד יד ביד עם התעשייה, ומגיע לשיתוף פעולה שהמטרה שלה היא בריאות הציבור שזה אינטרס של כל הצדדים.

<רובי גינת: גם אנחנו אבות לילדים וצרכני מזון.

<רובי גינת: לתעשייה הישראלית חשובה מאוד בריאות המזון.

<רובי גינת: עם זאת צריך להבין שיש פה משמעות לא פשוטה לתעשייה.

<רובי גינת: התעשייה צריכה לעכל את השינוי הזה בצורה הדרגתית, בעיקר היצרנים הקטנים והבינוניים שיתקשו לעמוד ברוב העומס הרגולטורי שנדרש.

<רובי גינת: אנחנו שמחים שיש לנו אוזן קשבת במשרדים הממשלתיים כדי לבנות מודל תמיכה ליצרנים קטנים ובינוניים כדי לסייע להם לעבור את השינוי.

<רובי גינת: חשוב לנו גם שהסימון הירוק ייכנס יחד עם הסימון האדום.

<רובי גינת: אנחנו מדברים על זה עם משרד הבריאות, ואני מקווה שמבחינת עיתוי נצליח להביא מהלך משולב שבמסגרתו גם הסימון האדום וגם הסימון הירוק ייכנסו לתוקף יחד.

<רובי גינת: חשוב לנו גם משך זמן היישום שגם עליו אנחנו מדברים עם משרד הבריאות כדי שיהיה זמן מספיק נדרש לתעשייה כדי לעכל את השינוי הזה.

<רובי גינת: זה באמת שינוי מהפכני אפילו ברמה העולמית.

<רובי גינת: לסיום, כפי שציינתם נכון, משרד הבריאות אמנם מטפל באספקט של בריאות המזון, אבל צריך גם לטפל באספקט של הפעילות הגופנית של בני הנוער.

<רובי גינת: פה ישראל נמצאת במיקומים לא טובים יחסית לעולם.

<רובי גינת: לא רק המזון הוא הגורם לתופעות שראינו כאן.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: ברכות ליושב-ראש על הדיון הזה.

רחל עזריה: זה דיון מאוד חשוב, ואני מאוד שמחה לשמוע מהתאחדות התעשיינים שאתם מרגישים שאתם שותפים לתהליך הזה שהוא תהליך מאוד חשוב.

רחל עזריה: המהלך שמשרד הבריאות עושה בשותפות הוא ממש קריטי להצלחה.

רחל עזריה: אני שמחה שחברת הכנסת שולי מועלם רפאלי אמרה בצורה ברורה שברור שאנחנו פה בתהליך משותף, ואין פה מלחמות, אלא להפך.

רחל עזריה: בהמשך לזה יש לי כמה דברים קצרים לומר.

רחל עזריה: החשיבות של הסימון הפשוט הוא ממש קריטי.

רחל עזריה: אנחנו ישבנו בארוחת ערב לפני כמה שבועות, והבת שלי בת 7 שאלה אותי, מתי יהיו מדבקות על האוכל.

רחל עזריה: לא הבנתי על מה היא מדברת.

רחל עזריה: היא בת 7, היא בכיתה א' – איזה מדבקות?

רחל עזריה: איזה אוכל?

רחל עזריה: ואז היא אמרה, מדבקה ירוקה אם זה אוכל בריא, ומדבקה אדומה אם לא כדאי לאכול את זה.

רחל עזריה: אני לא יודעת איפה היא שמעה את זה וקלטה את זה, אולי בתקשורת או שמעה אותנו מדברים - -

שולי מועלם-רפאלי: בבית, בבית.

<משה בר סימן טוב: אני הייתי בבית-הספר של הילדים.

רחל עזריה: אתה היית בבית הספר של הילדים?

רחל עזריה: אז, בבקשה, זה לא בבית.

רחל עזריה: מסתבר שמנכ"ל משרד הבריאות הטריח את עצמו לבית-הספר של הילדים.

רחל עזריה: אז ילדים בכיתה א' הבינו את זה.

רחל עזריה: זה מה שמבהיר שעניין הפשטות הוא ממש קריטי.

רחל עזריה: לכן העניין הזה ששתי המדבקות ייכנסו במקביל – ואני שמחה לשמוע מהתאחדות התעשיינים שזה חשוב לכם – זה גם קריטי, כי זה מה שיבהיר שלא אומרים רק מה לא, אלא גם מה כן.

רחל עזריה: ה"מה כן" הוא מאוד חשוב.

רחל עזריה: הנתונים פה צריכים להבהיל את כולם.

רחל עזריה: לכן גם התחלתי בתהליך של האוכל הבריא בצהרונים שייכנס לתוקף ב-1 בספטמבר.

רחל עזריה: יש לנו פה עוד קצת עבודה משותפת כדי שזה יקרה יחד עם היושב-ראש.

רחל עזריה: מאוד חשוב גם עניין האוכל הבאי בבתי-חולים ובבתי-כלא - -

אלי אלאלוף: חבר'ה, תעזרו לי עם הזמן.

אלי אלאלוף: לא כדאי לחזור על מה שנאמר.

רחל עזריה: בסדר גמור.

רחל עזריה: יש פה עוד כמה דברים.

רחל עזריה: כשאני מסתכלת על הגרף הזה אנחנו רואים את שיעור העוסקים בפעילות גופנית ביחס להכנסה חודשית נטו למשק בית.

רחל עזריה: זה גרף שצריך להלחיץ אותנו כי זה אומר שכל התהליכים שקורים באופן טבעי משפיעים רק על השכבות החזקות.

רחל עזריה: אם אנחנו מעוניינים לדאוג לשכבות החלשות אז זה המהלך שבסופו של דבר יעשה את זה.

רחל עזריה: אנחנו רואים שבשכבות החזקות הדברים האלה כבר קורים גם בבתי קפה וגם מגישים בכל מקום.

רחל עזריה: לכן התהליך הזה הוא קריטי כדי לדאוג לכולם.

רחל עזריה: אני מברכת על השותפות.

רחל עזריה: זה שם המשחק.

רחל עזריה: אני אסיים ואומר שכשהתחלתי את הנושא של האוכל הבריא בצהרונים מאוד חששתי שחברות הקייטרינג יתנגדו.

רחל עזריה: אחד הדברים שהדהימו אותי זה שמהר מאוד הם באו והודו לי על התהליך כי הם אמרו שסוף-סוף אף אחד לא כועס עליהם, וברור מה כן ומה לא, הדברים ברורים.

רחל עזריה: עשינו את התהליך בשותפות, וזה הפך להיות תהליך מאוד חיובי.

רחל עזריה: אז אני שמחה לראות שזה התהליך שמתרחש גם פה.

רחל עזריה: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

אלי אלאלוף: אחר כך רז הילמן.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

עליזה לביא: אני חייבת לצאת לדיון שאני מנהלת, אז אני רוצה להגיד משפט אחד.

עליזה לביא: קודם כול ברכות.

עליזה לביא: עבודה מדהימה וחשובה, וצריך לראות איך משלבים ידיים ועושים את זה יחד.

עליזה לביא: אם יש טראומת ילדות שאני חייבת לשתף אתכם שילדי עד היום צוחקים עלי – ואני כבר סבתא – זה שהם אכלו קרמבו חרובים.

עליזה לביא: ניסיתי, השתדלתי - -

<משה בר סימן טוב: מה זה?

עליזה לביא: קרמבו חרובים.

עליזה לביא: היה כבר אז.

עליזה לביא: אמנם מאיר רמז על גילינו, אבל היה.

עליזה לביא: עד היום יש בדיחות על קרמבו חרובים עם כל הניסיונות.

עליזה לביא: אני לא רוצה למהר לקחת טופי.

עליזה לביא: אני חושבת שצריך לעשות הכול בשום שכל, ושום קיצוניות היא לא בריאה, לא טובה ולא נכונה.

עליזה לביא: לי קוראים "סבתא סוכריות".

עליזה לביא: יש אצלי סוכריות גם פה במשרד וגם בבית הכנסת כל הילדים יודעים שהם מגיעים אלי.

עליזה לביא: אבל צריך לעשות את זה בשום שכל.

עליזה לביא: החוליה שחסרה שדיברו עליה זה גם המקום של החינוך הפורמלי ושל החינוך הלא פורמלי.

עליזה לביא: מי שלימד אותי להפסיק להשתמש בשקיות ניילון כשהכנתי את הכריכים הבריאים לילדים שלי היו הילדים שלי.

עליזה לביא: הם אלה שבאו ואמרו לי, אמא, בלי שקית ניילון.

עליזה לביא: יש חלופות, והלכתי לקנות כי הם לא הסכימו לקחת את הכריכים לבית-הספר.

עליזה לביא: עשו פה עבודת עומק בתוך מערכת החינוך.

עליזה לביא: זה מזכיר לנו גם את הואלס להגנת הצומח, החרדה מלקטוף פרחים שאנחנו יודעים להעביר אותה הלאה דרך הילדים שלנו.

עליזה לביא: אני קוראת לעבודה המדהימה וגם לשיתוף הפעולה.

עליזה לביא: אני הייתי ואהיה במפגש הקרוב עם התעשיינים.

עליזה לביא: זה לא בעד או נגד.

עליזה לביא: אני שמעתי את המקום של העסקים הקטנים בנוגע לעלויות הגבוהות.

עליזה לביא: צריך לראות איך עושים את זה נכון, איך מעודדים.

עליזה לביא: לא כולם גדולים, והרבה מאוד מהסוכריות שהזכרנו כאן באות מהמפעלים הקטנים ומהמעסיקים הזעירים.

עליזה לביא: צריך לראות איך עושים את זה נכון ובבטחה.

עליזה לביא: עוד דבר אחד – יש תעשייה בארץ שהיא בריאה מאוד.

עליזה לביא: צריך לראות איך אנחנו עושים את זה.

עליזה לביא: כלומר לא רק לאסור.

עליזה לביא: למשל, החלבה, הדבש.

עליזה לביא: אתם זוכרים – ומי שבא ממרוקו זוכר – איך ליוו את הילדים לכיתה א' עם השירים המקסימים על הדבש.

עליזה לביא: יש הרבה מאוד תחליפים, אז לא רק לאסור, אלא גם לעודד.

עליזה לביא: החוליה שתנגיש ותעשה פה את הדרך טובה זה הילדים שלנו בחינוך הפורמלי ובחינוך הלא פורמלי.

עליזה לביא: תודה וברכות.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד - -

עליזה לביא: הזכרתי לך את הדבש, את הילדות במרוקו?

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: חצי משפט.

מאיר כהן: אנחנו צריכים לדבר בקול אחד, ולהיות הגונים.

מאיר כהן: כל שנה מתים, לפי הנתונים, אלפי אנשים מצריכת סוכר.

מאיר כהן: אומרים לי כל מנתחי הלב שהסיפור של שומן טרנס הוא הגורם מספר אחד להתקפי לב ולחסימות בדרכי הדם.

מאיר כהן: ראו איך אנחנו מתייחסים בכל כך הרבה הבנה – ואין לי שום דבר נגד התעשיינים – אבל שימו לב למכל האמוניה.

מאיר כהן: מכל האמוניה עדיין לא הרג אף אחד.

מאיר כהן: אף אחד לא התחשב ב-3,000 עובדים שהולכים הביתה.

מאיר כהן: אז לדעתי, הכנסת הזאת צריכה לגלות גם הגינות.

מאיר כהן: כשאני אומר שהיה צריך בשאלת שומן טרנס להגיד, לא מייצרים את זה – חד וחלק – עם כל הכבוד למעסיקים, כי אנשים מתים.

מאיר כהן: אז אנחנו יכולים בגלל שאנחנו כאן יודעים לעשות PR לשאלת האמוניה ולזרוק 3,000 חבר'ה הביתה, אבל פתאום מתחילים להיות נחמדים וללטף את התעשיינים - -

עליזה לביא: אף אחד לא מלטף.

מאיר כהן: סליחה, אני אומר לך – אני מברך על הדבר הזה.

מאיר כהן: אני רציתי שבסוף תהיה אמירה מאוד ברורה שמתאריך כזה וכזה מפסיקים לייצר.

מאיר כהן: כל הבורקסים שיש בהם 60% שומן טרנס – מדינה יכולה - -

עליזה לביא: מי אוכל בורקסים?

מאיר כהן: אוכלים.

מאיר כהן: תתפלאי שאוכלים.

מאיר כהן: גם הילדים של כולם אוכלים.

מאיר כהן: מדינה יכולה להגיד אחרי עבודה מאומצת כזאת שיותר לא מייצרים את זה.

מאיר כהן: עם כל הכבוד לתעשיינים, יש מקום שהמדינה צריכה להגיד לתעשיינים – עד כאן.

מאיר כהן: ואת זה לא אמרנו כאן.

אלי אלאלוף: תודה, החבר הנוכח המתמיד בוועדת הרווחה והבריאות.

מאיר כהן: סליחה, אדוני.

אלי אלאלוף: זה בסדר.

אלי אלאלוף: עוד מעט אנחנו יוצאים מפה בלי לאכול לעולם.

מאיר כהן: 300 מתושבי דימונה פוטרו.

אלי אלאלוף: רז הילמן, בבקשה.

<רז הילמן: אני מאיגוד לשכות המסחר.

<רז הילמן: אני אתחיל מהשותפות.

<רז הילמן: הייתה שותפות מצוינת כשעשו את רפורמת הקורנפלקס שהיו בה שותפים גם משרדי הממשלה הרלוונטיים, גם התעשיינים וגם לשכת המסחר.

<רז הילמן: לא נקטר על מה שהיה בעבר, אבל אני מצפה ממך, מנכ"ל המשרד, שבדיונים העתידיים נהיה שותפים באותה מידה בדיוק.

<רז הילמן: אין סיבה שיהיה דיון עם התעשיינים כשאנחנו לא צד בהם.

<רז הילמן: זה נראה לי שזה אמור להיות מובן מאליו, ואני מקווה שבהמשך זה יהיה.

<משה בר סימן טוב: הייתם בדיונים, ואנחנו דנים איתכם.

<רז הילמן: אבל פחות.

<רז הילמן: הייבוא לישראל הוא עצום, ולא צריך לבטל אותו.

<רז הילמן: הייבוא של מזון לישראל מחולל תחרות.

<רז הילמן: יש לו חשיבות רבה מאוד.

<רז הילמן: בקיץ 2011 הייתה מחאה, ובעקבותיה הוקמה ועדת טרכטנברג ובהמשך הוקמו ועדות נוספות שבחנו את יוקר המחיה.

<רז הילמן: מה שהיה משותף לוועדות האלה זה שהם ראו בייבוא מחולל תחרות מאוד חשוב; הם ראו בחסמי ייבוא דבר שפוגע בתחרות.

<רז הילמן: אנחנו מדברים על אינטרס מאוד חשוב.

<רז הילמן: אין מחלוקת – גם אנחנו חושבים שצריך לטפל בנושא הזה, ושזה נושא חשוב.

<רז הילמן: השאלה היא איך עושים את זה בצורה מדתית ונכונה.

<רז הילמן: הסימון שנבחר על-ידי הוועדה הוא סימון בחזית האריזה.

<רז הילמן: סימון בחזית האריזה הוא מאוד בעייתי.

<רז הילמן: יצרנים בין-לאומיים - -

<משה בר סימן טוב: זה הסימון היחיד שהצרכנים רואים.

<קריאה: למה בעייתי?

שולי מועלם-רפאלי: היינו בדיון הזה שנה וחצי בחוק המזון.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מאמינה שאתה מעז פנים – סליחה שאני אומרת את זה ככה – מול היושב-ראש, וחוזר על טענות שטחנו אותן עד דק.

שולי מועלם-רפאלי: סיפור הסימון בקדמת האריזה הוא ברור לחלוטין כי הוא היחיד שהציבור רואה.

שולי מועלם-רפאלי: כל הניסיונות להסביר לנו בטוב טעם שוב ושוב הוא קצת מפתיע לרעה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מודה.

<רז הילמן: - - -

אלי אלאלוף: חברי הכנסת, יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: כמו שנתנו לכם אני מציע שנכבד גם את האורחים.

אלי אלאלוף: כמו שלא הפריעו לכם תנו להם.

אלי אלאלוף: בבקשה, סיים את דבריך.

<רז הילמן: הסימון של המדבקה הוא לא חזות הכול.

<רז הילמן: חברת הכנסת עזריה אמרה שילדה בת 7 רוצה פתרון קסם שיגיד לה מה בריא ומה לא.

<רז הילמן: לצערי, זה לא ככה.

<רז הילמן: זה שמה שיהיה עם המדבקה האדומה הוא לא טוב, ומה שיהיה עם המדבקה הירוקה הוא טוב.

<רז הילמן: הלוואי שזה היה ככה.

<רז הילמן: אבל יש הרבה מאוד אינפורמציה.

<רז הילמן: אם עכשיו מפחיתים ממוצר מזון סוכר ומוסיפים לו ממתיק אחר, זה עדיף?

<רז הילמן: אני לא יודע.

<רז הילמן: ברגע שתשימי את המדבקה בצד האחורי יחד עם שאר הדברים – עם האלרגנים ועם ההרכב של המוצר – את תיתני ללקוח את המידע המלא.

אלי אלאלוף: אוקיי, הבנו.

אלי אלאלוף: אני אגיד את זה בסיכום.

<רז הילמן: אני רוצה להגיד רק עוד נקודה אחת לציין.

אלי אלאלוף: יש לי בעיה.

אלי אלאלוף: אני רציתי לגשת לנושא נוסף.

<רז הילמן: משפט סיום.

<רז הילמן: ברפורמת הקורנפלקס עשינו הרבה מאוד ישיבות.

<רז הילמן: התקנות האלה הן מאוד מורכבות.

<רז הילמן: אני בטוח שמשרד הבריאות קיבל הרבה מאוד הערות עליהן.

<רז הילמן: אני מאוד אשמח לשבת יחד עם נציגים של התעשייה ועם גורמים אחרים שיש להם עניין בתקנות האלה, ובצורה רצינית לעבור על ההערות האלה, ולא שיוגשו תקנות לוועדה שהם עם הרבה מאוד קשיים.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: התקנות יפורסמו לפני שנקיים עליהן דיון.

אלי אלאלוף: זה ידוע כחלק מהעבודה שלנו.

אלי אלאלוף: רותי לטר, בבקשה.

<רותי לטר: אני דיאטנית קלינית, ואני פה נציגת דיאטנים משירותי בריאות כללית.

<רותי לטר: רציתי לחזק את דבריו של מנכ"ל משרד הבריאות.

<רותי לטר: לא לחזור על הדברים אבל לחזק כי אני באה מהשטח.

<רותי לטר: אנחנו מקבלים במרפאות שלנו אנשים שמגיעים בגלל מחלה, בגלל עודף משקל או בגלל שניהם.

<רותי לטר: הם באים עם מוטיבציה מאוד גבוהה לעשות שינוי ועם רצון מאוד גדול.

<רותי לטר: אנחנו, כמובן, נותנים להם את כל מה שאפשר, את כל המידע, את ההתאמה האישית ואת כל ארגז הכלים שצריך.

<רותי לטר: אנחנו מפעילים עליהם כל מיני מניפולציות כדי להוביל אותם לשינוי ולהעצים אותם.

<רותי לטר: מבטיחים לנו הבטחות מפה ועד להודעה חדשה, ואחרי שפיזרנו חיוכים והם יצאו לעולם האמיתי, אז כנראה קר שם בחוץ.

<רותי לטר: הם לא מצליחים ליישם את ההמלצות שלנו מכיוון שבעצם בעולם החיצוני אין שפה שהיא זהה לשפה שהייתה בחדר הדיאטנית.

<רותי לטר: זה לא מדבר באותה שפה.

<רותי לטר: הם חשופים לשיווק מסיבי מאוד; הם באים לסופרמרקט והם לא מוצאים את כל מה שהמלצנו להם; הם מסתכלים על סימון ומתבלבלים מרוב צבעים, מרוב מידע, מרוב אותיות; הם חשופים ללחץ חברתי.

<רותי לטר: כל זה לא מאפשר להם לעשות את השינוי, ואז הם פשוט נכשלים ולא באים אלינו יותר.

<רותי לטר: זאת אומרת אחרי פעמיים-שלושה מפגשים הקשר בינינו מנותק, והם חוזרים לאותה עמדה שבה הם התחילו עם רמות סוכר גבוהות, עם רמות כולסטרול והשמנה.

אלי אלאלוף: אני חייב לבקש מכם לקצר.

<רותי לטר: הדיון חשוב מאוד, ואני דווקא חושבת שיפה שעה אחת קודם.

<רותי לטר: אין לנו הפריבילגיה להתחיל בהדרגתיות כי כמו שאמרתם אנשים מתים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם שקבעתי דיון שאמור לכלול גם את נושא המימון הפרטי והמימון הציבורי בבדיקות רפואיות.

אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב, ואני מאמין שבשביל זה גם פרופ' אידלמן הגיע.

אלי אלאלוף: זה הנושא של רפואה ציבורית ורפואה פרטית.

אלי אלאלוף: אז אם לא נקיים דיון על זה, ואני מתנצל מראש, אני אקיים על זה דיון מיוחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני בעד.

מיכל בירן: גם אני בעד.

<משה בר סימן טוב: אני אגיע.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נבקש ממך לבוא במיוחד.

אלי אלאלוף: ברשותכם, ננצל את הזמן עד הסוף.

<משה בר סימן טוב: אני מניח שבימים הקרובים החומר יגיע לוועדה.

אלי אלאלוף: זה אחד הדברים שניצלנו כדי לדרבן אתכם לבוא עם התקנות, ותפסיקו את הביקורת בין משרד האוצר למשרד הבריאות בעניין הזה.

<משה בר סימן טוב: נצטרך למצוא משהו חדש.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה לעולם.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת האוצר, עדי חכמון.

<עדי חכמון: כמו כולם גם אנחנו מברכים על המהלך, וחושבים שהוא חשוב.

<עדי חכמון: אבל אני רוצה להצטרף למה שאמר איגוד לשכות המסחר וגם למה שנאמר כאן.

<עדי חכמון: חשוב שהמהלך לא יפגע ברפורמות שהממשלה הזאת מנסה לקדם, והרבה גם יחד אתך, חבר הכנסת אלאלוף, בכל מה שקשור ליוקר המחיה.

<עדי חכמון: אנחנו רוצים שיהיה מינימום של השפעה על חסמי ייבוא של המהלך הזה, ולכן אנחנו חושבים שצריך לשבת גם אתנו, וכמובן גם שוב עם איגוד לשכות המסחר, ולהבטיח שאנחנו פוגעים כמה שפחות באפשרות לייבא וכמה שפחות ביוקר המחיה.

<עדי חכמון: לפי מה שאנחנו יודעים, התקנות האלה עוד לא עברו RIA, שזה תהליך שצריך לעבור כדי לבדוק שהנטל הרגולטורי הוא מאוזן ונכון, ושנעשה מקסימום כדי שיהיה מינימום נטל רגולטורי של התקנות האלה.

<עדי חכמון: חשוב מאוד שהתקנות האלה יעברו RIA.

<עדי חכמון: אנחנו מאוד רוצים לעבוד איתם בשיתוף פעולה ולראות איך אפשר להבטיח שתהיה מינימום פגיעה ביבואנים ובאפשרות לייבא כדי שכל הרפורמות שהשר שלנו והממשלה הזאת בשיתוף איתך, חבר הכנסת אלאלוף, דיגמו בשנים האחרונות ושלא תהיה פגיעה בדבר הזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שגם עלות הבריאות זה כסף.

אלי אלאלוף: לא לשכוח.

אלי אלאלוף: חיסכון בכסף והוצאתו למטרות טובות יותר מאשר לטיפולים רפואיים קשים.

אלי אלאלוף: אבל זה בהחלט יילקח בחשבון.

אלי אלאלוף: אני בטוח שתהיו פה כדי לשמור גם על הנקודה הזאת.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתחבר לחלק מהדברים שנאמרו קודם, ואני פונה אליך, המנכ"ל.

מיכאל מלכיאלי: אני לא בטוח שאתה הכתובת כי יכול להיות שגם משרד החינוך.

אלי אלאלוף: מי נציגי משרד החינוך?

אלי אלאלוף: למה לקחת כיסא אחורי?

מיכאל מלכיאלי: ביציע.

<עירית ליבנה: - - -

מיכאל מלכיאלי: הרבה מדברים על ההזנה בבתי הספר, ואני רוצה לדבר על בתי הספר החרדיים, ולאו דווקא על ההזנה שנמצאת בפיקוח.

מיכאל מלכיאלי: אני רואה את הילדים שלי לפעמים חוזרים ממסיבת סידור או חומש או ימי הולדת, ויותר קל לי להתנתק מהפלאפון מאשר לנתק אותם משקית גדולה של כל כך הרבה דברים צבעוניים.

מיכאל מלכיאלי: אין מספיק מודעות שלכם, משרד הבריאות, וגם של משרד החינוך למורים ולהנהלת בתי הספר לשים עין.

מיכאל מלכיאלי: אני כאבא יכול לתת לילד שלי לחלק לכיתה ביום הולדת מה שאני רוצה.

מיכאל מלכיאלי: יש אמנם איזה בד"ץ להביא, אבל אין פיקוח על הממתקים שמביאים.

מיכאל מלכיאלי: אתם במשרד החינוך צריכים להיכנס למסיבות, לימי ההולדת ולמסיבות אחרות כי לראות את הילד חוזר עם שקית כזאת, ואי אפשר לנתק אותו ממנה, זה פשוט מזעזע.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת משרד החינוך.

<עירית ליבנה: אני מפקחת על תחום הבריאות במשרד החינוך.

<עירית ליבנה: אני מברכת.

<עירית ליבנה: אנחנו שותפים מלאים.

<עירית ליבנה: אני מבקשת לציין שקודם כול בהחלט המודעות במשרד החינוך קיימת, כמו שציין בהתחלה מנכ"ל משרד הבריאות.

<עירית ליבנה: המודעות קיימת מהמנכ"ל והשר אצלנו ויורדת למטה למפקחים, למנהלי המחוזות, למנהלי בתי-הספר, לגננות ולפיקוח.

<עירית ליבנה: הבעיה היא שכשמורה או גננת אומרת לא להביא אז ההורים האחרים הם אלה שמורדים.

מיכאל מלכיאלי: שהמורה תיקח ותשים את זה בפח.

<עירית ליבנה: לא, אסור לה.

<עירית ליבנה: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: למה?

<עירית ליבנה: למה להעמיד את הילד במצב לא נעים אם אבא שלו נתן לו לקחת את זה?

<עירית ליבנה: חוזר מנכ"ל בפירוש מדבר שהכול במידה.

<עירית ליבנה: עשינו ב"אפשרי בריא" המון הסברה וסרטונים.

נורית קורן: מה עם כל המכונות בבתי-הספר?

נורית קורן: הוצאתם אותן?

<עירית ליבנה: עם הילדים אין לנו בעיה.

<עירית ליבנה: מפה צריך לקרוא גם להורים כדי שישתפו פעולה.

<עירית ליבנה: כי כשאומרים לילדים לא להביא משהו או לא לעשות שימוש הם לא יעשו.

<עירית ליבנה: הבעיה היא האמירה הכלל חברתית כדי שלנו יהיה יותר קל.

<עירית ליבנה: זה לא שאין לנו מענה.

מיכאל מלכיאלי: אתם אוכפים את זה שהמנהלים ישלחו הודעות להורים?

<עירית ליבנה: כן.

<עירית ליבנה: יש המלצות בחוזר המנכ"ל.

<עירית ליבנה: אבל העבודה היא משותפת לכולם כדי שיהיה לנו יותר קל כדי לשנות את ההתנהגויות בתוך המערכת.

<עירית ליבנה: כשהחברה כולה תצטרף - -

נורית קורן: אז הנורמה של החברה השתנתה, ויש המודעות הזאת - -

<עירית ליבנה: לא לגמרי, לצערי.

נורית קורן: - - אבל משרד החינוך דאג להוציא מהמזנונים את כל הבורקסים?

נורית קורן: - -

<עירית ליבנה: כן, כן.

נורית קורן: - - ולתת בארוחה שהילדים מקבלים לחם מקמח מלא או יותר קטניות, וראה איפה בישלו ובכמה שמן?

נורית קורן: אני נורא מצטערת.

נורית קורן: אני רוצה לומר לך שיש חוזר מנכ"ל, ואני הכנתי הצעת חוק, ולצערי הרב, השר לא רצה לאשר אותה, והיא נמצאת עדיין בוועדת שרים לחקיקה.

נורית קורן: שנית, אני הגשתי לא מזמן - -

אלי אלאלוף: זאת הערת ביניים?

נורית קורן: כן.

נורית קורן: זה חשוב לי.

אלי אלאלוף: חכי.

אלי אלאלוף: תני לה לסיים.

נורית קורן: אני אתן לה לסיים.

נורית קורן: אני רק אומרת שאי אפשר להגיד שההורים לא עושים את זה.

נורית קורן: זה לא נכון.

נורית קורן: לי אמנם אין ילדים קטנים בבתי-הספר, אבל היום אני רואה את המודעות בבתי-הספר שאומרים להורים לא להביא אוכל לא בריא, ואנשים לא מביאים.

נורית קורן: אני רוצה לומר שיש ילדים אלרגנים, והילדים בתוך בית-הספר והגנים מודעים לכך.

נורית קורן: הנכדה שלי יודעת שיש ילד שהוא טבעוני אז היא מיד אומרת מה הוא אוכל ומה הוא לא אוכל, ומה מותר להביא ומה אסור, ובבית היא דואגת שאם צריך להביא עוגה שהיא לא תהיה מביצים כדי שהילד הזה יוכל לאכול.

נורית קורן: אז אי אפשר להגיד שזה ההורים.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: את יכולה לסיים, בבקשה?

<עירית ליבנה: כן נעשים מהלכים, ולהגיד שלא, זה קצת כואב לי לשמוע את זה, כיוון שאנחנו עושים.

<עירית ליבנה: לוועדת החינוך הוגשו תקנות בשיתוף עם משרד הבריאות.

<עירית ליבנה: הן מעוכבות לא בגלל משרד החינוך, אלא בגלל מהלכים שגם בהם צריך לטפל.

<עירית ליבנה: אנחנו ערוכים.

<עירית ליבנה: יש לנו כבר אישור לפקח עם פקחים.

<עירית ליבנה: היום אנחנו מחכים להחלטות שתתקבלנה.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה מאוד פשוטה: כמו שכותבים "אסור לעשן" – אסור להכניס לבית-הספר סוכריות.

אלי אלאלוף: מה זה יעשה?

אלי אלאלוף: תתחילו מזה.

אלי אלאלוף: אז לא ימצאו במזנון של בתי-הספר, ובעיקר בתיכונים.

אלי אלאלוף: תתחילו בזה.

אלי אלאלוף: זה מאוד פשוט.

אלי אלאלוף: לחשוב שעם הזמן – זה יותר מדי זמן, וכל יום זה יום מבוזבז.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מיכל בירן, בבקשה.

מיכל בירן: לא, אני לדיון הבא.

אלי אלאלוף: כל הכבוד לך.

אלי אלאלוף: נציג משרד הכלכלה, אנואר חילף, בבקשה.

<אנואר חילף: את כל החישובים אנחנו מבינים וגם את החשיבות של המטרה שהתהליך הזה מנסה להשיג.

<אנואר חילף: חשוב לנו לחדד את המשמעות של תוספת רגולציה ייחודית לישראל בתחום המזון ספציפית.

<אנואר חילף: צריך לדעת שתחום המזון היום בהשוואה בין-לאומית חשוף ברמה כמעט מינימלית מבחינת מוצרי הצריכה של משק בית.

<אנואר חילף: הסיבה לעניין הזה היא הרבה דרישות רגולטוריות ודרישות ייחודיות בתחום הזה.

<אנואר חילף: אז אנחנו פה בעצם מביאים עוד צעד אחד שיכול להנציח את המצב הזה ולא לאפשר לנו לצאת מהמצב של חשיפה מינימלית שזה פוגע ברמת התחרותיות בשוק הזה.

<אנואר חילף: זה משהו שחשוב לציין כדי שנהיה מודעים לו לקידום העניין הזה.

<אנואר חילף: אנחנו כן חושבים שצריך לנסות למצוא כלי פחות דרמטי מהסימון בחזית האריזה.

<אנואר חילף: לפי ההערכות שלנו, איך שלא מסתכלים על זה, סימון בחזית האריזה יביא להוספת מדבקות נוספות למוצר.

<אנואר חילף: העלות של דבר כזה נעה בין 10 אגורות ל-40 אגורות, תלוי במוצר.

מיכאל מלכיאלי: על מדבקה 40 אגורות?

<אנואר חילף: 40 אגורות במקרים מסוימים למוצרים מסוימים.

<אנואר חילף: יש מוצרים אחרים שזה 10 אגורות.

<משה בר סימן טוב: אתם יכולים להפחית את הייבוא, ואז זה יהיה פחות.

<אנואר חילף: אני רק מציין עובדות מספריות.

<אנואר חילף: בסופו של דבר יישום שיטת הסימון הזאת תביא לעליית מחירים.

<אנואר חילף: זאת עובדה שצריכים להיות מודעים לה.

<אנואר חילף: גם העלות ליבואן תעלה.

<קריאה: אנחנו מודעים.

<משה בר סימן טוב: קשקוש מקושקש.

<משה בר סימן טוב: קשקוש מוחלט.

<אנואר חילף: משה, אנחנו העברנו את ההערכה למשרד.

<משה בר סימן טוב: תודה רבה.

<משה בר סימן טוב: אתם גם הייתם שותפים לוועדה.

<אנואר חילף: אנחנו לא אמרנו שלא.

<אנואר חילף: אנחנו גם ממשיכים לדבר על העניין.

<אנואר חילף: אני רק מעלה את הדברים האלה.

<אנואר חילף: צריך להעלות עוד נקודה – משרד הבריאות לקח ברצינות וגם הגיב לכל ההערות שהתקבלו מהאיחוד האירופי וארצות-הברית שמדברות על הדברים שאני מעלה עכשיו.

<אנואר חילף: חשוב לקחת אותם בחשבון ולנסות לתת להם מענה.

<משה בר סימן טוב: כל ההערות של ארגון הסחר העולמי, אנחנו לוקחים אותן בחשבון.

<משה בר סימן טוב: אז כל הדאגות שיש ל- out casting של ישראל – הסירו דאגה.

<משה בר סימן טוב: אני ממליץ על סט תירוצים אחר מאשר על זה.

<אנואר חילף: זה לא עניין של תירוצים, משה.

<אנואר חילף: זאת טענה מאוד פשוטה.

<אנואר חילף: הסימון בחזית האריזה זה לא דבר שאומץ לא באיחוד האירופי ולא בארצות-הברית שהם השווקים המשמעותיים ביותר שמייצאים לישראל, וזאת עובדה.

<משה בר סימן טוב: ארצות-הברית - - - 70% ומעלה.

<משה בר סימן טוב: 17% - - -

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: רונן רגב, בבקשה.

אלי אלאלוף: לא פה.

אלי אלאלוף: איציק שניידר, בבקשה.

<איציק שניידר: אדוני היושב-ראש, אני ממועצת החלב.

<איציק שניידר: אני בא לפה בשם ענף החלב.

<איציק שניידר: אנחנו, כמובן, מצטרפים לברכות על המאמץ לקדם תזונה בריאה.

<איציק שניידר: נזכיר כאן שהמחלבות מובילות יחד עם משרד הבריאות בשנים האחרונות תהליך נרחב של הפחתת נתרן וסוכר במוצרי החלב והגבינות.

<איציק שניידר: צר לי לומר זאת, אבל נראה שמה שקשור לרבים ממוצרי החלב הבחירה בסימון לפי 100 גרם ולא לפי מנה היא בבחינת לשפוך את התינוק עם המים.

<איציק שניידר: אנחנו מבקשים שיקיימו אתנו דיון, ולחשוב איך עושים את זה עם חלק מהמוצרים לפי מנה ולא לפי סימון של 100 גרם.

<איציק שניידר: אני אתן דוגמה להמחשה: לדוגמה, גבינה צהובה הצריכה היומית הממוצעת בסקר שערכנו היא כפרוסה אחת.

<איציק שניידר: המשקל של פרוסה אחת הוא כ-20 גרם, והיא מספקת לילדים 20% מרמת החלבון היומית והסידן.

<איציק שניידר: אם יהיה סימון לפי 100 גרם, הגבינה הצהובה תקבל סימונים אדומים.

<איציק שניידר: אנחנו נעודד ילדים לא לצרוך את זה, ובעצם יצטרכו לקבל מנות של חלבון וסידן ממקורות אחרים שהם לא בהכרח יותר בריאים ולא בהכרח יותר נגישים.

אלי אלאלוף: - - - לייצר גבינה צהובה 5%.

<איציק שניידר: לכן אנחנו קוראים למשרד לקיים אתנו שוב דיון לגבי חלק ממוצרי החלב ולהחריג אותם, ולסמן לפי מנות ולא לפי 100 גרם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שירשמו את זה.

אלי אלאלוף: אבל תמליצו על גבינה צהובה 5%.

נורית קורן: יש 5%, 9%.

אלי אלאלוף: 5%.

אלי אלאלוף: 9% זה לא טוב, אמר לי הבוס.

אלי אלאלוף: איתי גוטליב, בבקשה.

אלי אלאלוף: הוא נציג של פרופ' רז.

מיכאל מלכיאלי: חבר מועצת העיר בירושלים.

<איתי גוטליב: תודה רבה.

<איתי גוטליב: אנחנו רוצים מאוד לברך את מנכ"ל משרד הבריאות על כל העבודה.

<איתי גוטליב: זה הצעד המשמעותי ביותר שנעשה לקידום אורח בריא בישראל שנעשה ברמה הרגולטורית, לדעתי, מאז שהתחיל כל השיח הציבורי בנושא הזה.

<איתי גוטליב: יש לנו הערה מרכזית אחת בנושא סימון כפיות סוכר באופן ויזואלי על המוצרים עצמם.

<איתי גוטליב: זה נושא שעלה בוועדה, ובסוף לא נכנס למסקנות אף על פי שהתייחסת לזה, המנכ"ל, בדברים שלך.

<איתי גוטליב: אנחנו רוצים שממש תהיה נראות של הכפיות על המוצר עצמו.

<איתי גוטליב: כי כמו שנאמר פה, בעיקר בקרב ילדים ונוער הנושא הויזואלי הוא מאוד חשוב.

<איתי גוטליב: לכן חשוב שהסימון עצמו של כפיות הסוכר – שהוא הרכיב המזיק, כפי שעלה פה – שיהיה מסומן ויזואלית כמו שצריך על המוצרים כדי שתהיה להם האפקטיביות התודעתית בקרב הילדים והנוער.

<איתי גוטליב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אחרונה לפני הסיכום, בבקשה, חברת הכנסת נורית קורן.

אלי אלאלוף: אני מתנצל בפני אלה שלא נתתי להם את רשות דיבור.

אלי אלאלוף: לא אתם אשמים.

אלי אלאלוף: אשם מי שהרחיב בדבריו.

אלי אלאלוף: אז אני מתנצל, במיוחד בפני החברות העסקיות שנמצאים פה.

אלי אלאלוף: לא הייתה כוונה לפגוע, חס ושלום.

אלי אלאלוף: נורית, בבקשה.

נורית קורן: אני רוצה לברך את משרד הבריאות, אותך המנכ"ל ואת השר ליצמן שהבאתם את התכנית הזאת.

נורית קורן: לי נראה שזה תכנית מצוינת, וצריך לעשות אותה כמה שיותר מהר.

נורית קורן: אני רוצה לראות אותה מיושמת כבר בספטמבר הקרוב בבתי-הספר.

נורית קורן: הלכתי רחוק מדי?

נורית קורן: אני סומכת עליך, אדוני היושב-ראש.

נורית קורן: אנחנו צריכים לקחת את זה כמה צעדים יותר מהר.

נורית קורן: התעשייה צריכה להבין שאנחנו רוצים בריאות.

נורית קורן: זה ישמור גם על המוצרים שלהם.

נורית קורן: זה לא יעשה נזק, זה לא יעלה את יוקר המחיה.

<גליה שגיא: - - - את עמדתך את מבינה?

נורית קורן: זה לא יעשה נזק.

נורית קורן: זה חשוב ביותר.

נורית קורן: להוריד את רמת הסוכר ולשים סוכר אחר מזיק יותר זה עוד יותר מסוכן.

נורית קורן: כמו שכולנו רוצים להיראות טוב ולהרגיש טוב ולהיות בריאים אנחנו צריכים ללכת בדרך הזאת.

נורית קורן: התעשייה תתיישר ותביא מוצרי בריאות.

נורית קורן: אני לא חושבת שצריכה להיות בעיה - -

<גליה שגיא: - - - התעשייה הציגה את עמדתה שבהחלט זה מה שחשוב לה - -

נורית קורן: אני לא אמרתי נגד התעשייה שום דבר.

נורית קורן: אני תומכת, אבל אני רק אומרת שהדברים יהיו קשים ליישום - -

אלי אלאלוף: היא לא הייתה בדיונים על בית-הספר שלנו.

נורית קורן: - - וצריך לעשות את זה כמה שיותר מהר.

נורית קורן: התכנית הזאת היא חשובה ביותר כדי שאנחנו נמנע השמנת יתר, אנשים לא בריאים ואת מחלת הסוכרת.

נורית קורן: לצערי, המחלה הזאת היא מחלה נוראית שאחר כך מביאה הרבה דברים גם בנושא של בריאות.

נורית קורן: הטיפול יחסוך יותר כסף אם נעשה זאת שעה אחת יפה קודם לכן.

אלי אלאלוף: לסיכום, מנכ"ל המשרד, בבקשה.

אלי אלאלוף: תשאיר חצי דקה בשבילי.

<משה בר סימן טוב: תודה רבה על הדיון.

<משה בר סימן טוב: אני שומע גם את התמיכה וגם את ההסתייגויות.

<משה בר סימן טוב: אני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה שאנחנו נכונים להמשיך לשבת עם כולם.

<משה בר סימן טוב: כולם היו חלק מהוועדה: משרד הכלכלה ומשרד האוצר ישבו בוועדה בכל הדיונים.

<משה בר סימן טוב: אף אחד לא מנע מאף אחד לדבר.

<משה בר סימן טוב: היבואנים קיבלו את כל הבמה שהם רצו.

<משה בר סימן טוב: אני מבקש מכולם דבר אחד: אל תיתנו לנו עצות איך לעשות את זה אחרת.

<משה בר סימן טוב: טובי המומחים בישראל ובעולם ישבו ואמרו איך נכון להנגיש את המידע לצרכנים.

<משה בר סימן טוב: ראיתי שאגף התקציבים לוקח עכשיו את דן אריאלי.

<משה בר סימן טוב: גם דן אריאלי ישב אתנו ישיבות ארוכות.

<משה בר סימן טוב: בסוף הוא המליץ לנו במקום כפיות סוכר לסמן לאנשים כמה דקות הם צריכים לרוץ כדי לשרוף את הסוכר שהם צורכים.

<משה בר סימן טוב: אז אנחנו אכן עושים תהליך RIA ומוכנים לשבת, ושום דבר לא ירד יחד עם לוחות הברית.

<משה בר סימן טוב: אבל העיקרון של סימון בחזית המוצר זה כדי שהצרכן יידע בלי שהוא יצטרך להפוך את המוצר ולקרוא מה יש מאחורה ודברים אחרים, אלא הכול יהיה מונגש בצורה ויזואלית ופשוטה בשבריר שנייה שהוא מחליט איזה מוצר לצרוך.

<משה בר סימן טוב: זה עיקרון שיישאר, ולא נוותר עליו.

<משה בר סימן טוב: כל הלך האימים על יוקר המחיה – שלא ילמדו אותנו.

<משה בר סימן טוב: אני בסוף גם לוקח סיכונים כדי להבטיח את ההתמודדות עם יוקר המחיה במדינת ישראל.

<משה בר סימן טוב: אני זה שמתיר לייבא לפה מוצרים וקונטיינרים ממקומות עלומים כדי שהתושבים במדינת ישראל יוכלו לצרוך מוצרים גם של מזון, גם של קוסמטיקה וגם של דברים אחרים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מבינים את הצורך להתמודד עם יוקר המחיה במדינת ישראל.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מצפים מהשותפים האחרים שלנו להבין את תחושת הבהילות – לא הדחיפות – להתמודד עם מה שאנחנו רואים היום בקרב הילדים.

<משה בר סימן טוב: אנחנו מייצרים פה דור אוביסי שלא יוכל להשתלב לא בשוק העבודה, לא בצבא ולא בשום מקום אחר.

<משה בר סימן טוב: אם לא נעשה טיפול חירום היום אנחנו פשוט משמידים את הערך הכלכלי של מדינת ישראל הרבה יותר מבעיות אחרות שאולי אהבנו לדבר עליהן באוצר על שוק העבודה.

<משה בר סימן טוב: אם היום לא נטפל בדור הזה של הילדים לא יהיה לנו שוק עבודה בעוד כמה שנים.

<משה בר סימן טוב: אני רוצה גם לומר למשרד החינוך, לעירית ליבנה שיושבת כאן – אני חווה את זה גם כמנכ"ל בעבודה המשותפת איתה וגם כהורה – הם באמת עושים מאמצים עילאיים, וכמו שעירית אומרת זה מאוד קשה.

<משה בר סימן טוב: יצירת שינוי הנורמות החברתיות זה שינוי נורמות ותרבות.

<משה בר סימן טוב: It takes all village לעשות את השינוי, ומדיניות בריאות צריכה להיות בכל מקום.

<משה בר סימן טוב: אנחנו נבוא לפה עם התקנות אחרי שנסיים לשבת עם כולם בסיבוב האחרון.

<משה בר סימן טוב: נשמח מאוד לאישור ויישום מהיר.

<משה בר סימן טוב: תודה רבה על הרוח הגבית שלך ושל הוועדה.

אלי אלאלוף: לסיכום, לדעתי, זאת התכנית המקיפה ביותר שמשרד הבריאות הביא לנו בהתייחסות לאחת הבעיות הקשות ביותר בבריאות הציבור.

אלי אלאלוף: אני מברך על העבודה, על השיטתיות בעבודה ועל הצורך בהמשך.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיוני מעקב לפחות פעמיים בשנה לא על הבעיות התעשייתיות והטכניות, אלא איך הציבור משתפר בבריאותו.

אלי אלאלוף: זה הדבר הכי חשוב לנו.

אלי אלאלוף: לפני הכול אנחנו ועדת הבריאות.

אלי אלאלוף: אני אשמח לדון בנושא התקנות בהקדם האפשרי.

אלי אלאלוף: אני לא אחזור על מה שאמרת לי בצד, אבל זה עניין של שבועות, לא חודשים, וכדאי שנדון בזה.

אלי אלאלוף: דבר אחרון – אני חוזר וממליץ למרות שאמרת את זה, ואני רוצה להדגיש – צריך להיות עם אוזן קשבת לדרישות של כל הגופים השונים שמעורבים.

אלי אלאלוף: ולסיום אני רוצה לומר, שמניסיונותי האישיים בתחומים השונים שעסקתי בחיים הצלחה היא אם מתחילים עם הילד.

אלי אלאלוף: הילד הוא הטוב ביותר לשמור על בריאות המשפחה.

אלי אלאלוף: מניסיון שעשינו מאיר ואני כשהתחלנו עם "עיר בריאה" בדימונה עם "מכבי", אחד הדברים שגילינו זה שהילדים הפכו להיות למנהלי המקררים בבית.

אלי אלאלוף: הם ניהלו את המקרר.

אלי אלאלוף: הם זרקו מהמקרר את מה שהיה אסור.

אלי אלאלוף: הם טיפלו בזה.

אלי אלאלוף: הם שכנעו את ההורים.

אלי אלאלוף: לכן התפקיד של משרד החינוך הוא מאוד מרכזי.

אלי אלאלוף: כדאי לוותר פעם בשבוע על שעה של משהו – אני לא אגיד שום דבר כדי שלא יגידו שזה דרך פוליטית – אבל להחזיר את השעה לצורכי הבריאות בבית, ולא רק אצל הילד.

אלי אלאלוף: כי הילד משפיע, ותאמינו לי, במיוחד באוכלוסיות החלשות.

אלי אלאלוף: מניסיונותינו השונים ההשפעה יכולה להיות אדירה במשפחות עניות דווקא בזכות הילד או באמצעות הילד.

אלי אלאלוף: לכן אני מאוד ממליץ על תכניות שיהיה בהן דגש על הילד או באמצעות ילד כדי שהתהליך הזה ילך ויגבר.

אלי אלאלוף: זאת לא פעולה חד-פעמית, שיהיה ברור לכם.

אלי אלאלוף: לכן אני לא נבהל משילוט שייקרא עוין או לא עוין.

אלי אלאלוף: יש כאלה שאמרו, השתגעת?

אלי אלאלוף: אתה תפחיד אותם.

אלי אלאלוף: לצערנו, אנחנו רואים מה קורה עם הסיגריות.

אלי אלאלוף: למרות כל השילוט על גבי חפיסות הסיגריות ממשיכים לעשן בצורה מטורפת במדינה יותר מאשר בכל מקום אחר.

אלי אלאלוף: כדאי שתחשבו על דברים שאולי נראים טכניים בהתחלה, אבל בסוף יש להם גם ההשפעה הנדרשת.

אלי אלאלוף: אני מתנצל שוב על החלק השני של הדיון שלא יכולנו לקיים, פשוט יש עכשיו דיון מאוד קשה על ביטוח לאומי ומבקר המדינה, ואנחנו צריכים להתחיל אותו בזמן.

אלי אלאלוף: תודה לכם.