ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 208, 2017-05-29 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: ברוכים הבאים.

אברהם נגוסה: אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

אברהם נגוסה: על סדר-היום: פתרונות דיור בקהילה לכ-700 דיירי מרכז הקליטה מבשרת שיפונו תוך 3 חודשים.

אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון בנושא של פינוי מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: רוצים להעביר את העולים לדיור קבע, אחרי שהם הרבה שנים שהם נמצאים במרכז קליטה.

אברהם נגוסה: אנחנו מתרכזים בעולים ממרכז הקליטה ממבשרת ציון, מכיוון שאנחנו יודעים על החלטה משרד הקליטה ושל הסוכנות היהודית לפנות את העולים ממבשרת ציון למרכזי קליטה אחרים, לסגור את המקום ולהעביר את זה לבעלי המקום.

אברהם נגוסה: זה מה שידוע לנו.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לשמוע ממשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: נמצא פה סמנכ"ל משרד הקליטה, חביב קצב, ונמצא פה גם יהודה שרף מנהל היחידה לעלייה, מהסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: נמצאים פה נציגי העולים, נציגי משרדי הממשלה האחרים.

אברהם נגוסה: גם בעבר קיימנו דיון בנושא.

אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, הנושא הובא לבית המשפט המחוזי לפני שלוש שנים.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה והסוכנות היהודית התחייבו בפני בית המשפט שהם לא יפנו את המקום עד למציאת פתרון.

אברהם נגוסה: הם אמרו שימצאו פתרון דיור לעולים חדשים שמתגוררים במרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: אנחנו יודעים שאין פתרון לכולם.

אברהם נגוסה: נכון שלחלק היו פתרונות והם קנו ויצאו, אלה שיכלו לקנות.

אברהם נגוסה: אבל אין פתרון היום ל-700 עולים שמתגוררים במרכז הקליטה מבשרת ציון.

אברהם נגוסה: אין להם פתרון דיור והולכים לפנות אותם.

אברהם נגוסה: אז אנחנו רוצים לשמוע מה קרה?

אברהם נגוסה: למה משרד הקליטה שינה את דעתו, את התחייבותו לבית המשפט?

אברהם נגוסה: האם עורך הדין של העולים הגיע?

אברהם נגוסה: אני רואה שהיא נמצאת פה, זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: ראשית, אני רוצה לשמוע שניים מנציגי העולים ולאחר מכן את עורכת הדין אורית יפת.

אברהם נגוסה: לאחר מכן נשמע את נציגי המשרדים.

אברהם נגוסה: ראשית, נציג העולים, תושב מבשרת ציון.

<טפרה גלגאי: תודה רבה ליושב ראש ועדת העלייה והקליטה.

<טפרה גלגאי: אנחנו נמצאים שנים במבשרת ציון.

אברהם נגוסה: כמה שנים אתה במרכז הקליטה?

<טפרה גלגאי: 13 שנה.

<טפרה גלגאי: כשעלינו לארץ.

<טפרה גלגאי: ידענו עוד מאתיופיה שנכנסים למרכז קליטה, לומדים עברית באולפן ואז עוזבים.

<טפרה גלגאי: ידענו את זה כבר מאתיופיה.

<טפרה גלגאי: אבל אחרי שהגענו לארץ אנחנו שנים בבית משפט, בוועדת העלייה והקליטה, בהפגנה, מבקשים ולא קיבלנו פתרון.

<טפרה גלגאי: לפני כמעט שלוש שנים רצו לסגור את מרכז הקליטה.

<טפרה גלגאי: לקחנו עורך-דין ועשינו הפגנה ואז עצרו.

<טפרה גלגאי: בבית המשפט הם אמרו ששנתיים יתנו לנו עמידר והמשכנתאות.

<טפרה גלגאי: עד עכשיו בן אדם לא הוציאו ולא נתנו משכנתא.

<טפרה גלגאי: מבוגרים לא קיבלו עמידר וצעירים ובודדים לא קיבלו משכנתאות.

<טפרה גלגאי: עכשיו קיבלנו הודעה בעל-פה שיפנו את מרכז הקליטה במבשרת.

אברהם נגוסה: בעל פה או בכתב?

<טפרה גלגאי: בעל-פה.

אברהם נגוסה: מי אמר לכם?

<טפרה גלגאי: בני, המנהל של מרכז הקליטה.

<טפרה גלגאי: הוא אסף אותנו והוא אמר לנו.

<טפרה גלגאי: שאלנו אותו אם יש מכתב, הוא אמר שלא.

<טפרה גלגאי: שאלנו מי אמר לו והוא ענה שמשרד הקליטה.

<טפרה גלגאי: שאלנו: למה בלי מכתב?

<טפרה גלגאי: הוא אמר שעוד 5 חודשים אנחנו צריכים לעזוב את מרכז הקליטה.

<טפרה גלגאי: שאלנו: לאן נלך?

<טפרה גלגאי: הוא אמר: או שתקבלו מרכז קליטה אחר וחוץ מזה אני לא יודע.

<טפרה גלגאי: לאן נלך?

<טפרה גלגאי: אנחנו לא יודעים.

<טפרה גלגאי: איך אפשר לעבור תוך 5 חודשים?

<טפרה גלגאי: יש אנשים שלומדים, יש אנשים עובדים בעבודה קבועה באזור ומבקשים פתרון.

<טפרה גלגאי: לא נעבור ממרכז קליטה למרכז קליטה.

<טפרה גלגאי: לא קיבלנו פתרון.

<טפרה גלגאי: הוא אמר שזאת ההוראה שלו והמנהל שלו אמר שאנחנו עוזבים.

<טפרה גלגאי: למבוגרים זה יותר גרוע כי מפקירים אותם והם הולכים לרחוב.

<טפרה גלגאי: אמרו להם שאם אתם לא הולכים לבאר-שבע או לקריית-גת, אתם זורקים אתכם בכביש.

<טפרה גלגאי: בערב חזרתי – אתה יכול לשאול את המבוגרים.

<טפרה גלגאי: הם בוכים.

<טפרה גלגאי: בשעה 12 חזרתי מהעבודה והם חיכו לי בכניסה.

<טפרה גלגאי: עשיתי ישיבה ואמרתי: תירגעו, אף אחד לא יוציא אותנו.

<טפרה גלגאי: אמרתי שנלך לכנסת וניקח עורכת דין.

<טפרה גלגאי: לקחנו עורכת דין.

<טפרה גלגאי: גם עכשיו הם לא יצאו.

<טפרה גלגאי: דיברנו עם המשרדים והם אמרו שזאת העבודה שלהם וזה מה שהמנהל שלהם אמר.

<טפרה גלגאי: מי שיסכים ללכת למרכז הקליטה הוא ייצא בשלום.

<טפרה גלגאי: אם לא, אתם יוצאים לרחוב.

<טפרה גלגאי: אנחנו סוגרים את המים, את הגז.

<טפרה גלגאי: מרכז הקליטה נסגר ואתם יוצאים לרחוב.

<טפרה גלגאי: כך אמרו להם.

<טפרה גלגאי: עד עכשיו לא אמרו משהו בצורה מסודרת.

<טפרה גלגאי: אנחנו לא יודעים מה הם רוצים, או מה אומרים במשרד הקליטה.

<טפרה גלגאי: אני מבקש עכשיו.

<טפרה גלגאי: אנחנו מבקשים שנים.

<טפרה גלגאי: כל המדינה יודעת.

<טפרה גלגאי: אנחנו מבקשים לצאת ממרכז הקליטה.

<טפרה גלגאי: יש אנשים עם כיסא גלגלים, עיוורים, נכים.

<טפרה גלגאי: אין להם עזרה.

<טפרה גלגאי: אתה יכול לשאול את הצעירים.

אברהם נגוסה: תקצר, אני חושב שהנקודה ברורה.

<טפרה גלגאי: אין להם עזרה.

<טפרה גלגאי: הם רוצים לקבל עמידר ולא לעבור למרכז קליטה אחר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מזינו מולה.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם.

אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא מזינו מולה, הוא מדבר בשם כל 17 מרכזי הקליטה שנמצאים בכל הארץ, כנציג שלהם, בשם המשפחות שתקועות שם.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: כידוע, אנחנו תושבים ב-17 מרכזי קליטה בכל הארץ, בעיקר הבודדים היחידים שנמצאים.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מצאנו עד עכשיו פתרון דיור.

אברהם נגוסה: אנחנו ביקשנו במשך 7 שנים, הפגנו ודרשנו.

אברהם נגוסה: פעלנו גם פה בכנסת כדי לתת לנו פתרון וזכות, שאנחנו יכולים לקבל סיוע משכנתא כמו כל העולים, כמו שנעשה ב-2005, ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה הישראלית.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: הוא אומר שבמדינה דמוקרטית כמו בישראל, הפניות והדרישות שלנו לא התקבלו.

אברהם נגוסה: אנחנו עדיין תקועים במרכז הקליטה ללא מענה מהסוכנות היהודית וממשרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אנחנו נפגעים פגיעה נפשית, כלכלית ואנחנו גם לא מתקדמים מבחינה חברתית פה בישראל.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: לכן אנחנו דורשים מהמשרדים האלו, מהמדינה.

אברהם נגוסה: כמו שהמדינה נתנה ופתרה את הבעיה של הצעירים הבודדים ב-2003, אנחנו גם דורשים לתת לנו את הסיוע כדי שנוכל לקנות ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: לא, ב-2003 ראש הממשלה היה אריאל שרון.

אברהם נגוסה: בנימין נתניהו התחיל להיות ראש ממשלה ב-2009 בקדנציה השנייה.

אברהם נגוסה: הקדנציה הראשונה היתה מ-1996 עד 1999.

אברהם נגוסה: תמשיך.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: כאשר לא קיבלנו פתרונות ממשרד הקליטה ומהסוכנות היהודית, פנינו גם למשרד ראש הממשלה וגם לו אין פתרון.

אברהם נגוסה: אני שואל, האם מה שאנחנו מדברים פה נשאר פה או מגיע גם לשם?

אברהם נגוסה: אתה שואל ואני אענה לך.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: כדי לקדם גם את יציאת המשפחות שיש להן שיש להם עד 5 נפשות, משפחות שמקבלות רק משכנתא מינימלית.

אברהם נגוסה: אנחנו דורשים להגדיל להם את המשכנתא בגלל שמחירי הדירות עלו וגם לבטל את הקיצוץ של 7,000 שקלים שמקצצים להם.

אברהם נגוסה: גם שתהיה להם אפשרות של זכות לקנות איפה שהם רוצים.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: הבעיה היא, כשאומרים לנו המקום הזה סגור, אז כשפותחים מקום חדש, המחיר של המקום הפתוח החדש עולה ואז הם לא יכולים לקנות ונשארים יותר זמן במרכז קליטה.

אברהם נגוסה: ככל שנשארים יותר במרכז קליטה, מקצצים להם את הכסף.

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני אתרגם: לכן אנחנו דורשים, נציגי 16 מרכזי קליטה, לתת לנו פתרון לשאלות ולנושאים ולבעיות שהעליתי אותם פה.

אברהם נגוסה: צריך לתת לנו פתרון ושנוכל לקנות ולצאת ממרכז הקליטה ולהשתלב בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך מזינו.

אברהם נגוסה: עכשיו אני פונה לעורכת הדין אורית יפת.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור: במרכז הקליטה במבשרת גרים היום 647 עולים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לעשות תמצית של הדרישות שעלו משני הנציגים: יש משפחות, יש קשישים ויש בודדים.

אברהם נגוסה: בכל הנושאים האלה דנו.

אברהם נגוסה: אני מבקש ששניכם תתייחסו לכל הנקודות.

אברהם נגוסה: מה הפתרון כדי לפנות את הקשישים?

אברהם נגוסה: מה הפתרון לבודדים וליחידים ומה הפתרון למשפחות עד 5 נפשות.

אברהם נגוסה: עורכת דין יפת, תסבירי לנו מה המצב המשפטי בעניין פינוי מבקשת ציון.

<אורית יפת: כפי שעלה כאן, בספטמבר חוזה הפעלה של מרכז הקליטה אמור להסתיים.

<אורית יפת: המועד הזה נקבע במסגרת ההסכמה שהיתה בבית המשפט, בעקבות פניית הנציגים לבית המשפט כנגד הפינוי שהיה אמור להיות ב-2014.

<אורית יפת: כמו שאדוני אמר, ההסכמה היתה, שמרכז הקליטה ימשיך לפעול עוד כשלוש שנים ובינתיים ימצאו לאנשים פתרונות קבע.

<אורית יפת: לא סתם פתרונות, פתרונות קבע.

<אורית יפת: אנשים רוצים לצאת ממרכז הקליטה ולהתחיל בחיים אמיתיים עצמאיים.

<אורית יפת: כמו שגלגה אמר, אם היום באים אליהם בלחץ, בהלחצות, בהפחדות, באיומים שחייבים עכשיו לפנות.

<אורית יפת: או שאתם עוברים למרכז קליטה אחר או שתמצאו את עצמכם ברחוב.

<אורית יפת: זה בוודאי לא פתרון וזה לא מה שהמדינה התחייבה.

<אורית יפת: לא על בסיס זה הדיירים הסכימו בעצם לאותה הסכמה שהיתה בבית המשפט, כי זאת היתה הסכמה.

<אורית יפת: אם לא היו מבטיחים להם את זה, הם לא היו מסכימים.

<אורית יפת: השאלה המרכזית, לדעתי, מה הלחץ?

<אורית יפת: מה הנסיבות שמצדיקות, או שמצריכות את מרכז הקליטה?

<אורית יפת: התשובה היא שאין כאלה נסיבות.

<אורית יפת: המדינה, או יותר נכון, גוף פרטי שאליו כביכול עברו הזכויות בקרקע רוצה למכור את הקרקע למישהו אחר.

<אורית יפת: הוא רוצה שיהרסו את מרכז הקליטה ויפתחו שם משהו אחר.

<אורית יפת: אבל, צריך לדעת שיש שני הליכים משפטיים שקיימים בנוגע למקרקעין האלה.

<אורית יפת: מי בעלים?

<אורית יפת: האם אפשר היה להעביר או אי-אפשר?

<אורית יפת: מותר למכור?

<אורית יפת: אסור למכור?

<אורית יפת: יותר מזה.

<אורית יפת: התב"ע במקום, הייעוד של המקום כרגע לא מאפשר בנייה.

<אורית יפת: הייעוד שלו הוא למרכז קליטה.

אברהם נגוסה: מי קבע את זה?

<אורית יפת: ועדות התכנון.

<אורית יפת: כשהקצו את הקרקע, כשנתנו אותה לסוכנות, המטרה היתה שזה ישמש מרכז קליטה.

אברהם נגוסה: יש להם מסמך כזה?

<אורית יפת: אני לא חושבת שזה נתון במחלוקת אבל אפשר להמציא מסמכים כאלה.

<אורית יפת: אני לא חושבת שזה נתון במחלוקת.

<אורית יפת: במסמכי המכרז, כשרצו את הקרקע הזאת למכירה, היה ברור שצריך לפעול לשינוי הייעוד של הקרקע.

<אורית יפת: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שבו יש שני הליכים משפטיים שתלויים ועומדים.

<אורית יפת: הם עוד לא התקדמו הרבה.

<אורית יפת: אנחנו רק בתחילת הדרך.

<אורית יפת: המדינה עוד צריכה לתת את עמדתה.

<אורית יפת: יהיה דיון, יהיו סיכומים ופסיקה.

<אורית יפת: כשהדיונים האלה יסתיימו, אם בית המשפט יקבע שזה אפשרי, רק אז אפשר יהיה להתחיל לשווק את הקרקע הזאת.

<אורית יפת: כמו שאדוני יודע, זה מכרז, הזמנה להציע הצעות, עד שיש זוכה, עד שמוכרים.

<אורית יפת: אחר-כך, גם אם אתה מוכר, עדיין אתה צריך לשנות את הייעוד כדי להתחיל לעשות בנייה כלשהי.

<אורית יפת: לכן זה ברור שאנחנו מדברים כאן על מצב, שאם באמת יצטרכו את הקרקע הזאת, אם באמת אפשר יהיה לעשות איתה משהו, זה יהיה עוד 3 שנים לפחות.

<אורית יפת: אם כך, מה ההצדקה?

<אורית יפת: מה ההצדקה לקחת את האנשים האלה ועכשיו להלחיץ אותם ולתת להם משהו שהוא ממש לא פתרון.

<אורית יפת: לא יעלה על הדעת שאדם יהיה 13 שנים במרכז קליטה ואולי אפילו יותר ובסוף אומרים לו ללכת למרכז קליטה אחר.

<אורית יפת: הרי כל הרעיון היה שמרכז הקליטה יהיה איזה תחנת ביניים.

אברהם נגוסה: זה פתרון טוב מה שאת מציעה.

אברהם נגוסה: האם פניתם לבית המשפט?

אברהם נגוסה: האם חזרתם לבית המשפט והבאתם את העובדות שאת מציינת פה בפני השופטים ודורשת את הפתרון מה שאת מציעה פה?

אברהם נגוסה: האם זה לא השיקול של השופט בנושא הזה, לאחר שהוא יבדוק את העובדות שאת מציינת, שממילא לא יצא לפועל אז בואו נלך לפתרון הזה?

<אורית יפת: אנחנו בהחלט נמצאים במצב שבו יש לנו כבר המרצת פתיחה שאנחנו רוצים להגיש לבית המשפט.

<אורית יפת: עדיין לא הגשנו.

<אורית יפת: אני אגיד לאדוני למה.

אברהם נגוסה: תסבירי למה.

אברהם נגוסה: לי נראה שזה כוח, לא?

<אורית יפת: זה כוח.

<אורית יפת: מצד שני, הליכים משפטיים לוקחים זמן ולא תמיד צריך.

<אורית יפת: כידוע, מעורבות משפטית זה הסוף כשאין מוצא אחר.

<אורית יפת: כשאין לך מוצא אחר אז אתה פונה לקבל סעד מבית המשפט.

<אורית יפת: אני לא חושבת שצריך להגיע למצב הזה.

<אורית יפת: אנחנו ערוכים לכך בהחלט אבל אני לא חושבת שצריך להגיע למצב הזה.

<אורית יפת: לפני שבועיים, ב-16.5 היה דיון בנושא הזה בוועדה לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי.

<אורית יפת: המסקנה של הוועדה היתה ברורה, שצריך להאריך את השהות במרכז הקליטה כדי לאפשר פתרון.

<אורית יפת: לא צריך לעבוד בלחץ.

<אורית יפת: אם אין סיבה לא צריך לעבוד בלחץ.

<אורית יפת: בשלוש שנים האלה אכן מצאו פתרון קבע לכמחצית מהדיירים שהיו אז באותה תקופה.

<אורית יפת: נשארנו עם עוד מחצית.

<אורית יפת: צריך לתת את הזמן הזה כדי למצוא את הפתרונות.

<אורית יפת: אני בטוחה שאפשר יהיה למצוא את הפתרונות אבל זה דורש זמן, זה דורש היערכות, זה דורש התארגנות.

<אורית יפת: בינתיים לא יעלה על הדעת לטלטל אנשים כחפץ ממרכז קליטה למרכז קליטה, בוודאי כשאין הצדקה לזה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: הוא תכף יחזור ויענה לשאלות.

<אורית יפת: אני רק אומר במשפט, שבאמת סמנכ"ל בכיר לדיור במשרד הקליטה, הודיע לוועדה שהוא יעדכן אותם בתוך 10 ימים.

<אורית יפת: אני לא ראיתי עדכון כזה ואני אשמח לשמוע.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: יש לי את ההחלטה של הוועדה הזאת.

אברהם נגוסה: תכף הוא יתייחס לזה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להמשיך איתך בנושא המשפטי.

אברהם נגוסה: מהניסיון שלי, אני חושב שכשיש את הערוץ המשפטי והוא כל-כך חיוני.

אברהם נגוסה: אני יודע שלפני שלוש שנים שזה מה שעצר את הפינוי.

אברהם נגוסה: למה אתם ממתינים לרחמנות של הממסד, כשאנחנו יודעים שלא ירחמו וימשיכו, אלא אם כן בית משפט יעצור אותם?

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שאתם מבזבזים זמן וצריכים ללכת מהר.

<אורית יפת: אנחנו מודעים לכך, אנחנו בהחלט מוכנים לעשות את זה.

<אורית יפת: אני אומרת שוב, אני חושבת שמפה צריכה לצאת קריאה שלא צריך לחכות.

<אורית יפת: זה לא מקרה מורכב או מסובך, שאולי לא ברור מה התוצאה הצודקת כאן ושבית המשפט צריך להכריע.

<אורית יפת: אני חושבת שצריכה לצאת מכאן קריאה שזה מה שצריך לקרות.

<אורית יפת: קודם כל, להאריך.

<אורית יפת: אי-אפשר להיות עם חרב פינוי מונחת על הצוואר.

<אורית יפת: אנחנו מדברים על עוד שלושה חודשים.

<אורית יפת: אדוני יודע שלעיתים תחנות הצדק טוחנות לאט.

<אורית יפת: אנחנו בהחלט נעשה את זה אם לא יהיה מנוס.

<אורית יפת: אבל אני חושבת שכאן צריכה להיות התגייסות, גם מצד הוועדה הזאת.

אברהם נגוסה: הכנסת מגויסת, גם בוועדה הזאת וגם בוועדה שהתקיימה לפני כשבועיים.

אברהם נגוסה: אנחנו מבינים את הצורך לבטל או לדחות את הפינוי עד מציאת פתרון קבע לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: הוועדה מאמינה בזה, הכנסת מאמינה בזה.

אברהם נגוסה: אבל, אנחנו רואים את גרירת הרגליים של משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: בוועדה היתה החלטה להאריך לשלוש שנים.

אברהם נגוסה: הוועדה פנתה למשרד העלייה והקליטה והסוכנות היהודית לפעול בהקדם להאריך את זה לשלוש שנים ולעדכן תוך 10 ימים.

אברהם נגוסה: כמיטב ידיעתי, אני לא עודכנתי וגם לפני הישיבה בדקתי וגם הוועדה לא עודכנה.

אברהם נגוסה: לכן כך ממשיכים, רוצים למשוך את הזמן.

אברהם נגוסה: כאשר יש לכם את העניין המשפטי, במיוחד את העובדות המשפטיות שאת קודם ציינת, אני חושב שזה חבל.

אברהם נגוסה: אתם מבזבזים זמן.

אברהם נגוסה: עדיף ללכת לבית משפט, לעורר את התיק, להכניס את העובדות החדשות ולכופף את משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: אני לא אומר שאנחנו נפסיק לפעול פה, אנחנו נמשיך לפעול פה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהערוץ המשפטי הוא גם מאוד חיוני ואסור לזנוח אותו.

אברהם נגוסה: זה מה שאני מציע לכם.

אברהם נגוסה: עכשיו אני חוזר למשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: קודם כל, אני פונה לאכסניה, למי שמנהל את המקום, כקבלן משנה של המדינה, הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אדוני, נציג הסוכנות היהודית.

אברהם נגוסה: אתה יודע על ההתחייבות של הסוכנות היהודית לבית המשפט לפני שלוש שנים, דהיינו, לא מפנים את העולים לפני מציאת פתרון קבע.

אברהם נגוסה: אני מדגיש, פתרון דיור קבע לעולים חדשים.

<יהודה שרף: הסוכנות לא אמרה את המשפט הזה.

אברהם נגוסה: עורכת הדין אמרה.

<יהודה שרף: עורכת הדין אמרה את זה.

<יהודה שרף: ברשותך, בוא נעשה סדר בתוך הדברים.

<יהודה שרף: יש פה עירוב של תחומים שנובע כנראה מאי הבנה.

<יהודה שרף: הסוכנות היהודית אחראית להביא עולים לארץ ובתוך מרכז הקליטה שלה לתת להם פתרון ביניים, שמשכו לעולה רגיל זה עד שנה ולעולה מארץ אחרת כמו אתיופיה זה שנתיים עם הארכה לשלוש שנים.

<יהודה שרף: מרכז קליטה הוא לא מקום אידיאלי.

<יהודה שרף: מרכז קליטה הוא מקום זמני שבו אתה אמור לתת כלים לעולה להשתלב בחברה הישראלית.

<יהודה שרף: לשם כך הוקם גם מרכז הקליטה במבשרת.

<יהודה שרף: יושב כאן בחור שיושב שם 13 שנים.

<יהודה שרף: עכשיו בוא נדבר על מבשרת.

אברהם נגוסה: כשאין פתרון מה הוא יעשה?

אברהם נגוסה: הוא ילך לרחוק?

<יהודה שרף: סליחה.

<יהודה שרף: אני לא המדינה, אני הסוכנות היהודית.

<יהודה שרף: מתוך היכרות עם הנושא, אני יודע שלבחורים הצעירים האלה יש פתרון.

<זיוה מקונן-דגו: מה עם הזקנים והנכים?

<יהודה שרף: ברשותך, אני מאמין שאוכל להתייחס לכל.

<יהודה שרף: אני אומר עוד פעם, אני סוכנות יהודית, אני לא מדינה.

<זיוה מקונן-דגו: יופי, אז למה אתה מתייחס אם אתה סוכנות יהודית?

<זיוה מקונן-דגו: אתה מדבר על נושאים שלא קשורים אליך.

<דנה גורדון שושני: סליחה, יושב הראש מנהל את הדיון.

<יהודה שרף: לגבי הצעירים.

<יהודה שרף: עד כמה שידוע לי, המדינה מציעה לכל צעיר 1,500 שקלים מענק לחודש - - -

<מזינו מולה: 7 שנים אנחנו מדברים על זה, אל תחזור על זה.

<יהודה שרף: יש כאן אי הבנת הנקרא.

<קריאה: זה מ-2003, אל תחזור על זה, אנחנו לא ילדים.

אברהם נגוסה: רק רגע.

אברהם נגוסה: מזינו, יש עובדות שאי-אפשר להכחיש.

אברהם נגוסה: המדיניות של הממשלה זה לתת ליחידים 1,500 שקלים שכירות.

אברהם נגוסה: אם זה טוב או לא טוב, זאת שאלה אחרת.

אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית, זה קיים.

אברהם נגוסה: קיימנו פה דיון.

אברהם נגוסה: הצעירים לא קיבלו את המדיניות הזאת והם מתנגדים למדיניות הזאת.

אברהם נגוסה: למה?

אברהם נגוסה: 1,500 שכירות לכל יחיד או בודד וכל חודש לחמש שנים.

אברהם נגוסה: אז אנחנו בוועדה הזאת דנו והצענו מתווה כפתרון.

אברהם נגוסה: הצענו מתווה שאת ה-1,500 שקלים לחודש למשך חמש שנים, להפוך למענק חד פעמי של 90,000 שקלים.

אברהם נגוסה: תנו להם את זה כמענק חד פעמי והם יכולים לקנות ולצאת.

אברהם נגוסה: הם לא יחזרו עוד פעם אחרי 5 שנים לבקש פתרון דיור קבע.

אברהם נגוסה: חביב קצב היה פה וגם נציג האוצר היה פה.

אברהם נגוסה: הם אמרו שזה כיוון חיובי ואמרו שיבדקו.

אברהם נגוסה: זה היה בוועדה הזאת.

<קריאה: בזמן הזה הם הסכימו.

אברהם נגוסה: בסדר, הם אמרו שהם רוצים לבדוק ולחזור.

אברהם נגוסה: זה מה שאמרו.

אברהם נגוסה: אז אני כתבתי מכתב.

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) ב-23.11.2016 שלחנו מכתב לשר האוצר.

אברהם נגוסה: מה דרשנו?

אברהם נגוסה: "להלן החלטת הוועדה מהדיון היום: הוועדה קוראת לשר האוצר להשיב לוועדה בהקדם האפשרי ולפני תום דיוני התקציב".

אברהם נגוסה: זה היה לפני התקציב של 2017-2018.

אברהם נגוסה: " בדבר יישום המתווה לשינוי שיטת המענקים, כך שהסיוע בשכר דירה של 1,500 שקלים לחודש למשך חמש שנים יינתן חד פעמי, כמענק לרכישת דירה על-סך 90,000 שקלים".

אברהם נגוסה: זה המכתב ששלחתי עם העתקים לשרת הקליטה, מנכ"ל משרד הקליטה וסמנכ"ל משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: לאחר מכן באו אלי נציג משרד האוצר ובנוכחות חביב קצב, סמנכ"ל משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: והם אמרו:

אברהם נגוסה: שקלנו את הפנייה של הוועדה ואנחנו מסכימים לתת מענק במקום 90,000 שביקשנו, לתת 36,000 שקלים.

אברהם נגוסה: 36,000 שקלים הם היו מוכנים לתת מענק במקום 90,000.

<חביב קצב: את זה אמר האוצר.

אברהם נגוסה: אני מדבר על עובדות.

אברהם נגוסה: לזכותו, חביב קצב תמך במתווה של 90,000 שקלים והאוצר התנגד.

אברהם נגוסה: האוצר אמר שאין להם כסף.

<קריאה: איך אין כסף?

אברהם נגוסה: אני לא דן עכשיו אם יש כסף או אין כסף.

אברהם נגוסה: אני מציין את העובדות כדי שהן יהיו ברורות.

אברהם נגוסה: אני הבאתי לכם הצעה כזאת לצעירים.

אברהם נגוסה: אמרתי להם שזה מה שהאוצר הגיב לי.

אברהם נגוסה: האוצר אמר שהוא מוכן לתת 36,000.

אברהם נגוסה: מה אתם אומרים?

אברהם נגוסה: אמרתם שאתם דוחים את זה.

אברהם נגוסה: זה מה שאתם אמרתם, אתם לא מקבלים.

אברהם נגוסה: חזרתי ואמרתי לאוצר שהצעירים לא מקבלים את ההצעה.

אברהם נגוסה: לכן אני מקיים את הדיון היום כדי לשמוע מה ההצעה כפתרון להוציא את העולים ממרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: עכשיו זה ברור?

אברהם נגוסה: בואו לא נתווכח על העובדות.

<יהודה שרף: במרכז הקליטה במבשרת ישנם כמות לא מבוטלת של אנשים שנמצאים שם בצורה לא חוקית, אדוני היושב ראש.

<יהודה שרף: יש עולים שהכניסו לשם נשים שהן לא זכאיות להיות שם, יש שם פולשים ועוד.

<יהודה שרף: מתוך 647 אנשים שנמצאים שם - - - סליחה, לפני זה.

<יהודה שרף: לגבי הצעירים, מעל 300 צעירים קיבלו את הפתרון של המדינה, לקחו את ה-1,500 שקלים ועזבו.

<יהודה שרף: מעל 350 צעירים מכל מרכזי הקליטה.

<קריאה: לא, אמרת מתוך 647.

<יהודה שרף: מכל הארץ.

<יהודה שרף: עברית רהוטה יש לי, ברוך השם.

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<יהודה שרף: מתוך 647 עולים במבשרת – אני חוזר ומדגיש כדי שהקהל שנמצא פה יבין.

<יהודה שרף: אנחנו סוכנות יהודית ולא ממשלה.

<יהודה שרף: מתוך ה-647 נפש שנמצאים שם, נכון לרגע זה, 113 נפשות יש להם פתרון חלופי.

<יהודה שרף: אני יכול לדאוג רק לפתרון חלופי במסגרת מה שיש לי.

<יהודה שרף: אותם 113 שישבו עם אנשי הצוות של מרכז הקליטה, יש להם מקום שהם יכולים לעבור אליו.

<יהודה שרף: אגב, הם יעברו רק אחרי תום שנת הלימודים.

<קריאה: זה פתרון קבע?

<יהודה שרף: לא.

<יהודה שרף: אני מדבר על מרכז קליטה אחר.

<זיוה מקונן-דגו: אמרת שמרכז קליטה זה 3 שנים.

<יהודה שרף: נכון, אבל אין ברירה.

אברהם נגוסה: אתם רוצים שנקיים את הדיון?

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) אני שוב אומר.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים להגיע לפתרון.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקיים את הדיון.

אברהם נגוסה: נתתי בהתחלה לנציג העולים, לעורך הדין שלהם.

אברהם נגוסה: הם הציגו את הבעיה.

אברהם נגוסה: עכשיו התור של משרדי הממשלה להגיב.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לשמוע בסבלנות.

אברהם נגוסה: אתם תרשמו את השאלות שלכם.

אברהם נגוסה: אני אתן לכם אחר-כך להגיב.

<יהודה שרף: תודה.

<יהודה שרף: בפעם שלישית או רביעית אני חוזר.

<יהודה שרף: הסוכנות היהודית אין לה את המנדט ואת הסמכות לתת פתרון קבע, אין לה.

<יהודה שרף: היא דואגת להביא את העולים, לעזור להם בהתחלה בתוך מרכזי הקליטה ולעזור להם לצאת החוצה.

<יהודה שרף: לכן כאשר מדברים איתי על פתרון קבע, אין לי את המנדט לתת פתרון קבע.

<יהודה שרף: אני מאוד שמח שאנשים חושבים שיש לנו את העוצמה הזאת.

<יהודה שרף: צר לי, אין.

<יהודה שרף: לכן, מה שאנחנו יכולים לעשות, ולזה התחייבתי, גברתי עורכת הדין.

<יהודה שרף: אני אמרתי לכבוד השופטת, שככל שזה תלוי בנו, בסוכנות היהודית, שאין לנו סמכות לתת פתרון קבע, אף עולה לא יהיה ברחוב.

<יהודה שרף: אנחנו נציע פתרונות חלופיים בדו-שיח עם העולים.

<יהודה שרף: נאמר: זה מה יש לנו – תבחר.

<יהודה שרף: אתה רוצה למקום הזה?

<יהודה שרף: הוא שלך.

<יהודה שרף: אתה רוצה למקום הזה?

<יהודה שרף: הוא שלך.

<יהודה שרף: אני מדבר על הקשישים, על חד הוריות ועל משפחות.

<יהודה שרף: אני לא מדבר על מי שלעניות דעתי, המדינה נתנה לו פתרון.

<יהודה שרף: יכול להיות שהפתרון לא טוב, זה משהו אחר, אבל נתנה לו פתרון.

<יהודה שרף: עליהם אני לא מדבר.

<יהודה שרף: מתוך 647 עולים שנמצאים במבשרת נשארים שם קצת מעל 100 בודדים צעירים, לא קשישים, שלהם יש פתרון.

<יהודה שרף: אני חוזר ואומר, יכול להיות שהפתרון לא מוצא חן אבל זה מה שכרגע מה שהמדינה נותנת.

<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אנחנו מתחייבים שאף עולה לא ילך לרחוב.

<יהודה שרף: אנחנו נציע פתרונות בתוך מה שיש לנו.

<יהודה שרף: אני מציע את הבית שלי שזה מרכזי הקליטה.

<יהודה שרף: ניתן לכל אחד ואחד ונדע גם ללוות אותו למרכז הקליטה החלופי.

<יהודה שרף: רק כדי לסבר את האוזן לאדוני.

<יהודה שרף: רוב העולים שנמצאים במקום הם מעל 4 שנים.

<יהודה שרף: אני לא מדבר על הצעירים, אני מדבר על משפחות ועל הקשישים.

<יהודה שרף: נכון, העולים היותר חזקים לקחו את המשכנתא ויוצאו.

<יהודה שרף: ברור לי שהאוכלוסייה נמצאת כרגע במרכז הקליטה, ואני מדבר בהכללה רבתי, הן אוכלוסיות קצת יותר חלשות.

<יהודה שרף: לכן אנחנו נמשיך ללוות אותם, למרות שהם הרבה מעבר לתקופת הזכאות.

<יהודה שרף: יש שם חבר'ה שהם מעל לחמש, שש ושבע שנים.

<יהודה שרף: בהסכמה עם חביב קצב אנחנו נמשיך לטפל בהם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אברהם נגוסה: מתוך 647 עולים שנמצאים במבשרת ציון, אמרת ש-113 וגם לעוד 100 יחידים יש פתרון.

אברהם נגוסה: סה"כ 213.

<יהודה שרף: אנחנו בדיאלוג איתם.

אברהם נגוסה: איזה דיאלוג?

<יהודה שרף: אנחנו מציעים להם את כל מרכזי הקליטה: באשקלון, בקרית גת, בבאר-שבע, בחניתה חיפה, את כל מרכזי הקליטה.

<יהודה שרף: הם הולכים בדרך-כלל איפה שיש להם קרובי משפחה.

אברהם נגוסה: מה הפתרון ל-113 הבודדים?

<יהודה שרף: ל-113 הבודדים לי אין פתרון.

<יהודה שרף: המדינה נתנה להם פתרון.

<יהודה שרף: רוצים, ייקחו אותו, לא רוצים, לא ייקחו אותו.

<יהודה שרף: להם אני לא מציע הצעה חלופית.

<יהודה שרף: אגב, רובם עובדים.

אברהם נגוסה: האוצר לא לקח את המתווה שהצענו פה והעולים היחידים לא מקבלים את ההצעה שהאוצר מציע, אז לך אין פתרון.

אברהם נגוסה: זה אומר שאותם 113, אחרי ספטמבר הם יהיו ברחוב.

אברהם נגוסה: נכון או לא נכון?

<יהודה שרף: לא.

אברהם נגוסה: אז מה הפתרון?

<יהודה שרף: אדוני היושב ראש, אני בטוח שגם הוא היה מאוד מאוד שמח אם הבן שלו היה מקבל 1,500 שקלים מענק לחודש.

<יהודה שרף: שני חבר'ה יכולים לקבל יחד 3,000 שקלים ולשכור דירה בכל אזור שהוא.

<יהודה שרף: אני הייתי מאוד שמח אם זה היה קורה לבן שלי או לבת שלי.

<יהודה שרף: אני חוזר.

<יהודה שרף: ההתחייבות שלנו היא לאלה שהמדינה כרגע לא נותן להם פתרון.

<יהודה שרף: אנחנו לא ממשלת ישראל, אנחנו סוכנות יהודית.

<יהודה שרף: המנדט שלנו זה לנסוע לשם, לחלץ יהודי בכל מקום שהוא נמצא.

<יהודה שרף: אדוני היושב ראש יודע מה אנחנו עושים.

<יהודה שרף: להביא אותו לכאן ולעזור לו בהתחלה.

אברהם נגוסה: (מתרגם לאמהרית את דברי יהודה שרף).

אברהם נגוסה: חביב, עכשיו הכדור עובר אליך.

אברהם נגוסה: שמעת את הדברים.

אברהם נגוסה: אתם התחייבתם בבית המשפט.

אברהם נגוסה: עכשיו לעולים אין פתרון קבע.

אברהם נגוסה: גם בהחלטה שהיתה לפני שבועיים בוועדה בראשות מיקי זוהר, התחייבתם לבדוק ולעדכן את האפשרות להאריך את זה לשלוש שנים ולעדכן את הוועדה תוך 10 ימים.

אברהם נגוסה: לא עדכנתם אז אולי היום יש לך בשורה בשבילנו ותעדכן אותנו מה קורה.

<חביב קצב: בוקר טוב.

<חביב קצב: קודם כל, אני רוצה לומר שלגבי מה שעורכת הדין אמרה, אני לא מתערב.

<חביב קצב: אני לא נוגע בנושא של קרקע.

<חביב קצב: אין לנו עניין בקרקע ובנדל"ן.

<חביב קצב: מה שאת חושבת, שיש לך משהו בנושא של הנדל"ן, אז תלכי לבית המשפט.

<חביב קצב: אני יודע בדיוק למה התחייבנו לפני שלוש שנים.

<חביב קצב: אנחנו בכלל לא התחייבנו למה שאת אומרת.

אברהם נגוסה: לא התחייבתם בכלל?

<חביב קצב: לא.

אברהם נגוסה: גברתי, צריך להיות פסק דין.

אברהם נגוסה: כמיטב ידיעתי יש פסק דין.

<חביב קצב: אם את חושבת אחרת, תלכי לבית משפט.

אברהם נגוסה: דיברנו על זה.

<חביב קצב: מאחר ואת רוצה ללכת לבית משפט אז הרבה מאוד דברים אני לא אגיב כרגע, את זה נגיב בבית המשפט.

<חביב קצב: יש לזה משמעויות.

<חביב קצב: אני רוצה לומר כמה דברים לגופו של עניין.

<חביב קצב: לגופו של עניין, אנחנו מדברים על מרכז קליטה זמני.

<חביב קצב: המטרה היא שהעולים יישארו בו באופן זמני.

<חביב קצב: עבר הרבה מאוד זמן מעבר למה שהם היו צריכים להיות שם.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת נחמן שי.

<חביב קצב: הדובר הראשון שוהה 13 שנים במרכז הקליטה, כאשר היה צריך לשהות שם שנה וחצי או שנתיים.

<חביב קצב: שכל אחד יעשה את החשבון לעצמו וגם אתה תעשה את החשבון לעצמך, כמה חיסכון של כסף במשך 13 שנים במקום ללכת לשכור דירה בשוק הפרטי.

<חביב קצב: אני לא בא לנהל לך את הכסף, לא בא לנהל לך את החשבונות.

<חביב קצב: לא זאת כוונתי, אין לי כוונה כזאת.

<חביב קצב: כל מה שאני רוצה להגיד זה שמדובר במשאב לאומי, בכסף של עם ישראל, בכסף ציבורי.

<חביב קצב: אנחנו מצווים לפעול על פי כל התקנות וכל החוקים.

<חביב קצב: אנחנו מדברים כרגע על הנושא של העולים ולא על הנושא של הקרקע.

<חביב קצב: הקרקע לא מעניינת אותנו.

<חביב קצב: בנושא של מגורי עולים.

<חביב קצב: במקום הזה אנחנו לא בעלי הבית.

<חביב קצב: אנחנו שכרנו את זה מיזם שיושב פה, מר אריק מימון שיושב פה יחד עם אחד מעורכי הדין שלו.

<חביב קצב: אנחנו עובדים לפי הסכמים.

<חביב קצב: ההסכם שלו ביחד עם בעל הבית מסתיים ב-4.9.

<חביב קצב: מתקיימים דיונים בנושא הזה.

<חביב קצב: מאחר ומדובר בכמה צדדים, הדיונים לוקחים זמן ולא נפסקים.

<חביב קצב: אין ספק בעובדה אחת.

<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה להמשיך במרכז הקליטה.

<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה לתת לעובדים להמשיך ולגור מעל 10 שנים במרכז הקליטה.

<חביב קצב: לאף אחד אין מטרה להחזיק מרכז קליטה כשלמעלה מחצי שלו ריק.

<חביב קצב: חצי מהדירות ריקות, וזאת עובדת יסוד.

<חביב קצב: אנחנו עומדים במה שהתחייבנו בבית המשפט.

<חביב קצב: אם יהיה צורך, נגיד בבית המשפט בדיוק ובית משפט יראה אם ביצענו את מה שהתחייבנו או לא.

<חביב קצב: אנחנו התחייבנו ואנחנו עומדים ככתבו וכלשונו בכל ההתחייבות שלנו.

<חביב קצב: זאת מדינה דמוקרטית וכל אחד זכותו לחשוב מה שהוא רוצה.

<חביב קצב: אני מאוד מכבד את זה.

<חביב קצב: אבל, כשמדובר במשאב לאומי, יש לזה משמעויות.

<חביב קצב: אנחנו יושבים על הנושא הזה.

<חביב קצב: כשנסיים את כל הדיונים בינינו, אני מבטיח לך אדוני היושב ראש, הטלפון הראשון יהיה אליך ואני אעדכן אותך בתוצאות של הדיונים שלנו בנושא הזה.

<חביב קצב: אנחנו מקיימים דיונים עם בעלת הנכס, קופת התגמולים.

<חביב קצב: אחר-כך נצטרך לקיים את זה עם היזם ואחרי זה עם האוצר והחשב הכללי, לגבי המשך ההתקשרויות.

<חביב קצב: כרגע המטרה שלנו מאוד ברורה.

<חביב קצב: גם אם אנחנו הולכים לשנות את המצב, אנחנו הולכים לשנות אותו לתקופה קצרה מאוד ושלא נבין אחרת.

<חביב קצב: אין לנו מטרה שהעולים ימשיכו לגור במרכזי קליטה.

<חביב קצב: אין לנו מטרה שכל אחד מהעולים יבוא ויגיד כמה זמן הוא רוצה להיות במרכז קליטה.

<חביב קצב: מרכז קליטה זה מקום זמני ואנחנו נקפיד על זה, וזאת המטרה שלנו.

<חביב קצב: באשר לפתרונות, את דעתי אתה מכיר, שמעת אותה לא פעם.

<חביב קצב: גם אנשי האוצר שמעו אותי אומר את זה.

<חביב קצב: אני בעד לעדכן סיוע, אני בעד להעלות רמת סיוע.

<חביב קצב: אמרתי את זה גם בוועדה הקודמת.

<חביב קצב: אלה דברים ברורים שאני אומר אותם.

<חביב קצב: אבל, כל זמן שזה הנתון, אז זה הנתון.

<חביב קצב: צריך להבין שגם הנתונים האלה הם נתונים לאפליה לטובה לכלל העולים מאתיופיה הנמצאים במרכזי קליטה, הן ברמת השכירות החודשית והן ברמת המשכנתאות והמענקים.

<חביב קצב: זאת אפליה לטובה.

<חביב קצב: אני בעד לתת להם.

<חביב קצב: אני בעד לשפר ולסייע באופן הברור ביותר.

<חביב קצב: שמעת שאני אומר את זה גם לאנשי האוצר כשישבנו יחד.

<חביב קצב: כרגע תמונת המצב היא מאוד ברורה.

<חביב קצב: יש אנשים שרכשו דירות וצריכים לקבל את הדירות שלהם.

<חביב קצב: אני מקווה שאותם אנשים שקיבלו מפתחות לפני שנה ויושבים במרכז הקליטה, יעזבו בקיץ.

<חביב קצב: מי שקנה וקיבל מפתח לפני שנה.

<חביב קצב: יש לנו משפחות שהעלייה שלהם לא חוקית.

<חביב קצב: יהודה ימסור את הנתונים.

אברהם נגוסה: כמה יש כאלה?

<יהודה שרף: אני מוכן למסור נתונים אבל לא בפורום הזה.

<חביב קצב: יש הרבה פלישות, הרבה דברים אחרים.

<חביב קצב: אנחנו לא באים במטרה שלילית.

<חביב קצב: המטרה שלנו היא לסייע.

<חביב קצב: כמו שיהודה אמר, אנחנו נציע לאנשים פתרונות, גם אם נצטרך להאריך טיפונת את המקום.

<חביב קצב: אין לנו שום כוונה להארכות מעבר למתבקש.

<חביב קצב: שוב, אנחנו כפופים וקשורים לבעל-הבית של הקרקע שהוא בעל העניין.

<חביב קצב: אנחנו לא אדונים על עצמנו.

<חביב קצב: אנחנו נצטרך לשבת ולבדוק את כל הסוגיות האלה.

<חביב קצב: אלה סוגיות מאוד מורכבות.

<חביב קצב: זה עולה המון כסף.

אברהם נגוסה: אם בעל הקרקע מוכן להאריך ולהשכיר, האם אתם מוכנים להשכיר את המקום?

<חביב קצב: זה לא ברמה של הדיון כרגע פה.

אברהם נגוסה: העניין של הקרקע, אנחנו לא - - -

<חביב קצב: אדוני היושב ראש, אין לי פה כוונה.

<חביב קצב: נשב איתם ונראה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת מה התכנית שלהם.

אברהם נגוסה: פה מדובר בדיני נפשות.

<חביב קצב: נשב איתם ונראה.

<חביב קצב: אני מבטיח שהטלפון הראשון שלי יהיה אליך.

<חביב קצב: אמרתי לך, המטרה שלנו היא חיובית ואנחנו רוצים לסייע אבל לפי כללי המנהל התקין.

<חביב קצב: אם הגברת חושבת שלא עמדנו בהתחייבות שלנו לבית המשפט, היא מוזמנת ללכת לבית המשפט.

<חביב קצב: זאת זכותה המלאה.

<חביב קצב: אנחנו מדינה דמוקרטית ואנחנו לא כועסים.

<חביב קצב: אנחנו נגיב בבית המשפט.

אברהם נגוסה: היא לא הלכה כי היא מחכה לפתרון כפי שהתחייבתם.

<חביב קצב: אנחנו עומדים בהתחייבות שלנו.

אברהם נגוסה: אני דווקא דחפתי אותה לא לחכות.

אברהם נגוסה: זה לא אומר שהיא מחר הולכת.

<חביב קצב: אני לא יכול להגיב.

אברהם נגוסה: מבחינה עובדתית, היא לא הלכה.

<חביב קצב: מה שמותר לך, לי אסור.

<חביב קצב: אני פקיד מדינה, אני שומר על כללים.

<חביב קצב: בגדול, זאת תמונת המצב.

<חביב קצב: אני מתנצל, אתה יודע מראש שאני צריך ללכת.

<חביב קצב: אני רוצה לתרגם מה שמר קצב אמר.

<חביב קצב: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<אברה ידאנו: אני נציג של מבשרת ציון.

<אברה ידאנו: הוא אמר 13 שנה ואני שם 15 שנה.

<אברה ידאנו: יש לי שני דברים.

<אברה ידאנו: 1,500 שקלים כדי לצאת ולשכור דירה, בפועל אתם נותנים 1,300 שקלים.

<אברה ידאנו: איפה 200 שקל שנגזלים מאנשים.

<אברה ידאנו: יש לי חבר שגר בשכירות.

<אברה ידאנו: הוא יצא מהבית ואתם נותנים לו 1,300, אתם לא נותנים לו 1,500.

<אברה ידאנו: אז למה לשקר?

<אברה ידאנו: שנית.

<אברה ידאנו: אני 15 שנה למדתי בפנימייה.

<אברה ידאנו: עליתי לארץ כילד בגיל 14.

<אברה ידאנו: שירתי בצבא 3 שנים.

<אברה ידאנו: רק התחלנו לחיות את החיים עכשיו.

<אברה ידאנו: איפה יש לי כסף שחסכתי?

<אברה ידאנו: חסכתם, לא חסכתם.

<אברה ידאנו: קודם כל, אתה לא מנהל לי את החיים.

<אברה ידאנו: זה התקציב של המדינה.

<אברה ידאנו: חסכתם, לא חסכתם, אין לי כסף בכלל.

<חביב קצב: אתה לא מנהל את תקציב המדינה.

<אברה ידאנו: להתחתן אתם בכלל לא נותנים לנו.

<אברה ידאנו: יש לנו דירה, 3 אנשים בחדר אחד ואתם רוצים שאנחנו נתחתן ונתקיים ונשכור דירה?

<אברה ידאנו: איך אפשר?

<אברה ידאנו: אסור שנכניס מישהו זר.

<אברה ידאנו: אני מביא את חברה שלי, הם מגרשים אותה.

<אברה ידאנו: איך אתה רוצה שאני אתקדם?

<אברה ידאנו: אתה לא חי שם.

<קריאה: אנחנו בכלא.

<אברה ידאנו: אנחנו בגטו.

<אברה ידאנו: זה לא חיים שם.

<אברה ידאנו: אני רוצה לצאת משם.

<אברה ידאנו: מה זה 90,000 שקלים בשביל המדינה הזאת?

<אברה ידאנו: אומרים שיש תקציב.

<אברה ידאנו: יש כסף, אני יודע שיש כסף.

<אברה ידאנו: למה?

<אברה ידאנו: מכרתם את מרכז הקליטה הזה?

<אברה ידאנו: אני יודע שמכרתם את זה.

<אברה ידאנו: אתם מנסים למכור את זה.

<אברה ידאנו: יש שם כסף.

<אברה ידאנו: יש פה נציג של משרד הקליטה?

אברהם נגוסה: הסמנכ"ל פה.

אברהם נגוסה: בוא תסכם.

<אברה ידאנו: אני רוצה לצאת משם, רק שיתנו לי את הכסף, את המענק הזה.

<אברה ידאנו: אני רוצה לצאת משם.

<אברה ידאנו: מה זה 36,000 לעומת 90,000?

אברהם נגוסה: כלומר, שיתנו לך את ה-90,000 ואתה קונה ואתה יוצא.

<אברה ידאנו: כן.

אברהם נגוסה: הנקודה ברורה.

<קריאה: כמה זמן אנחנו מבקשים את זה?

<קריאה: 7 שנים?

<קריאה: 8 שנים?

<מזינו מולה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני מתרגם: הוא אומר שלא אכפת לנו מהאדמה ואם מוכרים או לא מוכרים.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שתתנו לנו ונצא משם.

אברהם נגוסה: תמכרו, תעשו מה שאתם רוצים, זה לא ענייננו.

<חביב קצב: לא אנחנו מוכרים ולא אנחנו קונים.

אברהם נגוסה: זה מה שהוא אומר.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שיתנו לנו פתרון.

אברהם נגוסה: נמצא פה נציג משרד השיכון?

אברהם נגוסה: נציג משרד האוצר שלח לנו אימייל: "נושא פתרונות דיור בקהילה לכ-700 דיירי מרכז קליטה מבקשת.

אברהם נגוסה: הסוגיה הנדונה אינה תקציבית.

אברהם נגוסה: זאת לא בעיה של תקציב.

אברהם נגוסה: מדובר בהסכם לפינוי שנעשה בין משרד הקליטה לבין הסוכנות היהודית בו ניתנה התראה של 3 שנים לפינוי המרכז בהסכמת העולים".

אברהם נגוסה: זאת העמדה של שמרד האוצר בנושא מבשרת ציון.

אברהם נגוסה: בנושא המתווה של הצעירים של 90,000 שקלים, הוא יבוא בהמשך וייתן לנו את העמדה.

אברהם נגוסה: עכשיו אני פונה למשרד השיכון.

אברהם נגוסה: אתה שומע את הדברים האלה.

אברהם נגוסה: אנשים הולכים להיות ברחוב.

אברהם נגוסה: הסוכנות אומרת שזה לא באחריותה למצוא דיור קבע לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: האחריות של הסוכנות היא להביא אותם ולקלוט אותם באופן זמני מקסימום לשלוש שנים.

אברהם נגוסה: אחר-כך זה תלוי במדינה.

<יהודה שרף: אבל אנחנו לא נזרוק אף אחד לרחוב, אנחנו ניתן פתרון.

אברהם נגוסה: לא, את ה-113 כן.

אברהם נגוסה: אמרת שלגביהם אין לך פתרון זמני.

אברהם נגוסה: אני אומר למשרד השיכון, כמי שמיועד לתת פתרון דיור לאזרחי מדינת ישראל.

אברהם נגוסה: אתה רואה את המצב.

אברהם נגוסה: אתם נותנים 1,500 שקלים.

אברהם נגוסה: אנחנו מבקשים שתיתנו את זה כמענק ואנחנו נצא.

אברהם נגוסה: לא נחזור אליכם אחרי 5 שנים.

אברהם נגוסה: אפילו משיקולים כלכליים, אם אתה נותן לו מענק ל-5 שנים, אחרי 5 שנים הוא בא אליך עוד פעם לבקש פתרון דיור.

אברהם נגוסה: אבל אם אתה נותן לו עכשיו את ה-1,500 כמענק חד פעמי, אז הוא לא חוזר אליך אחרי 5 שנים.

אברהם נגוסה: הוא קונה דירה ויוצא.

אברהם נגוסה: זה מה שהם מבקשים.

אברהם נגוסה: אני לא מבין.

אברהם נגוסה: האם זה לא כדאי למשרד השיכון ללכת לכיוון הזה?

<קובי אריאלי: כבוד היושב ראש, אני אגיב למה שטענו פה החברים ממרכז הקליטה וגם לדבריך.

<קובי אריאלי: אני רוצה לציין ש-15 שנים ראשונות של כל עולה הן באחריות משרד הקליטה.

<קובי אריאלי: בעיקרון, משרד השיכון משמש כצינור להעברת הכספים.

<קובי אריאלי: לגבי מתן מענק חד פעמי של 90,000 שקלים על-מנת שיוכלו אולי לרכוש דירה, אין לנו התנגדות לזה.

<קובי אריאלי: כמו שאמרת, נציג האוצר יגיד את הטענה שלו בעניין.

<קובי אריאלי: מעבר לזה, יש לכל העולים האלה אפשרות לבחון את הזכאות שלהם, גם ברמה של דיור ציבורי.

<קובי אריאלי: אם הם עומדים בקריטריונים של משרד הקליטה, אז המשפחות האלה זכאיות לסיוע בשכר דירה, שהוא גבוה יותר.

<קובי אריאלי: זה יכול להגיע מעל 3,000 שקלים למשפחות חד הוריות.

<קובי אריאלי: יש היום את התכנית של המשכנתא שממש עכשיו יצאה.

<קובי אריאלי: זאת משכנתא למי שיש אפשרות כלכלית.

<קובי אריאלי: עכשיו היתה הגרלה - - -

אברהם נגוסה: לא, זה לא קשור.

אברהם נגוסה: זה קשור לאלה שנמצאים מעבר ל-15 שנים.

<קובי אריאלי: סליחה.

<קובי אריאלי: לגבי העניין של המענק, זה כן תקציבי, בניגוד למה שאמר הבחור מהאוצר והם צריכים לתת את הדעת.

<קובי אריאלי: לי אין התנגדות לתת להם את זה באופן חד פעמי.

<קובי אריאלי: זה לא משנה לי אם אני אתן את זה כסיוע לשכר דירה למשך 5 שנים או כמענק חד פעמי.

<קובי אריאלי: אני חושב שאפשר להשוות להם את העניין של ההון העצמי, כדי שהם יוכלו להשתמש בהון עצמי של כ-5%.

<קובי אריאלי: לגבי ההון העצמי, צריך לדאוג מול בנק ישראל שתהיה להם אפשרות של הון עצמי של 5%, כמו שיש היום בתכנית של מחיר למשתכן, על-מנת שהם יוכלו להתחיל את הדרך שלהם ולרכוש דירה.

<קובי אריאלי: אני רוצה לציין עוד דבר.

<קובי אריאלי: אני רוצה שתדעו שמענקים לא נכללים כהון עצמי מצד הבנק.

אברהם נגוסה: כלומר, אין לכם התנגדות למתווה של המענק.

אברהם נגוסה: אני מבין שגם משרד הקליטה תומך.

אברהם נגוסה: היום הבעיה שלנו זה האוצר.

אברהם נגוסה: אני מבקש מכם שגם אתם תפעילו לחץ על האוצר, שמבחינה מקצועית זה הפתרון שאתם מציעים כדי להוציא את הצעירים ממרכז הקליטה ולשלב אותם בחברה.

אברהם נגוסה: צריכים לראות את הראייה הלאומית כפתרון טוב לאזרחים.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש שמשרד השיכון יתגייס.

אברהם נגוסה: שלא יישב בצד ויסתכל ויגיד שזה לא עניינו.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב שתעביר למשרד.

<קובי אריאלי: אנחנו נפעיל את הלחץ גם מהכיוון שלנו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: זיוה מקונן, בבקשה.

<זיוה מקונן-דגו: תודה רבה אדוני.

<זיוה מקונן-דגו: חבל שסמנכ"ל דיור במשרד הקליטה יצא כי רציתי להגיד לו, שלא רק במדינה דמוקרטית, אלא גם בשלטון של מנגיסטו הרודן, אף אחד לא שולט במחשבות של בני אדם.

<זיוה מקונן-דגו: זה שמאפשר לאנשים לחשוב ולשקול ולבחור את ההחלטות שלהם, אנחנו מאוד מודים לו ומעריכים.

<זיוה מקונן-דגו: לעצם העניין.

<זיוה מקונן-דגו: מבשרת ציון מה עושים עם הכסף ועם הקרקע שלדעתי היא ציבורית?

<זיוה מקונן-דגו: זה לא ענייננו וזה לא לדיון.

<זיוה מקונן-דגו: מחר, אם קק"ל ידרשו את הכסף שתרמו האחרים, אני לא יודע מה עושים.

<זיוה מקונן-דגו: לא ניכנס לזה, כי זאת לא הסוגיה.

<זיוה מקונן-דגו: הסוגיה היא העולים החדשים שנמצאים במרכז הקליטה הזה.

<זיוה מקונן-דגו: הם נמצאים פה עד 15 שנים, אדוני היושב ראש.

<זיוה מקונן-דגו: ישנם עולים חדשים שהעבירו אותם ממרכזי קליטה אחרים, כמו מטבריה ב-2010 כאשר סגרו אותו.

<זיוה מקונן-דגו: העבירו את האנשים האלה כחפץ.

<זיוה מקונן-דגו: זאת אומרת, לוקחים אותם ומעבירים אותם ממקום למקום, במקום לתת להם, לפי החלטת הממשלה, עד שנתיים להיות במרכז קליטה ואחרי שנתיים לעבור לדיור קבע.

<זיוה מקונן-דגו: מר יהודה אשר אמר בדיון פה בוועדה, שתחזוקה של מרכז קליטה אחד עולה מיליון דולר לשנה.

<זיוה מקונן-דגו: נכון, אדוני?

<זיוה מקונן-דגו: מיליון דולר לשנה.

<זיוה מקונן-דגו: משרד הקליטה מעביר לסוכנות היהודית, כולל השכירות, את כספי הציבור ולשכירות של המבנים האלה, מיליון דולר.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני, יש היום 17 מרכזי קליטה, יש בהם פחות מ-2,500 עולים.

<יהודה שרף: היא לא מדייקת.

<זיוה מקונן-דגו: 16 מרכזי קליטה.

<זיוה מקונן-דגו: שם שוהים כ-2,500 עולים חדשים.

<זיוה מקונן-דגו: בתפוסה מלאה יש מקום לעשרות אלפים.

<זיוה מקונן-דגו: משרד הקליטה מממן דירות ריקות בכל מרכזי הקליטה וכל זאת מכספי הציבור, שחביב קצת כל-כך מנסה להגן עליהם.

<זיוה מקונן-דגו: זאת אומרת, ההון לא עובר לאותם עולים חדשים שאמורים לקבל, לנצל אותו ולשפר את תנאי החיים שלהם, אלא מעבירים לאותם ארגונים שמשכירים.

<זיוה מקונן-דגו: אני מתייחסת לבית אלפא, איילת השחר.

אברהם נגוסה: יהודה אומר לי שהדירות האלה מחכות לעולים חדשים שיגיעו.

<אברה ידאנו: במבשרת ציון גם?

<יהודה שרף: לא.

אברהם נגוסה: זה לא כולל את מבקשת.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני.

<זיוה מקונן-דגו: אני כאדם פרטי רוצה להשכיר את הדירה שלי.

<זיוה מקונן-דגו: הדירה ריקה.

<זיוה מקונן-דגו: האם מישהו יכול לתת לי כסף על הדבר הזה?

<זיוה מקונן-דגו: איך זה יכול להיות שיש מאות דירות בכל מרכזי הקליטה ומשרד הקליטה מעביר כסף לסוכנות היהודית ולאותם הגופים ואילו פה, כדי לתת מענק של 90,000 שקלים ל-100 איש, הממשלה הזאת לא מתערבת?

<זיוה מקונן-דגו: איך זה יכול להיות?

<זיוה מקונן-דגו: זאת שערורייה שאין כמותה.

<זיוה מקונן-דגו: כספי ציבור מבוזבזים בהעברה להון, שגם קיבל כסף, קיבל תרומה לקרקע וכו'.

<זיוה מקונן-דגו: עכשיו לגמלאים ולקרן פנסיה שלו הם יכולים לממש אותם.

<זיוה מקונן-דגו: גם על זה שיש דירות ריקות בבאר-שבע, באיילת השחר ובכל מרכז קליטה והם מקבלים כסף.

<זיוה מקונן-דגו: אבל לתת לעולים החדשים להגדיל את המענק, הם לא מוכנים.

<זיוה מקונן-דגו: זה לא הגיוני.

<זיוה מקונן-דגו: זה שערורייתי, אדוני היושב ראש.

<זיוה מקונן-דגו: ב-90,000 לא רק שאי-אפשר לקנות דירה, בקושי רכב נורמלי אפשר לקנות.

<זיוה מקונן-דגו: 36,000 שמשרד האוצר מציע, זה בושה וחרפה, כי אי-אפשר לעשות שום דבר עם הכסף הזה.

<זיוה מקונן-דגו: מה שמצפים מעולים האלה, מהצעירים האלה, זה שהם יצאו לרחוב.

<זיוה מקונן-דגו: לקחת את האנשים שעברו מרסיטל בטבריה למבקשת ועכשיו למצוא להם פתרונות דיור לעוד מרכז קליטה?

<זיוה מקונן-דגו: למה?

<זיוה מקונן-דגו: אף אחד מכל הנוכחים פה ואף אחד שנמצא במרכז קליטה, לא רוצה להישאר עוד יום אחד במרכז קליטה.

<זיוה מקונן-דגו: אני שואלת עכשיו את כולם: האם יש פה מישהו שרוצה להישאר במרכז קליטה עוד יום?

<קריאה: דקה אנחנו לא רוצים.

אברהם נגוסה: זה ברור.

אברהם נגוסה: אף אחד לא רוצה להישאר, הם מבקשים לצאת.

<זיוה מקונן-דגו: הם מבקשים לצאת מהכספים נמצאים.

<זיוה מקונן-דגו: חבל שחביב הלך, כי הכסף שהוא מעביר למרכזי קליטה, לסוכנות היהודית, לכל הגופים שמטפלים ולשכירות, יכול ללכת לפתרון מיידי.

אברהם נגוסה: זיוה, אמרתי לפני שבאת שמשרד הקליטה הוא בעד המתווה של 90,000 לתת לצעירים.

אברהם נגוסה: הייתי בפגישה עם האוצר ומשרד הקליטה ומשרד האוצר מתנגד.

אברהם נגוסה: נציג האוצר בדרך.

<זיוה מקונן-דגו: הכספים שיש במשרד הקליטה כדי לתחזק את מרכזי הקליטה הריקים, שיתנו אותו.

<זיוה מקונן-דגו: שיעשו הסבה תקציבית.

<זיוה מקונן-דגו: הם יכולים לעשות את זה.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני, באחד הדיונים אמרת פתגם.

<זיוה מקונן-דגו: זה בדיוק הסיפור.

<זיוה מקונן-דגו: אדוני יכול לתרגם.

אברהם נגוסה: אמרתי פתגם באמהרית: כשהמרצע לא רוצה, אפילו את החמאה הוא לא חודר.

נחמן שי: הכוונה שאם הם לא רוצים לעשות, אז זה לא יקרה.

<זיוה מקונן-דגו: בדיוק.

אברהם נגוסה: זה מה שאמרתי ואני גם אומר את זה.

<זיוה מקונן-דגו: ההסבה התקציבית היא אפשרית.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מבקשים ודורשים, שלכל האנשים שנמצאים במרכז הקליטה במבשרת, שימצא להם דיור קבע ולא העברה, כולל אלה שהחתימו אותם בשכנוע.

<זיוה מקונן-דגו: אני מדברת על ה-113 שהחתימו אותם לעבור למרכז קליטה אחר.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מבקשים, אנחנו ניאבק ונהיה שם, כדי שאף אחד לא יעבור למרכז קליטה אחר, כי אין סיבה שיהיו במסגרות האלה עוד שנתיים ושלוש שנים.

אברהם נגוסה: אייאלו אללי, בבקשה.

אברהם נגוסה: תדברו בקיצור כדי שכולם יוכלו לדבר.

<אייאלו אללי: אני בארץ כמעט 13 שנים.

<אייאלו אללי: עברתי כמעט את כל ארץ ישראל.

<אייאלו אללי: בהתחלה הייתי באיבים.

<אייאלו אללי: אחר-כך העבירו אותי לנגב בניצנה.

<אייאלו אללי: מניצנה העבירו אותי לנצרת ומנצרת לטבריה ומשם למבשרת.

<אייאלו אללי: עכשיו אני גם לא יודע לאיפה מעבירים אותי.

<אייאלו אללי: אני יחיד.

אברהם נגוסה: הוא אמר שאם אתה בודד, מעבירים אותך לרחוב.

<אייאלו אללי: אני לא יודע לאיפה יזרקו אותי.

<אייאלו אללי: בלילה אני לא יכול לישון.

<אייאלו אללי: כל פעם באים ודופקים בדלת ואומרים שהזמן שלי אוזל ואני צריך לצאת.

<אייאלו אללי: זה איום, כל הזמן איום.

<אייאלו אללי: אם לא יכולים לתת פתרון, אני לא יודע למי לפנות.

אברהם נגוסה: כמה יחידים יש בכל הארץ?

<יהודה שרף: פחות מ-300 כולל מבשרת.

אברהם נגוסה: זה פחות מאלף.

<יהודה שרף: בסביבות 500 כולל מבשרת.

<זיוה מקונן-דגו: אגב, במשרד השיכון, רוב התקציבים למשכנתאות ליוצאי אתיופיה הם חוזרים לאוצר.

<זיוה מקונן-דגו: אף פעם יוצאי אתיופיה לא ניצלו עד הסוף.

<זיוה מקונן-דגו: כל פעם יש הבטחות שאי-אפשר לממש אותן והכספים חוזרים.

אברהם נגוסה: תמשיך.

<אייאלו אללי: הגעתי למבשרת ב-2009.

<אייאלו אללי: קיבלתי חדר.

<אייאלו אללי: זה לא חדר של בן אדם.

<אייאלו אללי: איזה חדר?

<אייאלו אללי: איזה בית?

<אייאלו אללי: תרנגול אפילו לא יכול להיות שם.

<אייאלו אללי: יש לי משפחה, יש לי אחיות, אחים, ברוך השם, אבל הם לא יכולים לבוא לקר אותי.

<אייאלו אללי: אפילו אין לי איפה לשים כיסא.

אברהם נגוסה: תודה, הנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: תודה רבה אברהם, תודה רבה לכולכם.

נחמן שי: אני גר במבשרת ואני מודע לעובדה שהמרכז פתוח הרבה שנים.

נחמן שי: אני כמובן התנגדתי לכל פתרון שהיה כרוך בגירוש יוצאי אתיופיה ממבשרת מכל רקע שהוא.

נחמן שי: אני מקווה שזה לא יקרה בסופו של דבר ושיהיה פתרון.

נחמן שי: כל פתרון צריך לקח בחשבון את הצרכים של המשפחות, בודדים וכל מי שמתגורר שם.

נחמן שי: אין לי ספק שהרעיון של מתן דיור קבע הוא הדרך הנכונה.

נחמן שי: אי אפשר להתגורר לנצח במרכזי קליטה, זה לא סביר.

נחמן שי: זה גדל משנה לשנה וזה הפך להיות דיור קבע.

נחמן שי: זה לא יכול להיות דיור קבע, זה לא מתאים.

נחמן שי: אני לא יודע אם זה גטו אבל זה לא מתאים.

נחמן שי: אלה דירות קטנות וצפופות.

נחמן שי: צריכה גם להיות איזו אינטגרציה ושילוב עם הסביבה, גם אם המשפחות רוצות לגור אחת ליד השנייה.

נחמן שי: אני חושב שבסוף האחריות צריכה ליפול על המדינה.

נחמן שי: אין מה לעשות, המדינה חייבת.

נחמן שי: אני רואה שכבר עברתם על זה ודנתם על זה.

נחמן שי: התסכול שלך הוא התסכול שלי.

נחמן שי: איכשהו לא מטפלים בבעיות השורש אלא מטפלים רק בבעיות היסוד.

נחמן שי: להוציא את הצעירים זה מסלול נהדר כדי שלאט לאט המרכזים יתרוקנו.

נחמן שי: הצעירים, כמו שהחבר דיבר, רוצים לבנות חיים משלהם.

נחמן שי: הם רוצים להקים משפחה, רוצים להביא ילדים, רוצים להתחיל חיים משלהם.

נחמן שי: חייבת להיות איזו עזרה בנושא של הדיור.

נחמן שי: אני יודע שיש משכנתאות אבל פה מדובר על איזה מענק שממש את כל השכירות לתקופה ארוכה יותר.

נחמן שי: מה שאתה תעשה אני אעמוד איתך בעניין הזה.

נחמן שי: אני יודע שאתה לוחם נחוש וחרוץ לטובת הקהילה של יוצאי אתיופיה ואני איתך בעניין הזה מכל בחינה שתרצה.

נחמן שי: דווקא בגלל שאני רואה את המצוקה ממש לפני העיניים במבשרת, אני מגויס לעניין הזה.

נחמן שי: תודה לכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: נמצא פה נציג האוצר.

אברהם נגוסה: אתה רוצה לשמוע עוד, או לדבר?

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר.

אברהם נגוסה: אני לא שואל אותך לגבי מבשרת.

אברהם נגוסה: עמדתכם ברורה, זה לא תלוי בתקציב, זה עניין בין משרד הקליטה לבעלי האדמה או הסוכנות.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול אותך דבר אחד שעלה פה מהדוברים.

אברהם נגוסה: ממילא להחזיק מרכז קליטה עולה הרבה כסף.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לצאת.

אברהם נגוסה: המדינה, מצד אחד, משלמת הון של כסף שכירות של מרכז הקליטה כשהרבה דירות ריקות.

אברהם נגוסה: המדינה משקיעה כספי ציבור, משלמת המון כסף למרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: מצד שני, המדינה אומרת שאין לה כסף לתת לכם 90,000 שקל מענק לפחות מ-500 יחידים בודדים.

אברהם נגוסה: היה פה מתווה, שגם האוצר וגם משרד הקליטה וגם משרד השיכון.

אברהם נגוסה: במקום לתת להם כל חודש 1,500 שקלים כל חודש במשך 5 שנים ואחרי 5 שנים הם חוזרים ומבקשים דיור קבע, מבקשים לקבל את הכסף למענק חד פעמי של 90,000 שקלים.

אברהם נגוסה: אז הם יקנו ויצאו ולא יחזרו אליכם עוד פעם.

אברהם נגוסה: האם זה לא פתרון גם למדינה וגם לצעירים?

אברהם נגוסה: אני אעדכן אותך ששלחתי מכתב עם ההחלטה של הוועדה.

אברהם נגוסה: באו נציגי משרד האוצר יחד עם סמנכ"ל משרד הקליטה ואמרו שהם מוכנים ללכת למתווה הזה.

אברהם נגוסה: אבל הם היו מוכנים לתת רק 36,000 שקלים ולא 90,000 שקלים.

אברהם נגוסה: הצעירים כמובן אומרים: מה נעשה עם 36,000 שקלים?

אברהם נגוסה: והם כמובן דחו את ההצעה הזאת.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו רוצים לשמוע ממך, האם יש לנו את ה-90,000 שקלים ואז הצעירים האלה יכולים לצאת ולהשתלב בחברה הישראלית?

<אייל מדר: אני רפרנט רווחה ורפרנט קליטה.

<אייל מדר: הנושא שמדובר נמצא תחת הטיפול של צוות שיכון.

<אייל מדר: איתם עשיתם את התהליך.

<אייל מדר: לא הייתי חלק מהתהליך.

<אייל מדר: אני יכול להעביר את מה שנאמר.

אברהם נגוסה: רפרנט קליטה זה בדיוק מתאים.

אברהם נגוסה: אנחנו מדברים על קליטה.

<אייל מדר: נכון, אבל הנושא הספציפי הזה, נמצא בטיפול צוות שיכון, בגלל שזה דיור.

<זיוה מקונן-דגו: האם אתם עוקבים לגבי התקציבים שמועברים למשרד הקליטה כדי לממן את השכירות של מרכזי הקליטה?

<זיוה מקונן-דגו: האם אתם יודעים שהון תועפות מועבר על דירות ריקות?

<אייל מדר: אנחנו עוקבים אחרי כל התקציבים.

<זיוה מקונן-דגו: זה בסדר שממשלת ישראל מתקצבת דירות ריקות על חשבון?

<זיוה מקונן-דגו: זה לא ייאמן.

אברהם נגוסה: זיוה, את אמרת את שלך ואני חזרתי על זה.

אברהם נגוסה: שאלתי אותו ובואי ניתן לו לענות.

<אייל מדר: כמו שאמרת, הוצע מתווה של שנתיים.

<אייל מדר: המתווה הזה לא התקבל.

<אייל מדר: הסיבות שבגינן משרד האוצר כרגע מתנגד לתת את כל הסכום, זה גם כי מדובר בהוצאה תקציבית שכרגע אין לה מקור וזה לא עומד בנומרטור.

אברהם נגוסה: לא, לא.

<אייל מדר: יש לה מקור עתידי אבל באותה שנה - - -

אברהם נגוסה: אל תביא לי את הנומרטור פה.

<זיוה מקונן-דגו: מ-2005 אנחנו דנים בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אני אומר לך, שהכסף הזה דווקא נמצא בתכנון כי זה 1,500 שקלים כל חודש למשך 5 שנים.

<אייל מדר: נכון, אבל זה כשזה מתוכנן לחמש שנים.

<אייל מדר: אבל אם עכשיו הכסף יוצא בשנה אחת, אז באותה שנה אין לה מקור תקציבי.

<אייל מדר: המקור התקציבי היה אמור להיות פרוס לחמש שנים.

<אייל מדר: אם עכשיו מוציאים את הכול בשנה אחת, אז באותה אין מקור.

<אייל מדר: זאת בעיה אחת.

אברהם נגוסה: זה לא הרבה כסף.

<אייל מדר: אני אומר את מה שנאמר לי.

<אייל מדר: אני לא בדקתי את זה לעומק.

<אייל מדר: אם תרצה, אפשר לתת תשובה מפורטת על-ידי צוות שיכון שיענה לכם.

<אייל מדר: אני אבקש, אין שום בעיה.

<אייל מדר: זאת הסיבה העיקרית.

<אייל מדר: הסיבה השנייה.

<אייל מדר: הרצון הוא באמת לתת אפשרות לאנשים לצאת למרכזי קליטה ולהגיע למצב שהם שוכרים דירה.

<אייל מדר: אולי לא תאהבו את התשובה הזאת, אבל ברגע שמביאים את הסכום כמענק, יכול להיות שחלק מהאנשים ירצו לחכות עד שיצברו מספיק הון עצמי כדי לרכוש דירה כי 90,000 שקלים זה לא הון עצמי מספק בשביל לרכוש דירה בשוק.

אברהם נגוסה: אני מבטיח לך שכולם מוכנים לצאת ורק מחכים לזה.

<אייל מדר: זה דווקא יכול לייצר תמריץ לאנשים דווקא להישאר ולחכות ולצבור עוד הון עצמי.

<אייל מדר: אנחנו רוצים לעודד יציאה ולהשתמש בכסף הזה שניתן לשכר דירה ולא לחכות להון העצמי הדרוש לקניית דירה.

אברהם נגוסה: יש לי פתרון לזה, תן לו לזמן מוגבל.

אברהם נגוסה: שישה חודשים, שנה, ארבעה חודשים.

אברהם נגוסה: מי שלא מנצל תוך חצי שנה אז הוא מאבד את הזכות.

אברהם נגוסה: אם אתה מגביל את זה, פתרת את הבעיה.

<אייל מדר: זה לא בסמכותי לפתור את העניין.

אברהם נגוסה: אני מציע לכם שתשקלו את הדברים.

<אייל מדר: אפשר לעשות דיון עם הצוות הרלוונטי ולהציע את הנושא.

<דנה גורדון שושני: אתה יכול להעביר אליהם והם יתייחסו וישיבו ליושב ראש לגבי ההצעה?

<אייל מדר: אני אבדוק.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל התייחסות בהקדם.

אברהם נגוסה: אי-אפשר להמשיך את הנושא הזה.

אברהם נגוסה: חייבים לפתור את הבעיה.

אברהם נגוסה: לא מדובר בהרבה כסף.

אברהם נגוסה: המדינה דווקא משלמת יותר מיליונים להחזקת מרכזי קליטה.

אברהם נגוסה: גם מבחינת שיקולים כלכליים זה יהיה זול למדינה להוציא את העולים החדשים במקום כל שנה לשלם למרכזי קליטה הון של כסף עבור בעלי האדמה.

<אורקו אבה: עליתי לארץ בגיל 15.

<אורקו אבה: אני משוחרר 5 חודשים, קצין בחיל תקשוב בדרגת סגן.

<אורקו אבה: אני תקוע כמו כל חברי באותה בועה כמה שנים.

<אורקו אבה: אני 9 שנים בארץ.

<אורקו אבה: כל עולה חדש מאתיופיה יודע שמרכז קליטה זה זמני.

<אורקו אבה: לא צריך לחזור מיליון פעם שזה זמני, אנחנו יודעים שזה זמני.

<אורקו אבה: אבל מה?

<אורקו אבה: אני עליתי בגיל 15.

<אורקו אבה: הייתי צריך ללמוד, הייתי צריך ללכת לצבא.

<אורקו אבה: לא היתה לי את האפשרות לחסוך הון עצמי ולצאת ממרכז קליטה, זה ברור.

<אורקו אבה: אתה תמיד משווה את הסיטואציה שלנו לבן שלך, הבן שלי אם היה ככה, הייתי נותן לו וכדומה.

<אורקו אבה: זה לא המצב.

<אורקו אבה: אתם אומרים שתיתנו לנו ואין לכם שום דבר, אין לכם עמוד שדרה.

<אורקו אבה: אתם אומרים 1,500 אבל עובדה שמקבלים 1,300.

<אורקו אבה: יש גם כאלה שלא מקבלים.

<אורקו אבה: מבטיחים להם הבטחה ופתאום הבן אדם לא משלמים לו.

<אורקו אבה: אז מאיפה?

<אורקו אבה: העיקר שהוא יצא ממרכז קליטה, זה הפתרון שאתם מציעים.

<אורקו אבה: כל הכבוד לכם.

<אורקו אבה: באמת, אני מוריד בפניכם את הכובע, לסוכנות היהודית, שהצלחתם לשכנע במסע הפחדה כל-כך מאסיבי על הזקנים שלנו.

<אורקו אבה: אמרת ש-113 חתמו.

<אורקו אבה: זה נכון, ברור שהם מפחדים.

אברהם נגוסה: הוא לא אמר את זה.

אברהם נגוסה: הם הסכימו לעבור למרכז קליטה.

<אורקו אבה: נכון, הם הסכימו.

<אורקו אבה: למה?

<אורקו אבה: אם מישהו יציע לי רחוב או מרכז קליטה אחר, ברור שאני אבחר במרכז קליטה אחר.

<אורקו אבה: אין לי אופציה אחרת.

<אורקו אבה: מה, אני אלך לרחוב?

<אורקו אבה: זה מצב חדש שהצלחתם לעשות.

<אורקו אבה: כל הכבוד לכם.

<אורקו אבה: אנחנו, בתור המנהיגים של מבשרת, אנחנו נילחם שהחתימות האלה שהחתמתם אותם, כשהם אל ידעו על מה חתמו בגלל הלחץ הפחדה והלחץ הנפשי שעשיתם להם.

<אורקו אבה: כל הכבוד, הצלחתם לשכנע אבל זה לא ייפתר ככה.

<אורקו אבה: לדעתי, צריך לקחת את האנשים האלה.

<אורקו אבה: האנשים האלה גם צריכים עוד טיפולים על מה דיברו איתם.

אברהם נגוסה: אני רוצה לחדד עם משרד השיכון בעניין ה-1,500 שקלים.

אברהם נגוסה: איך אתם רואים את זה?

<קובי אריאלי: אני אגיב למה שאמר כאן החבר.

<קובי אריאלי: הוא טען שהחבר שלו מקבל בפועל 1,300 שקלים במקום 1,500 שקלים שהובטחו.

<קובי אריאלי: כשנותנים סיוע בשכר דירה, לא משנה באיזו קבוצה מדובר, תמיד גובה שכר הדירה הוא 95% מגובה שכר דירה.

<קובי אריאלי: כרגע הוא עם שותף.

<קובי אריאלי: יכול להיות שבחוזה שלו זה משהו בסביבות 1,350 או 1,400 ולכן הוא מקבל בפועל 1,300 ולא 1,500.

<קובי אריאלי: אף פעם לא נותנים יותר מגובה השכירות.

אברהם נגוסה: אתה מדבר על גובה השכירות במרכז הקליטה?

<קובי אריאלי: לא.

<קובי אריאלי: הוא אמר שחבר שלו לקח את המענק שלן 1,500 שקלים ושכר דירה ובפועל הוא מקבל 1,300 שקלים.

<יהודה שרף: ושהמדינה גנבה ממנו 200 שקלים.

אברהם נגוסה: לא נתנה את מה שהבטיחה.

<קובי אריאלי: תמיד כשנותנים סיוע בשכר דירה, לא משנה באיזו קבוצה מדובר, תמיד נותנים עד 95% מהשכירות בפועל.

אברהם נגוסה: מ-1,500 שקלים אתם מורידים - - -

<קובי אריאלי: לא מורידים.

אברהם נגוסה: כיחיד, הוא לא יכול למצוא שכירות ב-1,500 שקלים, זה ברור.

<קובי אריאלי: אני מסכים.

אברהם נגוסה: אז למה אתם מחשבים לו 95%?

<קובי אריאלי: כך זה בכל קבוצות הסיוע.

<קובי אריאלי: כשאנחנו מעבירים את הסיוע בשכר דירה, הנוהל הוא שזה בגובה של 95% מגובה השכירות שמשולמת בפועל בחוזה.

<קובי אריאלי: זאת אומרת, אם הבן אדם מביא לי חוזה על 1,400, אני לא יכול לתת לו מעבר ל-1,400.

<קובי אריאלי: אנחנו נותנים 95%.

אברהם נגוסה: החוזה שאתה מקבל הוא לא חוזה של 1,500 שקלים.

אברהם נגוסה: בלתי אפשרי למצוא שכר דירה ב-1,500 שקלים.

אברהם נגוסה: מה הוא עושה?

אברהם נגוסה: הוא הולך עם חבר כשותף ויחד יש להם 3,000.

אברהם נגוסה: החוזה לפניך והתשלום הוא 3,000 שקלים.

<קובי אריאלי: לא.

<קובי אריאלי: אני נותן את הסיוע עבור אותו בחור.

<קובי אריאלי: זה שהוא הולך עם חבר שלו, אני לא יודע מי החבר.

<קובי אריאלי: אין קשר, לכל אחד יש את הזכאות שלו.

<קובי אריאלי: אני נותן את גובה הסיוע לפי מה שאותו אדם משלם.

<קובי אריאלי: בדרך-כלל שותפים זה בשני חוזים נפרדים.

<קובי אריאלי: אם הביאו חוזה משותף בסך 2,800 שקלים אז החצי שלו זה 1,400 שקלים ו-95%, זה מה שאני יכול לתת לו בפועל.

אברהם נגוסה: זה ממש לא יאומן, זה חדש.

<קובי אריאלי: זה לא חדש.

אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף?

<קובי אריאלי: זה לא עניין של הוגן.

אברהם נגוסה: זה לא דעתך, זה מה שאתם עושים.

<קובי אריאלי: נגיד שאותו חבר הוא יוצא מרכז קליטה והשני לא יוצא מרכז קליטה.

<קובי אריאלי: אין שום סיבה שאני צריך לממן חלק מהשכירות של החבר.

אברהם נגוסה: מי שלא יוצא ממרכז קליטה לא מקבל 1,500.

אברהם נגוסה: לכן, אין מצב שאחד יוצא והשני לא יוצא.

<קובי אריאלי: אני לא יודע מי השותף שלו.

אברהם נגוסה: הבנתי.

<קריאה: אני זכאי ל-1,500 שקלים, נכון?

<קובי אריאלי: אבל אם אתה מביא חוזה על 1,400, אתה מקבל 95%.

<קובי אריאלי: זה לא קשור ליוצא מרכז קליטה, כך זה לגבי כל הקבוצות שמקבלות סיוע.

אברהם נגוסה: הטיפול בנושא הזה הוא לא פה.

אברהם נגוסה: תנו לי לטפל בנושא הזה.

אברהם נגוסה: את זה לא ידעתי וטוב שאני יודע את הדבר הזה.

אברהם נגוסה: אני כל הזמן יודע שאמרו שמי שיוצא מקבל 1,500 שקלים.

אברהם נגוסה: עכשיו מתברר שמתוך ה-1,500 גונבים לו 200 שקלים.

<קובי אריאלי: זה ממש לא גונבים לו.

<קובי אריאלי: אם משרד השיכון מממן – - שנייה, אני רוצה להגיב על זה כי זה לא נשמע טוב, בטח לא בפורום הזה.

<קובי אריאלי: משרד השיכון דואג רק להיבט הדיורי נטו והוא לא צריך לתת מעבר.

<קובי אריאלי: אם אדם מביא חוזה בסך 1,400 שקלים, אין שום סיבה שהוא יקבל מעבר.

אברהם נגוסה: אבל זה לא הוסבר לעולים כשאמרו להם לצאת.

אברהם נגוסה: כשאני עושה משא ומתן הרבה שנים בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אף פעם לא ציינו את הנושא הזה וגם העולים לא ידעו מזה.

אברהם נגוסה: כשאתה נותן, אתה מוריד לו 200 שקלים.

<קובי אריאלי: זה לא מוריד לו.

<קובי אריאלי: זה 95% ממה שהוא מציג.

אברהם נגוסה: הבנתי, זאת הורדה.

<קובי אריאלי: עד 1,500 שקלים אבל לא יותר מ-95% מגובה השכירות.

אברהם נגוסה: הוא מדבר על הכללים.

<קובי אריאלי: אמרתי שזה בכל קבוצות הסיוע.

אברהם נגוסה: אם צריך לפעול לתיקון, אז אנחנו נפעל לשינוי הכללים האלו.

אברהם נגוסה: נראה אם אפשר לעשות את זה.

אברהם נגוסה: את הדיון נעשה במקום אחר.

אברהם נגוסה: לא נפתור עכשיו את הבעיה.

<אורית יפת: אדוני, הבעיה היא לא רק מה נותנים אלא מה מסבירים לאנשים ומה הם יודעים.

<אורית יפת: אמר כאן בצדק הבחור, על אנשים שבפירוש נאלצו כנראה להסכים לעבור למרכזים אחרים, רק בגלל שאומרים להם שהמרכז ייסגר והם ימצאו את עצמם ברחוב.

<אורית יפת: אנשים רוצים איזו מידה של וודאות.

<אורית יפת: אני מאמינה שרובם זאת לא באמת הסכמה מדעת, לא הסכמה חופשית.

<אורית יפת: הם פשוט בלחץ ומפוחדים.

<אורית יפת: אני חושבת שבנושא הזה צריך לאפשר לאנשים להבין איפה הם עומדים.

אברהם נגוסה: בשביל זה אנחנו מקיימים דיונים פה, כדי שהאנשים האלה לא ילכו לרחוב.

<אורית יפת: זה לא שלא יצאו לרחוב, אלא שלא יסכימו למשהו שהוא לא באמת בהסכמתם.

<אורית יפת: אין להם ברירה.

<אורית יפת: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה, אבל זאת לא הסכמה.

<אורית יפת: מנגשה למה, בבקשה.

<מנגשה למה: אני גר במרכז קליטה במבשרת ציון.

<מנגשה למה: פניתי גם לחבר הכנסת נחמן שי שהיה פה.

<מנגשה למה: פניתי גם לחבר הכנסת אברהם נגוסה.

<מנגשה למה: מ-2007 אני נלחם כדי לקנות דירה.

<מנגשה למה: אחרי כל הבלגאן הזה הם תבעו אותי בסוף.

<מנגשה למה: הם מעלים לי את שכר הדירה מ-125 שקלים ל-1,500 שקלים.

<מנגשה למה: אני פונה לחברה ושואל למה אני צריך לשלם 1,500 שקלים?

<מנגשה למה: הם ענו: הם אמרו לנו שאתה צריך לשלם.

<מנגשה למה: אחר-כך ניסיתי לפנות לכל הגורמים במשרד הקליטה ובסוכנות היהודית ופשוט בלי תשובה.

<מנגשה למה: כל הדלתות נטרקו בפני ולא יכולתי לפנות לאף אחד.

<מנגשה למה: בסוף לא היתה לי ברירה והלכתי למשפט.

<מנגשה למה: הם כבר הכינו את הקרקע ולא היה לי סיכוי גם במשפט.

<מנגשה למה: זרקו אותי ממרכז הקליטה.

<מנגשה למה: עכשיו אומרים לי: אמרו לנו לפנות אותך ואנחנו לא אחראים על הזכאות שלך.

<מנגשה למה: בדיוק כשבאן לפנות אותי למחרת, מר חביב קצב, מאשר לי משכנתא.

<מנגשה למה: משכנתא שהיא בהלוואה, בלי מענק ובלי כלום.

<מנגשה למה: גם לזה פניתי ולא קיבלתי שום תשובה.

<מנגשה למה: אני אומר שכל הדיונים שאנחנו יושבים פה, זה לא עוזר בכלום, לא עוזר בכלום.

<מנגשה למה: אנחנו יוצאים מפה והכול נשכח.

<מנגשה למה: הם יורים במי שהם רוצים.

<מנגשה למה: יש אנשים שיושבים ומסתתרים מאחורי משרד הקליטה ויורים עלינו.

<מנגשה למה: אנחנו המטרה.

<מנגשה למה: אני עם הילדים שלי ועם אשתי אני בשכירות עכשיו.

<מנגשה למה: ככה אני צריך להמשיך את החיים?

<מנגשה למה: ככה אני יכול לתת לילדים שלי כדי שהם יתקדמו בחיים?

<מנגשה למה: לא.

<מנגשה למה: אם אתם עכשיו יושבים פה ושומעים את כל הדברים האלה ואתם לא מתקדמים לאיזה צעד, פשוט יחכה לכם משהו שיעשו.

<מנגשה למה: אני גם לא מצליח לצאת מזה.

<מנגשה למה: לא רק מפינוי יש הוצאה לפועל.

<מנגשה למה: אני מכל העולים צריך לשלם 1,500 שקלים.

<מנגשה למה: אנחנו פה אומרים את הדברים והולכים.

<מנגשה למה: סליחה שאני מאריך בדברים, אבל זה כואב.

<מנגשה למה: אף אחד לא שומע.

<מנגשה למה: אני גם פניתי אליך כמה פעמים וגם אתה לא הצלחת לקבל תשובה.

אברהם נגוסה: כתבתי הרבה מכתבים, אתה צודק.

אברהם נגוסה: משרד הקליטה לא מוכנים לפתור את הבעיה.

<מנגשה למה: אין חוק במדינת ישראל?

אברהם נגוסה: אתם שומעים את מה שנציגי המשרד אומרים.

אברהם נגוסה: אני לא יכול לקבל החלטה.

אברהם נגוסה: אני יכול לקיים את הדיון כדי שתשמיעו את הכאב שלכם ואת הקולות שלכם ואז אנחנו ממשיכים פה.

<מנגשה למה: אבל אנחנו פה כבר 7 שנים.

<מנגשה למה: מ-2007 אני נלחם.

<מנגשה למה: בסוף קיבלתי תביעה ב-2011 ואז מה חיכה לי?

<מנגשה למה: פינוי.

<מנגשה למה: עכשיו אנחנו גם יכולים להמשיך לדבר, אבל הם יהרגו את מי שהם רוצים.

<מנגשה למה: הם יורים, כל פעם יורים למי שהם רוצים.

<מנגשה למה: גם משרד השיכון.

<מנגשה למה: הגשתי בבנק טפחות בקשה לממש את המשכנתא.

<מנגשה למה: משרד השיכון כותב להם שזאת הלוואה וזאת לא משכנתא.

<מנגשה למה: ברגע שאתה מקבל הלוואה זה לא מספיק.

<מנגשה למה: כמה עולה דירה היום?

<מנגשה למה: הרבה כסף.

<מנגשה למה: מה אומר משרד השיכון?

<מנגשה למה: לא מעניין אותנו.

<מנגשה למה: אתה לא קיבלת משכנתא.

<מנגשה למה: אתה לא עולה, קיבלת הלוואה של 300,000 שקלים אז תקנה עם זה.

<מנגשה למה: הלוואה אתה לא יכול לקבל מהבנק.

אברהם נגוסה: משכנתא זאת הלוואה.

אברהם נגוסה: אתה מדבר על זה שלא קיבלת מענק.

אברהם נגוסה: משכנתא זאת הלוואה.

אברהם נגוסה: אתה מסביר שלא קיבלת מענק כמו עולים חדשים.

אברהם נגוסה: אמרו לך לקחת הכול הלוואה של משכנתא.

אברהם נגוסה: זה מה שאתה אומר.

<מנגשה למה: זה לא הכול.

אברהם נגוסה: אני יודע שנתנו לך משכנתא.

אברהם נגוסה: הם לא רוצים לתת לך את המענק של העולים החדשים.

אברהם נגוסה: זאת הבעיה.

<מנגשה למה: למה הם לא רוצים לתת לי?

<מנגשה למה: זה מה שאני שואל.

<מנגשה למה: הם אומרים לבנק טפחות שזאת הלוואה.

<מנגשה למה: ברגע שאתה לוקח הלוואה, אז לא תקבל גם מהבנק.

אברהם נגוסה: כמה שנים אתה בארץ?

<מנגשה למה: 15 שנים בארץ.

<מנגשה למה: מ- 2007 אני במלחמה על שכר הדירה.

<מנגשה למה: מה אמרו לי אז?

<מנגשה למה: אתה יש לך בעיה ואתה לא יכול לקבל משכנתא.

<מנגשה למה: אני אשם שחיכיתי מ-2007 במרכז הקליטה הזה?

אברהם נגוסה: שאלתי לגבי השנים מכיוון שעד 15 שנה הזכות שלך כעולה חדש לקבל משכנתא מוגדלת היא נשמרת.

אברהם נגוסה: נציג משרד השיכון, אני צודק?

אברהם נגוסה: 15 שנים הוא יכול לקבל את המשכנתא.

אברהם נגוסה: הוא נשוי פלוס 3.

אברהם נגוסה: הם כעת חמישה נפשות.

אברהם נגוסה: לפי הנוהל, מי שעולה עד 15 שנים וחמש נפשות, הוא מקבל 337,000 שקלים.

אברהם נגוסה: זה מענק ומשכנתא ביחד כאשר הרוב הגדול זה מענק.

אברהם נגוסה: הוא אומר שהוא לא קיבל את זה.

אברהם נגוסה: במקום זה, אמרו לו לקחת משכנתא רגילה כמו ותיקים.

אברהם נגוסה: למה לא מגיע לו את המשכנתא?

<קובי אריאלי: לא הבנתי.

<קובי אריאלי: אתה 15 שנה כרגע?

<מנגשה למה: כן.

<קובי אריאלי: מתי רצית לקחת הלוואה, ב-2007?

<מנגשה למה: לא.

<מנגשה למה: מ-2007 ניסיתי.

<מנגשה למה: הם לא רצו לתת לי את האישורים.

<מנגשה למה: ב-2016 מר חביב קצב אישר לי את המשכנתא.

<קובי אריאלי: אני לא יודע, זה תלוי - - -

אברהם נגוסה: יש לי את המכתב.

אברהם נגוסה: כשאמרו לו לצאת ממרכז הקליטה, נתנו מכתב התחייבות ואמרו שמגיע לו משכנתא.

אברהם נגוסה: אני לא יודע אם זה של עולים או רגיל.

אברהם נגוסה: יש לי את המכתב.

<קובי אריאלי: בסדר, זאת השאלה, האם זאת משכנתא של עולים.

<קובי אריאלי: ב-2016 הוא כבר היה ותיק.

אברהם נגוסה: לא, כי הוא אומר שעכשיו זה 15.

אברהם נגוסה: מה שלא מגיע לו זה מעבר ל-15.

<קובי אריאלי: ב-2016 הוא עדיין היה ב-15 שנה?

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה בדוק.

אברהם נגוסה: על פי ההסכם הזה הוא יצא והלך לבנק.

אברהם נגוסה: הבנק אמר לו: סליחה, זה לא מגיע לך, מגיעה לך משכנתא רגילה, תיקח משכנתא רגילה.

אברהם נגוסה: הוא פנה אלי.

אברהם נגוסה: בצירוף המכתב של חביב קצב פניתי למרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: התחייבתם לזה, למה עכשיו הוא לא מקבל?

<קובי אריאלי: אני צריך לבדוק מקרה כזה.

אברהם נגוסה: אני אשמח.

<קובי אריאלי: זה גם קשור לעמידות של אותו זכאי למשכנתא.

אברהם נגוסה: אני אתן לך את המכתבים, יש לי אותם במשרד.

אברהם נגוסה: אני אשמח מאוד לבדוק.

אברהם נגוסה: גם אשתו וגם הוא הם עולים חדשים ויש להם תעודת עולה.

<קובי אריאלי: אני אבדוק.

<קובי אריאלי: אני לא יכול לתת תשובה כשאין לי את כל הפרטים.

אברהם נגוסה: בוודאי, אני לא אצפה.

אברהם נגוסה: אני אתן לך את האינפורמציה.

<קובי אריאלי: רק אציין שמי שעובד 15 שנה, יש היום תכנית של 600,000 שקלים בהלוואה.

<קובי אריאלי: זה אחרי 15 שנה.

אברהם נגוסה: זה משהו אחר.

<קריאה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: זה משהו אחר.

אברהם נגוסה: הוא כבר יצא ואתה עדיין במרכז קליטה.

<מנגשה למה: מר יהודה שרף אמר עכשיו שאנחנו יושבים שם 13 שנה.

<מנגשה למה: מי צריך לתת את הפתרון?

<מנגשה למה: כשאנחנו מבקשים ולא מקבלים פתרון, אנחנו נלך להשכיר דירה או נחיה ברחוב.

<מנגשה למה: רק בגלל שאין אפשרות אנחנו נשארים במרכז הקליטה.

<מנגשה למה: בסוף גם מגיע פינוי.

אברהם נגוסה: מנגשה, הנקודה ברורה.

אברהם נגוסה: אחרים ידברו ואנחנו צריכים לסכם את הדיון.

<אדמסו מנגיסטו: (נושא דברים בשפה האמהרית).

אברהם נגוסה: אני אתרגם: אנחנו מתחננים כל הזמן ושואלים ולא מקבלים פתרונות.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להתאחד כולנו ביחד, גם עולים חדשים וגם וותיקים ולהיאבק על זכויותינו.

אברהם נגוסה: זה בקיצור, במשפט אחד.

<טלהון טרקה: אני ממבשרת.

<טלהון טרקה: הייתי במרכז קליטה בבאר שבע והעבירו אותי למבשרת.

<טלהון טרקה: עליתי בגיל 14.

<טלהון טרקה: כמובן שרוב הצעירים כמוני, לא יכולנו לחסוך וגם לא יכולנו להגיע לסכום מסוים כדי להשכיר.

<טלהון טרקה: הייתי חייל בודד, עליתי לבד בלי הורים.

<טלהון טרקה: לא היתה לנו אפשרות להיעזר בהורים או במשפחה.

<טלהון טרקה: אין לנו את זה.

<טלהון טרקה: בגלל זה אנחנו מבקשים ממשרד הקליטה ומהסוכנות היהודית, ממדינת ישראל ומהממשלה.

<טלהון טרקה: אם משרד הקליטה והסוכנות היהודית לא יכולים לפתור את הבעיה, אז שהמדינה תיתן לנו פתרון.

<טלהון טרקה: לא באנו לארץ בשביל לעבור ממרכז קליטה למרכז קליטה.

<טלהון טרקה: כבר היינו גם באדיס, עברנו משכירות לשכירות.

<טלהון טרקה: אנחנו לא רוצים את השכירות.

<טלהון טרקה: גם עכשיו אחרי מרכז הקליטה אנחנו לא רוצים שכירות.

<טלהון טרקה: תנו לנו מה שמגיע לנו לפי החוק.

<טלהון טרקה: אנחנו לא מבקשים מעבר לחוק.

<טלהון טרקה: זה מה שאני מבקש.

<טלהון טרקה: אתם יכולים לראות את המבוגרים, את הסבים והסבתות.

<טלהון טרקה: אין מצב להעביר אותם למרכז קליטה אחר.

<טלהון טרקה: אנחנו ב-2017.

<טלהון טרקה: אם הייתם שואלים אותי בשנת 1990, אולי הייתי אומר לכם שכן.

<טלהון טרקה: עכשיו, במצב כזה, כמו שאתם רואים שכמעט חצי מהם עם מקל ועם כיסא גלגלים, בקושי הגיעו לפה.

<טלהון טרקה: אנחנו רצינו שתראו אותם פיסית ולא רק לדבר.

<טלהון טרקה: אף אחד לא בדק את הנושא הזה של מרכז הקליטה ובא לראות אותם.

<טלהון טרקה: יש שם מדריכים, אבל אף אחד לא פונה אליהם.

<טלהון טרקה: אני רק אומר למדינה שתיתן פתרון גם לפתרון, שיהיה להם איזה מקום מסוים שיכולים לחיות בו כמו שצריך ושלא כל אחד יגדיר לי מה הולכים לעשות.

<טלהון טרקה: אם צריך טיפולים, ברוך השם, המבוגרים האלה הם ההורים שלנו, הסבים שלנו.

<טלהון טרקה: הילדים שלהם בטוח נלחמים בעד המדינה הזאת.

<טלהון טרקה: אני מקווה שיהיה פתרון.

<טלהון טרקה: משפט אחרון: לא רק פינוי אלא שכל אחד ילך לאן שהוא רוצה לפי החוק.

<טלהון טרקה: אני פונה למדינה כי פנינו לכל הגופים שצריך ולא קיבלנו את התשובה.

<טלהון טרקה: אני פונה למדינה למי שקשור, שיתייחס אלינו כבני אדם.

<טלהון טרקה: אני אומר את זה מכל הלב.

<טלהון טרקה: יכול להיות שאתם שומעים את הפעימות שלי, אני מתרגש, אין מה לעשות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ששת קסאו, בבקשה.

<ששה קסאו: (נושאת דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני מתרגם: היא אומרת שהיא חיה מקצבת נכות.

אברהם נגוסה: היא נכה, יש לה ילדים.

אברהם נגוסה: היא אומרת שיש הרבה שלא הצליחו להגיע כי קודם כל הם לא מסוגלים להגיע לפה כי הם בכיסא גלגלים, יש להם מקל.

אברהם נגוסה: האנשים האלה נמצאים היום בחרדה, כי העובדים הסוציאליים מגיעים אלינו ואומרים לנו שאם לא תסכימו לצאת, הילדים שלכם לא יקבלו חינוך.

אברהם נגוסה: הם עושים עלינו לחץ.

אברהם נגוסה: היא אומרת, לי למשל, נתנו לי אישור לקבל בית של עמידר בירושלים.

אברהם נגוסה: אחר-כך סגרו אותי ואמרו שלא.

<קריאה: לא נותנים לה את המפתח.

<ששה קסאו: (נושאת דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אני מתרגם: היא אומרת שבמקום לצאת לדיור ציבורי אז עכשיו משכנעים אותה לעזוב למרכז קליטה.

<יהודה שרף: לא יכול להיות.

אברהם נגוסה: זה מה שהיא אומרת.

אברהם נגוסה: היא אומרת: קיבלתי אישור, אני מחכה לצאת לדיור קבע בירושלים לעמידר.

אברהם נגוסה: פתאום באים עכשיו ואומרים לי שאם אני לא אחתום לצאת הילדים שלך לא יקבלו חינוך.

אברהם נגוסה: זה מה שהיא אמרה, אני מתרגם.

<יהודה שרף: אני ארשום, אני אבדוק את זה.

<יהודה שרף: אם היא זכתה לדיור ציבורי אז בטח שהיא לא צריכה להיות במרכז קליטה.

<יהודה שרף: אני רואה את זה בפעם הראשונה.

<יהודה שרף: אפשר לצלם את זה?

<ששה קסאו: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: אה, הם אמרו לה שאין.

<ששה קסאו: (מדברת באמהרית)

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<ששה קסאו: (נושאת דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<ששה קסאו: (נושאת דברים בשפה האמהרית(

אברהם נגוסה: אני מתרגם: בגלל המצב הפיזי שלה, הם מצאו לה דירה בקומה שנייה עם מעלית.

אברהם נגוסה: אחר-כך אמרו שזה קטן מידי בשבילה, אז אנחנו נחפש לך דירה אחרת ובינתיים תלכי למרכז קליטה בבאר-שבע עד שנמצא לך.

<יהודה שרף: הבנתי.

<יהודה שרף: למה היא מצפה מאיתנו?

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<ששה קסאו: (נושאת דברים בשפה האמהרית).

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) אני מתרגם: הם שלושה והדירה היא בת 3 חדרים.

אברהם נגוסה: למה זה קטן?

<יהודה שרף: שתגיד שהיא רוצה אותה.

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) תסתכל, אתה הבנת?

אברהם נגוסה: הם שלושה נפשות.

<קובי אריאלי: כבוד היושב ראש, הזכאות של הדיור הציבורי במשרד השיכון ובמשרד הקליטה זה זכאויות שונות.

<קובי אריאלי: אני לא מכיר את הקריטריונים שלהם אבל אני יודע שהם שונים משלנו.

<קובי אריאלי: גם המכתב הוא ממשרד העלייה והקליטה.

<קובי אריאלי: אותו דבר לגבי החבר עם המשכנתא.

<קובי אריאלי: ממה שקראתי אני מבין שאמרו לו לקחת כוותיק ולא כעולה?

<קובי אריאלי: נכון, אמרו לך לקחת משכנתא של ותיקים ולא של עולים.

<קובי אריאלי: הוא רצה לקחת משכנתא של עולים כי התנאים שם יותר טובים.

<קובי אריאלי: אני רואה פה את המענה של חביב קצב.

<קובי אריאלי: זה גם לא קשור למשרד השיכון, כי זאת ועדה שמתנהלת אצלם.

<קובי אריאלי: הוא כותב שהוא מוכן להאריך את הזכאות עד 31.1.2017.

<קובי אריאלי: שני הדברים האלה זה קריטריונים שנאמדים במשרד הקליטה ולא במשרד השיכון.

<קובי אריאלי: עוד דבר עליו דיברתי עם היועצת ואני רוצה לחדד את מה שאמרתי קודם.

<קובי אריאלי: כמו שאמרתי קודם לכן, משרד השיכון משמש כצינור להעברת הכספים לעניין העולים.

<קובי אריאלי: זה לפי החלטה של משרד האוצר.

<קובי אריאלי: לגבי גובה השכירות של 1,500 שקלים, אני אבהיר.

<קובי אריאלי: המענק הוא 1,500 שקלים, אך לא יותר מ-95% מגובה שכר דירה.

<קובי אריאלי: אני אתן דוגמה.

<קובי אריאלי: עולה שיביא חוזה על 1,000 שקלים הוא יקבל בפועל 950 שקלים.

<קובי אריאלי: שוב, הנוהל הזה זה משהו שקיים שנים בכל תכניות הסיוע.

<קובי אריאלי: זה נוהל שקבוע גם עם משרד האוצר וזה לא קשור ספציפית ליוצאי מרכז קליטה כזה או אחר.

אברהם נגוסה: את זה אני הבנתי, לכן אמרתי שזה לא הפורום.

<קובי אריאלי: רציתי לתת עוד דוגמה מספרית כדי שכלל האנשים שנמצאים כאן יבינו.

אברהם נגוסה: הבנתי את זה.

אברהם נגוסה: אני לא חשבתי שעל 1,500 חל נוהל כזה, כי כל הזמן נאמר להם 1,500 שקלים.

<קובי אריאלי: אם אותו בחור היה פונה, היו מסבירים לו.

אברהם נגוסה: איך אתה מסביר את האישור של עמידר?

אברהם נגוסה: היא קיבלה אישור שלושה חדרים לשלוש נפשות ופתאום, אחרי שנתנו לה את האישור, אומרים לה שזה קטן בשבילה ושיחפשו לה משהו אחר.

אברהם נגוסה: היא לא אמרה שזה קטן בשבילה.

אברהם נגוסה: היא רוצה את הדירה.

אברהם נגוסה: איזה משחק עושים את זה?

אברהם נגוסה: אתה רואה את האישור.

<קובי אריאלי: אני יודע איך זה עובד במשרד השיכון.

<קובי אריאלי: אם המשפחה מתרחבת, אז יש רשימת המתנה למעבר לדירה שהיא יותר גדולה.

<קובי אריאלי: כנראה שגם כאן זה המקרה.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: לשלושה נפשות לא יתנו ארבעה חדרים, זה ברור.

<קובי אריאלי: זה ברור.

<קובי אריאלי: אני באמת לא מכיר את הקריטריון שלהם ולכן אני לא אענה במקומם.

אברהם נגוסה: אנחנו נבדוק מול משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

<ששה קסאו: תודה רבה.

<אלמיו טבבה: (נושא דברים בשפה האמהרית)

אברהם נגוסה: (נושא דברים בשפה האמהרית) אני אתרגם: הוא אמר שהמדינה או הממשלה צריכה לחשוב.

אברהם נגוסה: אנחנו עלינו לפה להיות אזרחים שווים בין שווים ולא להיסגר ולהיות נבדלים ובמקום סגור.

אברהם נגוסה: זה קל מאוד להגיד לנו להתגייס.

אברהם נגוסה: לא באנו רק לשרת את המדינה.

אברהם נגוסה: אנחנו גם רוצים שהמדינה תשרת אותנו ותיתן לנו את הזכויות שלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו באים לפה, מעלים שאלות, אין לנו פתרונות.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים שהממשלה כולה צריכה לחשוב, תיתן לנו פתרונות, לתת לנו זכויות, לשלב אותנו בתוך החברה הישראלית ולא להזניח את הדרישות שלנו כל הזמן.

אברהם נגוסה: זה בקיצור מה שהוא אמר.

אברהם נגוסה: אני רוצה לסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני שוב מתנצל מהחברים שרוצים לדבר אבל אי-אפשר להמשיך יותר.

אברהם נגוסה: הסיכום שלנו: בעניין מבשרת ציון.

אברהם נגוסה: ועדת עלייה וקליטה קוראת למשרד הקליטה, לסוכנות היהודית לזנוח לאלתר את הרעיון ואת התכנית של פינוי שתכננו בספטמבר 2017.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת לעבוד בשיתוף פעולה עם כל המשרדים הרלוונטיים למציאת פתרון להשאיר את העולים עד יימצא פתרון דיור קבע לכל התושבים במרכז הקליטה.

אברהם נגוסה: זה בנוגע למבשרת ציון.

אברהם נגוסה: בנושא יחידים בכל מרכזי הקליטה.

אברהם נגוסה: ועדת עלייה וקליטה שוב ושוב קוראת למשרד האוצר, למשרד השיכון ולמשרד הקליטה לקבל את המתווה של הפיכת מענק חד פעמי של 90,000 שקל ולתת ליחידים כמענק חד פעמי למציאת פתרון קבע ליחידים שנמצאים בכל מרכזי קליטה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר שצריך לקחת אחריות לפתור את הבעיה במובן החיובי ולהסתכל לטובת שילובם של העולים החדשים ממרכזי קליטה, שהם היום סגורים ונבדלים מהחברה הישראלית, לשילובם בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה רבה, הישיבה נעולה.