ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 522, 2017-05-29 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום 29 במאי 2017, ד' בסיוון התשע"ז, השעה 9:05.

אלי אלאלוף: על סדר-היום הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 18), התשע"ז-2017, מ/1122, הצעת חוק שהוגשה על-ידי מספר חברי כנסת: מרדכי יוגב, חמד עמאר, רוברט אילטוב, אורלי לוי אבקסיס, ענת ברקו, עודד פורר – כל הסיעה בבת אחת – יוליה מלינובסקי, איציק שמולי, שולי מועלם-רפאלי, מיקי לוי וסתיו שפיר.

אלי אלאלוף: בדיון הקודם ביקשנו מהאוצר להעביר לנו את הדוח על העודפים של הקרן בשנים הקודמות.

אלי אלאלוף: ביקשנו חמש שנים; קיבלנו ארבע שנים.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתתקנו בשורה האחרונה: ההעברה לא נעשתה ב-2017 אלא בשנת 2014.

אלי אלאלוף: כפי שאתם רואים הניצול – במקומות שנתנו לנו - הוא 98%, 96% ו-91%, דהיינו כולם מעל 85% וזה מוכיח שהניצול הוא כמעט אופטימלי.

אלי אלאלוף: היתרות, כפי שצוין פה, עברו כולן בדצמבר, חוץ מאשר ב-2017 שהועברו כבר במרץ, וזה מה שביקשנו - שתעשו מאמץ להעביר את זה בהקדם.

אלי אלאלוף: אם זה יהיה כתוב בנוסח אז נדון בזה עכשיו, כי את ההסכמה העקרונית קיבלנו בדיון הקודם, אבל כרגע אמרו לי שהאוצר לא רואה את זה בעין יפה ורוצה לדבר על הנקודה הזאת.

אלי אלאלוף: אני מבקש שנעשה את זה כשנגיע לסעיפים, ברשותכם.

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להעיר הערה כללית?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אז קודם כול, תודה, ליאור בראון, על זה שהמסמך הגיע בין שתי הישיבות.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נמשיך בקריאה.

<ענת מימון: הגענו לסעיף 5 להצעת החוק, אבל אני רוצה להציג שינויים שהכנסנו בסעיפים שהכנסנו בסעיפים שכבר קראנו בעקבות הדיון שהיה.

<ענת מימון: הנוסח שמונח בפניכם כולל ב"עקוב אחר שינויים" את השינויים ששולבו.

<ענת מימון: בסעיף 1 להצעת החוק, שמתקן את סעיף ההגדרות, כמו שהוער על-ידי נציגי הרשות לשירות אזרחי, היה את חוק שירות אזרחי שחוקק ב-2017 ובעקבות התיקון שנעשה יש כל מיני שינויי מונחים שצריך לעשות.

<ענת מימון: אתם רואים בסעיף 1 גם את ההגדרה של "שירות לאומי אזרחי" שהתאמנו, גם את ההגדרה של "שירות לאומי אזרחי במסלול ביניים" ו"שירות לאומי אזרחי במסלול מפוצל".

<ענת מימון: בעקבות זה יש גם שינויי מינוח בסעיפים 9 ו-10 ויש עוד כמה שינויים לשוניים, ואנחנו מבקשים מהוועדה להסמיך אותנו, ככל שנגלה עוד שינויים של מונחים, שנכניס את זה.

<ענת מימון: זה בעקבות התיקון של חוק שירות אזרחי.

<ענת מימון: כנ"ל בהגדרה של "חייל משוחרר בודד", שזה כבר לא "הרשות לשירות לאומי אזרחי" אלא קוראים לה "הרשות לשירות אזרחי".

<ענת מימון: ההגדרה של הרשות לשירות אזרחי היא כהגדרתה בחוק שירות אזרחי.

ענת ברקו: זאת אומרת, יותר לא קוראים לזה "שירות לאומי אזרחי" רק "שירות אזרחי".

ענת ברקו: המילה "לאומי" ירדה מהלקסיקון?

<ענת מימון: יש עדיין שירות לאומי אזרחי.

<ענת מימון: אבקש יואב יסביר.

ענת ברקו: אני לא מבינה.

<יואב ארבל: בחוק שעבר לפני חודשיים יש מונח כללי – "שירות אזרחי" – שכולל בתוכו את המסלולים השונים: שירות לאומי רגיל, שירות לאומי אזרחי לחרדים.

<יואב ארבל: זה מונח סל שכולל בתוכו את כל המונחים.

<יואב ארבל: ככה זה בחוק החדש.

<ענת מימון: בעבר המונח "שירות לאומי אזרחי", השתמשו בו בשביל לכלול את סוגי השירות.

<ענת מימון: כרגע, בגלל שעשו מונח סל שכולל בתוכו את כל הסוגים שהגדירו – גם סוגים חדשים – אז אנחנו קוראים "שירות אזרחי", שכולל בתוכו גם את השירות הלאומי.

ענת ברקו: כל הסוגים שהגדירו לא נכללים תחת הקטגוריה של "שירות לאומי"?

<ענת מימון: לא.

<ענת מימון: זה כולל גם שירות לאומי אזרחי, שירות לאומי וכן הלאה.

אלי אלאלוף: זה לא נעשה במקרה.

ענת ברקו: כן, וזה מאוד מטריד.

אלי אלאלוף: זה לא מטריד.

אלי אלאלוף: ההיפך, זה כולל את הכול מכול כול, כולל את כל אזרחי המדינה.

ענת ברקו: אבל למה לא לקרוא לזה "שירות לאומי אזרחי" לכל אזרחי המדינה?

אלי אלאלוף: כי זה היה הסיכום עם השר.

<ענת מימון: סעיף 2 להצעת החוק מתקן את סעיף 4, שעוסק בהרכב הקרן.

<ענת מימון: כמו שסוכם בדיון הקודם, הקרן היא עם 12 חברים, כי יש עכשיו גם נציג של השר הממונה על השירות האזרחי.

<ענת מימון: בנוסף, בפסקה (1) שמדברת על חמישה נציגי ציבור, הוועדה ביקשה שיצוין שמתוך חמשת הנציגים יהיה לפחות נציג אחד שעוסק בתחום חיילי המילואים, אז את זה ציינו במפורש ואתם יכולים לראות את זה בסעיף (2) בתיקון.

<ענת מימון: סעיף 3 הוא הסעיף שמדבר על תשלום למוסד להכשרה מקצועית, שמוסיפים דמי קיום גם למי שלומד במוסד להכשרה מקצועית, כמו שהיה לגבי מכינות.

<ענת מימון: בסעיף 7, שמדבר גם על תקציב הקרן, הוספנו את הנושא של סיוע לחיילים בודדים בתשלום שכר דירה.

<ענת מימון: זה ייקבע בתקציב נפרד, שיינתן לצורך העניין הזה.

<ענת מימון: אקריא את השינויים שנעשו: "(א1) נוסף על האמור בסעיף קטן (א), הקרן תעניק סיוע בשכר דירה לחיילים משוחררים בודדים; תנאי הזכאות הנדרשים לצורך קבלת הסיוע לפי סעיף קטן זה וכללים לעניין גובה הסכום שישולם והתקופה לתשלום, ייקבעו בנהלים בידי הנהלת הקרן, בהסכמת נציגי משרד האוצר והביטחון; נהלים כאמור יפורסמו באתר האינטרנט של הקרן.

<ענת מימון: " אני מזכירה שבהצעת החוק הממשלתית דובר על תיקון תקנון והוועדה ביקשה, כדי שזה לא יסרבל את ההליך לקביעת הנהלים וכדי שאפשר יהיה לשלם בהקדם לחיילים, להוריד את זה לרמה של הוראות של הקרן.

<ענת מימון: אבל נציגי הממשלה ביקשו שתהיה הסכמה של משרד האוצר ומשרד הביטחון, כמו שנדרשת הסכמתם לתיקון התקנון, ולכן כרגע הוחלט שזה ייקבע בידי הנהלת הקרן, אבל נציגי האוצר ונציג משרד הביטחון בקרן, תידרש ההסכמה המפורשת שלהם לנהלים האלה.

<ענת מימון: זה מופיע בסיפא של סעיף קטן (א1).

<ענת מימון: פסקה (3) מדברת על התקציב.

<ענת מימון: כרגע הקרן מתוקצבת בסכום של 80 מיליון שקלים לתקציב השוטף שלה, ובנוסף אנחנו מוסיפים את פסקה (2) שמדברת על: "תקציב תוספתי למימון סיוע בשכר דירה לחיילים בודדים כאמור בסעיף קטן (א1)"; כלומר, מדובר על תקציב נוסף שנכנס לבסיס התקציב והוא נוסף על ה-80 מיליון, וזה יינתן כל שנה לצורך התשלום של הסיוע בשכר הדירה.

אלי אלאלוף: וההתחשבנות תהיה במסגרת ה-12 מיליון בלבד.

אלי אלאלוף: נכון?

<ענת מימון: החלטת הממשלה, כן.

אלי אלאלוף: וההתחשבנות על הוצאות שכר הדירה תיעשה בסכום של 12 המיליון בלבד.

<ליאור בראון: נכון.

<ליאור בראון: יתר הסכום, 80 המיליון, הוא לטובת המטרות שנקובות בחוק.

<ליאור בראון: אנחנו מדברים על תקציב תוספתי, שהוא לטובת המטרה החדשה שנוספה, של סיוע בשכר הדירה.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שאם יש יתרה ב-80 אפשר יהיה להשתמש בזה לשכר דירה.

<ליאור בראון: 80 המיליון נקוב למטרות מוגדרות בחוק, אפשר להשתמש בו רק למטרות הללו.

<ליאור בראון: מעבר לכך יש את התקציב שאנחנו מעמידים עכשיו.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, האפשרות המקסימלית לשכר דירה זה 12 מיליון השקל, גם לא יתרות שהיו בשנים קודמות.

אלי אלאלוף: אי אפשר להגדיל את הסכום.

<ליאור בראון: כפי שהתייחסתם בהמשך, מעבירים עודפים של סיוע, ככל שנוצרים.

אלי אלאלוף: אם יש שנה שיש יותר חיילים שזקוקים לשכר דירה בסכום של יותר מאשר 12 מיליון, האם אפשר לנצל את הסכומים של שנה קודמת למטרה זו של שכר הדירה?

<ליאור בראון: ככל שנוצר עודף, הוא מועבר לשנה העוקבת.

<ליאור בראון: כמובן שהוא יכול להיות מנוצל גם לטובת- - -

אלי אלאלוף: עודף שהוא לא מ-12 המיליון - אני מדייק.

<ליאור בראון: להבנתי לא.

<ליאור בראון: החוק מגדיר מפורשות שאותם 80 מיליון של הקרן לסיוע נוסף הם רק לטובת מטרות מוגדרות, אז להבנתי אפשר לנצל את זה רק לטובת המטרות שבחוק, שזה דברים שהם תומכי הון אנושי - השכלה.

אלי אלאלוף: ואין שום אופציה לפנות ולקבל אישור מיוחד לזה?

<ליאור בראון: החוק מגדיר את זה חד וחלק.

<ליאור בראון: החוק מגדיר שהקרן לסיוע נוסף, אפשר לממש אותה רק לטובת המטרות שמוגדרות בחוק, והכוונה היא לייצר כסף מוגן למטרות של תמיכה בהון אנושי.

אלי אלאלוף: אבל אם יש יותר חיילים שזקוקים לשכר דירה ו-12 המיליון נוצלו באופן מלא, יגידו לחיילים: אין?

<ליאור בראון: זה הרציונל של הנהלים, כלומר כן לייצר - - -

אלי אלאלוף: אז למה בביטוח הלאומי, כשיש יותר נזקקים יש תקציב אוטומטי?

<דרור גרנית: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אפשר?

אלי אלאלוף: כן, ודאי.

<דרור גרנית: בוקר טוב.

<דרור גרנית: ככלל, התפיסה שלנו אומרת שתקציב לא נקבע בחוק פרטני עם סכום מסוים, ואחת הסיבות לזה היא שמדי שנה, כשבונים את התקציב, מסתכלים על הצרכים באותה מטריה וקובעים סכום שמתייחס להיקף הצרכים באותה מטריה.

<דרור גרנית: פה עשתה הכנסת צעד שהוא חריג יחסית בנוף החקיקה וקבעה סכום ספציפי למטרות המסוימות, ומאותו רגע הסכום קבוע – 80 מיליון – למטרות שלהן הוא הוגדר.

<דרור גרנית: לכן אי אפשר להזיז אותו.

אלי אלאלוף: אתם לא רואים את הנולד, כנראה.

אלי אלאלוף: יותר ויותר חיילים יהיו בודדים ויהיו זכאים ועם צרכים של השתתפות בשכר דירה.

אלי אלאלוף: כל עוד לא עוברים את התקציב הכולל, למה שלא ייתנו להם תשובה?

אלי אלאלוף: למה להשאיר אותם באוויר?

אלי אלאלוף: זה מה שאני אומר – לא תוספת תקציבית, אלא גמישות תקציבית בשני הסעיפים.

<ליאור בראון: אבל זו גריעה מהקרן לסיוע נוסף, שכאמור התקציב שלה מעוגן בחוק לשורת ייעודים ספציפיים.

אלי אלאלוף: זה עודף.

<ליאור בראון: בחוק מוגדר מפורשות שהעודף מועבר לקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: כלומר, זה לא לשיקול דעתנו.

<ליאור בראון: החוק הזה כובל את שיקול דעתנו.

<חמדה מארק: אפשר להוסיף הערה.

אלי אלאלוף: למה שלא נשנה את זה?

אלי אלאלוף: הנושא של שכר דירה לא אושר במקרה בממשלה, הוא אושר בגל הדחיפות, החשיבות שלו והמצב שהולך ונעשה יותר חמור.

אלי אלאלוף: צעירים יגמרו פה שירות צבאי ויהיו ללא שכר דירה.

<ליאור בראון: השאלה היא אם רוצים לגרוע מכסף שגם הוא, כמובן - - -

אלי אלאלוף: לא לגרוע, אמרנו רק מהעודפים.

אלי אלאלוף: אני לא פוגע בשירות הרגיל.

<ליאור בראון: הסיבה שהקרן לסיוע נוסף מוגדרת בחקיקה והמטרות שלה מוגדרות בחקיקה זה בדיוק כדי לייצר את אותו כסף מוגן שמיועד לתמיכה בהון אנושי – לצרכים של השכלה, הכשרה קדם-אקדמית, תעודת גמר תיכון וכו'.

אלי אלאלוף: אנחנו רואים שבכל שנה, למרות כל המאמצים, רואים שיש פה יתרות של סכומים לא קטנים.

אלי אלאלוף: אנחנו אומרים שהיתרות האלה ישמשו בשנה לאחר מכן לאחד הסעיפים שהתווסף עכשיו בהחלטת ממשלה, בגלל שהממשלה ראתה כמה הוא חשוב ואקוטי בשלב זה, וזה ילך ויגדל.

אלי אלאלוף: יש לי המלצה: היות שאת לא יכולה לקבל החלטה, אני ממליץ שתעשו התייעצות במשרד ותחזרו לדיון הבא עם תשובה בעניין זה.

אלי אלאלוף: אנחנו היינו רוצים לנצל את היתרות של התקציב הכללי, לפי הצורך, גם לשכר דירה.

<ליאור בראון: התקציב של סיוע נוסף.

<ליאור בראון: כלומר, לשנות את העברת העודפים לסיוע נוסף, שיועבר לבודדים.

אלי אלאלוף: גם לזה, לא רק.

<ליאור בראון: אני רוצה לדייק שהעודפים, חלק גדול מהם כבר לא יהיה בגלל הפיקדונות, שעכשיו אנחנו משנים בחוק.

אלי אלאלוף: למרות זאת, אני מבקש לגבי שכר דירה, שתהיה גמישות.

אלי אלאלוף: אין פה גמישות לגבי שכר דירה וזה אחד הדברים הכי אקוטיים לצעירים.

איציק שמולי: אני גם חייב להגיד, אדוני היושב-ראש, שאמנם אנחנו, כיוזמים של הצעת החוק הפרטית של שכר הדירה, נשענו על ההנחה של 12 מיליון.

איציק שמולי: אבל אין ספק שכאשר לוקחים את כל אסופת החוקים ומאחדים אותם יחד, יש הרבה היגיון בהצעתך לאפשר גמישות לגורמים המתאימים להעביר את היתרות מכאן לכאן.

איציק שמולי: קל וחומר כשמדובר על הצורך הכי דחוף של החיילים המשוחררים הבודדים, וזה הסיוע בשכר דירה.

<דרור גרנית: אני שב ומסביר: בדיני תקציב רגילים, יש את חוק יסודות התקציב ובתוכו גם יש את מנגנוני הגמישות – אפשר להעביר דברים מתוכנית לתוכנית, בין הסעיפים וכדומה.

<דרור גרנית: פה הכנסת יצרה מנגנון אחר, שונה, לא דומה לדיני התקציב הרגילים.

<דרור גרנית: פה יש סכום אחד קבוע, מיועד למטרות הספציפיות, לא זז.

<ענת מימון: יש עוד דוגמאות כאלה, אגב.

<דרור גרנית: נכון, לא רבות.

<דרור גרנית: היועצת המשפטית צודקת, זה מודל יחסית נדיר.

<דרור גרנית: הוא החריג, ויש לו יתרונות מסוימים ויש לו חסרונות מסוימים, אחד החסרונות שלו זה חוסר הגמישות שלו.

אלי אלאלוף: אתה מצפה שבממשלה ידונו לפרטי פרטים בכל המורכבות של חוק כזה?

אלי אלאלוף: אני לא מאמין שבממשלה קיבלו את כל התמונה, ולכן זה בא לוועדה והוועדה יכולה להבהיר גם לממשלה, אם יש צורך.

אלי אלאלוף: אם אין גמישות במערכת – אז אנחנו מבקשים שתהיה גמישות.

אלי אלאלוף: אנחנו לא חותמת גומי של אף אחד.

<דרור גרנית: חס וחלילה.

<דרור גרנית: בוודאי.

אלי אלאלוף: מי שרואה היום את המצב של עלות שכר הדירה ומספר החיילים שזקוקים לעזרה בשכר דירה, אין שום סיבה שלא ניתן להם את הגמישות הנדרשת.

אלי אלאלוף: זה מה שיש לי להגיד.

יוליה מלינובסקי: סליחה, כתבנו בחוק שהסכום לסיוע בשכר דירה יהיה לא פחות מ-12 מיליון שקל.

יוליה מלינובסקי: זה מה שאושר, וזו גם החלטת הממשלה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, יותר - אפשר.

עודד פורר: בהתייחס ל-80 מיליון, נציג משרד המשפטים טוען ש-80 מיליון עוגנו בחקיקה ולכן זה קשיח.

עודד פורר: מאחר שאנחנו עוסקים במלאכת החקיקה, אנחנו יכולים להגמיש את הקשיחות ולקבוע שכאשר יישארו עודפים מה-80 מיליון ניתן יהיה להסיט אותם בהחלטה של הנהלת הקרן לסיוע בשכר דירה, כדי לא לשפוך את הכסף סתם.

יוליה מלינובסקי: אמרנו לא פחות -12, מיליון; יותר - מותר.

יוליה מלינובסקי: זה היה הניסוח של החוק.

<ענת מימון: אני רוצה לעשות סדר.

<ענת מימון: התקציב של הקרן הוא 80 מיליון.

<ענת מימון: זה כבר קבוע בחוק היום, אנחנו לא נוגעים בהצעת החוק.

<ענת מימון: בנוסף, עכשיו בהצעת החוק מבקשים לקבוע תקציב נוסף לעניין סיוע בשכר דירה.

<ענת מימון: החלטת הממשלה קבעה שזה לא יעלה על 12 מיליון, ואת הסכום הזה לא כתבנו בחוק.

<ענת מימון: זאת אומרת, היום החוק קובע תקציב למימון סיוע בשכר דירה ולא נקבנו בסכום כי בממשלה התנגדו שננקוב בסכום מסוים לעניין התקציב הזה.

<רוני מר: בדיוק מהטעם הזה.

<ענת מימון: למרות שה-80 כן קבוע בחוק.

<רוני מר: אני מבקש להדגיש: המנגנון שקוצב סכום ספציפי לסעיף מסוים בחוק מסוים, להבדיל מאשר הסדרה כוללת בחוק התקציב השנתי מדי שנה, הוא מנגנון שבתפיסתנו המשפטית המקצועית הוא מנגנון לא טוב.

<רוני מר: הוא לא טוב מכל מיני סיבות, אחת הסיבות היא חוסר גמישות וסיבה נוספת היא אובדן ראייה כוללת.

<רוני מר: מה שקורה בדיני תקציב רגילים זה שבאה הממשלה ומסתכלת קדימה – וכשאני אומר "ממשלה" אני לא מתכוון רק לחברי הממשלה עצמם אלא אני מתכוון לממשלה בתור רשות המבצעת, על כל האורגנים הביורוקרטיים שלה – ובונים תקציב מדי שנה, או מדי שנתיים במקרה הנוכחי, ומסתכלים על סל כל הצרכים ומאזנים.

<רוני מר: אומרים: אוקיי, יש לנו קצת יותר חיילים בודדים – נקצה יותר כסף לפה; יש לנו פחות במקום אחר – ניקח כסף משם.

<רוני מר: ככה בונים תקציב, וכך בנויה הגמישות שם.

<רוני מר: גם בתוך שנת התקציב חוק יסודות התקציב מאפשר מנגנוני גמישות.

<רוני מר: המנגנון של קביעת סכום נקוב ספציפי ליעד המסוים הזה הוא מנגנון שצודקת היועצת המשפטית, קיים בעוד כמה סעיפים, בעוד כמה חוקים, אבל הוא מנגנון הרבה פחות מוצלח.

סתיו שפיר: אני רוצה לעצור אותך ולהציע משהו אחר.

סתיו שפיר: אני חושבת שהמנגנון של קביעת סכום ספציפי הוא לאו דווקא מנגנון נכון, לא בטוח שנסכים על הסיבות.

סתיו שפיר: להגדרתך, היום בסיוע בשכר במקומות אחרים – למשל, סיוע בשכר דירה למי שהיו במצב אחר זכאי דיור ציבורי - הממשלה לא באמת בודקת מה הסכום שצריך לתת מדי שנה כדי שהוא יאפשר לאנשים לשכור דירות בישראל.

סתיו שפיר: זה לא באמת צמוד לעלייה במחירי השכירות ועוד ועוד.

סתיו שפיר: יש פה עניין אחר.

סתיו שפיר: העניין של הסכום, יכול להיות שבתוך כמה שנים נגלה שהסכום הזה לא מספק והטענה שאתה מגן עליה, שהממשלה אולי תחשוב שהסכום גבוה מדי, שזה גם עניין שיכול להיות אפשרי.

סתיו שפיר: אני רוצה להציע משהו אחר גם לחבריי פה: למה לא לקבוע תנאי זכאות במקום לקבוע את הסכום?

סתיו שפיר: המדינה תהיה מחויבת לסייע בשכר דירה לחיילים בודדים, אבל לפי תנאים.

סתיו שפיר: ככה שאנחנו לא מגבילים את סכום הסיוע; אנחנו מייצרים תנאי מינימום, שכל חייל בודד שזכאי לסיוע בשכר דירה יקבל את הסיוע.

<ענת מימון: היום אנחנו מסמיכים את הקרן לקבוע את התנאים לזה.

סתיו שפיר: הקרן תקבע את התנאים לפי מה?

סתיו שפיר: היא תתייחס ל-12 המיליון כסכום מקסימלי?

עודד פורר: זו החלטת הממשלה.

אלי אלאלוף: כן, זה צמוד להחלטת הממשלה.

סתיו שפיר: כדי שלא תהיה תקרת מקסימום, עדיף שנקבע בתוך החקיקה את התנאים עצמם.

עודד פורר: אני חושב שמאחר שיש החלטת ממשלה, אדוני, נעביר את זה בהתאם להחלטת הממשלה, כדי לא לפרוץ את המסגרת.

עודד פורר: וככל שנידרש, נדע להגיש תיקון בהמשך, שגם תהיה החלטת ממשלה מתקנת, כדי שלא נעשה - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא יכולים לסטות מהחלטת הממשלה.

עודד פורר: לא נוכל לסטות מהחלטת הממשלה, ואם הממשלה הקציבה לעניין 12 מיליון שקלים - - - החלטת הממשלה מאוד ברורה.

סתיו שפיר: היא הקציבה לפי מה?

עודד פורר: היא הקציבה 1,000 שקלים בחודש לחייל למשך 12 חודשים, עד 1,000 חיילים בשנה.

עודד פורר: זו החלטת הממשלה, וכתוב גם בסעיף מפורש שהסכום לא יעלה על 12 מיליון שקלים.

עודד פורר: המצב הוא הרבה יותר מהקיים, הוא ב-12 מיליון שקלים יותר טוב מהמצב הקיים.

עודד פורר: אני מציע להעביר את זה, גם כדי לא לעכב, כדי שכבר יהיו חיילים שיתחילו לקבל את הסיוע הזה.

עודד פורר: במקביל - - -

איציק שמולי: הרגת אותנו עכשיו.

עודד פורר: אנחנו חיים באותו מקום, איציק.

עודד פורר: לכולנו יש את אותו אינטרס, יש פה שיתוף פעולה של כל הצדדים.

עודד פורר: במקביל נפעל יחד גם לשינוי החלטת הממשלה או להעברת החלטת ממשלה מתאימה, שתאפשר לקחת עודפים מה-80 מיליון ולהסיט אותם לפה.

אלי אלאלוף: למרות שידוע היום שיש יותר מ-1,000 חיילים.

<חמדה מארק: כפול.

<בת חן הורוביץ: 2,000 ויותר.

אלי אלאלוף: חברים, מותר גם ליושב-ראש לדבר בלי שיפריעו לו.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר: אם החלטת הממשלה היא כזאת, איך אתה בוחר את ה-1,000 מתוך ה-2,000?

עודד פורר: הקרן תצטרך לתת מבחנים לאותם חיילים.

איציק שמולי: אני חושב שאני יודע מה מקור הפער, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: נורמטיבית, אתה כמובן צודק.

עודד פורר: אין בינינו מחלוקת.

איציק שמולי: אני מזכיר שבהצעת החוק הפרטית הביטוי שנקבע היה "עד 1,000 שקל"; בהחלטת הממשלה זה 1,000 שקל.

איציק שמולי: בהצעת החוק הפרטית קבענו "עד" בגלל מה שאתה אומר – שלא יהיו 1,000 שיקבלו ו-1,000 שייוותרו בחוץ, כי ברור שחייל בודד או חייל בודד מובהק זה - - -

יוליה מלינובסקי: יש גם שוני בין - - -

סתיו שפיר: ואז זה אומר שזה 500 שקל לחייל.

עודד פורר: זה יכול להגיע בסוף לסכומים מגוחכים לחייל.

עודד פורר: אני מעדיף שחייל יקבל סיוע כמו שצריך, ואני חושב שאנחנו יכולים לפעול.

עודד פורר: השנה במחציתה.

אלי אלאלוף: לא הייתם כולכם בהתחלה - - -

יוליה מלינובסקי: היו פקקים נוראים בכבישים.

אלי אלאלוף: אז אני חוזר: ראינו בדוח שקיבלנו, ושמונח בפניכם, את היתרות שהיו בשנים האחרונות.

אלי אלאלוף: יש יתרות בין 4 מיליון – שזה הכי נמוך – לכמעט 17 מיליון שקל, וזה אומר שיש יתרות שאפשר יהיה לחזק את הנושא של שכר הדירה, שמראש צפוי להיות בעייתי.

אלי אלאלוף: אני חושב שבמקום שכל שנה נבוא, אנחנו יכולים לכתוב שהיתרות של שנה קודמת יהיו בשימוש לטובת נושא שכר דירה.

עודד פורר: כתוספת ל-12 מיליון.

אלי אלאלוף: ודאי, זה מה שהצעתי.

אלי אלאלוף: היות שאנחנו בשלב חקיקה, כולל ה-12, אז מותר לנו לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה דבר מסובך.

יוליה מלינובסקי: אין שום סיבה, כי ממילא זה כסף של הקרן.

עודד פורר: אין פה תוספת תקציב, אין חריגה מהמסגרת.

אלי אלאלוף: אין פה תוספת תקציב, ויש פה פתרון לבעיה אמיתית, שמראש כבר - - -

עודד פורר: ולא יחזור כסף לאוצר סתם.

אלי אלאלוף: נציגת צה"ל אומרת שלצערנו אנחנו צודקים בדאגה לשכר הדירה של החיילים.

<ליאור בראון: קודם כול, להערכתי, המנגנון שאתם מציעים מייצר תמריץ שלילי לביצועים בקרן לסיוע נוסף.

<ליאור בראון: כלומר, זה יכול לייצר עיוות, שירצו לבצע פחות.

אלי אלאלוף: למה?

אלי אלאלוף: תסבירי לי.

<ליאור בראון: את ההוצאות אפשר להעביר לסיוע.

<ליאור בראון: אתה יכול לבצע פחות בסיוע נוסף, שזה קטע שניסיתם - - -

עודד פורר: אז בואו נלך על ה-15%; אתם הקצבתם 85%, אז 15% מתוך ה-80 מיליון שקל יוכלו ללכת לשם.

עודד פורר: נגביל את זה כך, כדי שלא יהיה תמרוץ שלילי.

עודד פורר: נתתם תמרוץ חיובי – לפחות 85%.

איציק שמולי: זה טיעון מעגלי שאין לו סוף.

עודד פורר: אז 15% הנותרים – אנחנו מדברים על 12 מיליון שקל נוספים; אם יישארו יתרות מהם, יוכלו להשתמש בהן לטובת החיילים.

<ליאור בראון: אני מתנצלת, אבל אני לא מבחינה בין כסף לכסף.

<ליאור בראון: הוחלט להעמיד לטובת הדבר הזה עד 12 מיליון.

<ליאור בראון: אם אתם צובעים את זה בעודפים או בכסף - - -

עודד פורר: תוספתי.

עודד פורר: עד 12 מיליון תוספתי.

סתיו שפיר: למה "עד"?

<ליאור בראון: כאמור, גם אם אתם רוצים להעביר יתרת עודפים, בסופו של דבר זה נכלל בחלק מהמקורות.

<ליאור בראון: הממשלה העמידה עד 12 מיליון שקלים - - -

יוליה מלינובסקי: הכנסת יכולה לשנות.

אלי אלאלוף: הממשלה הקציבה 12 מיליון שינוצלו באופן מלא.

אלי אלאלוף: אין "עד", זה ברור שינוצלו מלא.

אלי אלאלוף: הבעיה כמה חיילים, ובאיזו שיטה תשאירי אותם בחוץ.

אלי אלאלוף: בהגרלה?

אלי אלאלוף: נזמין לפה מפעל הפיס?

<ליאור בראון: זה בדיוק הנהלים של הקרן.

אלי אלאלוף: אז אנחנו אומרים: מותר לקרן להשתמש ביתרות של שנה קודמת.

אלי אלאלוף: מה רע בזה?

<ענת מימון: שזה לא יגרע מה-12, כמובן.

<ענת מימון: זו לא היתה הכוונה.

אלי אלאלוף: ולא 15%, תשאיר את זה פתוח.

אלי אלאלוף: בלאו הכי יש ניצול מעל 15%.

<רוני מר: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

<רוני מר: אדוני, אנחנו חוזרים על מה שאמרנו קודם: שיהיה ברור שההוצאות האלה הן לא מחלל ריק, הן באות על ייעודים של הכספים בקרן הסיוע הנוסף.

<רוני מר: זה כסף שבמקום שלהיות מיועד ולהיות מועבר בעודפים למטרות שלשמן קבעו בחוק שהקרן תשמש בחוק, זה יבוא למטרה אחרת.

<רוני מר: צריך להבהיר: זה לא כסף שמגיע משום מקום.

<ענת מימון: נכון, אבל המחוקק יכול לקבוע שהוא רוצה לצבוע עודף משנה מסוימת ששנה אחרי זה ישמש למטרה אחרת.

<ענת מימון: זה לא משהו לא אפשרי.

<רוני מר: אנחנו לא מתווכחים עם סמכותו של המחוקק.

<רוני מר: זה לא הדיון.

<ליאור בראון: אני בשיח שוטף עם נציגי הקרן, והם מבהירים לי כל הזמן כמה הכסף הזה חשוב כי יש שם תעודת גמר תיכון, השלמה קדם אקדמית וכו'.

<ליאור בראון: אני רוצה שהם יערכו ניתוח מקצועי לבדוק מה המשמעות של הפגיעה בשימושים הללו אל מול סיוע בשכר דירה.

<ליאור בראון: אני לא יודעת מה יותר חשוב בתמונת הראייה הכוללת.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת הקרן.

<חמדה מארק: אנחנו מתאבדים על כל ילד שילך ללמוד.

<חמדה מארק: זה בראש ובראשונה.

אלי אלאלוף: לא, לא מתאבדים.

אלי אלאלוף: רק חיים.

<חמדה מארק: עושים הכול.

<חמדה מארק: בעברית פשוטה: עושים הכול – מרכזי חיילים משוחררים, מנציגי הקרן והאגף שיושבים בלשכות שלנו - המטרה היא להסליל את החיילים המשוחררים ללימודים, הכשרה מקצועית – כל דבר שיאפשר להם ללמוד לדוג דגים ולא לקבל את הדגים.

<חמדה מארק: אז מבחינתנו, לא יעלה על הדעת – ליאור, את מכירה את האנשים פה - קודם כול ללימודים.

<חמדה מארק: מה שמנסה הכנסת לומר זה שאם נשאר.

<חמדה מארק: אף אחד לא מסורב אצלנו, אבל אם נשארת יתרה ועומד לי אחד – ובאמת יש לי כאלה, לצערי הרב – שאומר:

<חמדה מארק: אני מתאבד כי אין לי מקום לישון, שלא אוכל להגיד לו: יש לי כסף ואני לא יכולה לתת לך אותו.

<חמדה מארק: זה מה שהבנתי ממה שאמרת.

<חמדה מארק: רק בסוף השנה אוכל להגיד לו: לא ניצלתי.

<חמדה מארק: אין לנו מצב שלא, זו הדירקטיבה החזקה והקיימת ולא מזגזגים אצלנו, במשרד הביטחון מתייצבים היישר לימין.

<חמדה מארק: אז מבחינה זו, אין מצב.

<חמדה מארק: מבינים את המצוקה, אבל קודם כול זה לימודים.

<חמדה מארק: אין בכלל מצב שמישהו יעשה הקלה והנחה.

<חמדה מארק: הלשכות ורכזי חיילים משוחררים שנמצאים ברשויות המקומיות, העיסוק שלהם זה לא בשכר הדירה.

<חמדה מארק: שכר הדירה זה המטה שמטפל בזה.

<חמדה מארק: זה לא בידיהם להחליט כך או אחרת.

<חמדה מארק: הם מקבלים את הכסף כדי להוציא אותו עבור לימודים, נקודה.

<חמדה מארק: אם נשאר 2–3 מיליון, לא משנה - נשתדל תמיד לעשות 120% כדי לבצע את ה-100%.

<חמדה מארק: אל תשכחי שגם מקצרים את שירות החובה, יש כל מיני תופעות.

<חמדה מארק: אנחנו שואבים אותם מתוך צה"ל ולוקחים אותם דקה לפני השחרור, במיוחד עם נקבל עכשיו את השלושה חודשים.

<חמדה מארק: אבל תהיי סמוכה ובטוחה שאין צ'אנס שמישהו יעמוד לו שכר דירה מול דבר כזה.

<חמדה מארק: זה בכלל לא יעמוד לרשותם, זה נמצא בהנהלת הקרן.

<ליאור בראון: חמדה, אותם עודפים זה כסף שלא יועבר למטרות של לימודים.

<חמדה מארק: אבל ממילא הוא לא עובר, הרי הסברנו את התהליך.

<חמדה מארק: הוא עבר בדצמבר - - -

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, בוא נקבע את זה וזהו.

יוליה מלינובסקי: בשביל מה להתווכח.

<חמדה מארק: טוב, שיחליטו.

<חמדה מארק: מה שחשוב לי, שחברי הכנסת ידעו שהכול נעשה למען הלימודים קודם כול.

<חמדה מארק: אין בכלל תמרוץ לזגזג.

<רוני מר: אבל המענה שלך היה - - -

אלי אלאלוף: מותר לנו להיות בתמונה בוויכוח הפנימי פה?

אלי אלאלוף: בינתיים מי שיצביע זה מי שיושב לידי.

<רוני מר: רציתי לשאול בהמשך לשאלה של ליאור על עניין הלימודים.

<רוני מר: התשובה שלך היתה להערה של ליאור לגבי התמרוץ.

<רוני מר: בהנחה שאתם עושים הכול למען הלימודים, כמו שאמרת, והכספים האלה עוברים, לפי ההצעה הזאת הכספים הנוספים, היתרות האלה, לא יוכלו לשמש ללימודים אלא ישמשו לשכר דירה.

<חמדה מארק: לא לא, לא זה מה שנאמר.

<חמדה מארק: אסביר לך - - -

<רוני מר: בסדר, אבל רוח הדברים - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להסביר.

אלי אלאלוף: יש פה הצעה מאוד פשוטה.

אלי אלאלוף: הנתונים שעומדים לפנינו אומרים שהמשבר הוא לא בחוסר כסף ללימודים או לכל מיני תמריצים כדי שיעשו א', ב', ג'; המחסור הצפוי, הכבד והפוגע בכל שאר המערכת זה הדיור של החיילים.

אלי אלאלוף: תבינו את זה.

אלי אלאלוף: לא פרצנו את התקציב, אנחנו אומרים שהיתרה של שנה קודמת תבוא לחזק את התחום הזה, שהוא בעייתי היום לאותם חיילים.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים - ונחליט, אני בעד אם זה מקובל עליכם - שהיתרות של שנה קודמת אפשר יהיה לנצל גם לשכר דירה.

עודד פורר: אפשר יהיה, בהחלטה של הקרן.

יוליה מלינובסקי: אפשר יהיה.

יוליה מלינובסקי: לא כל היתרה תלך לשם, אלא אפשר יהיה להשתמש.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

עודד פורר: אני חושב שהצעת היושב-ראש היא הוגנת והגונה.

סתיו שפיר: רק לשם הבהרה: ההחלטה היא של הקרן לסיוע נוסף, אחרי שהיא מקבלת את היתרות?

סתיו שפיר: אני חושבת שעל זה המחלוקת פה, חוסר ההבנה.

אלי אלאלוף: בלאו הכי כל הניהול הוא של הקרן.

אלי אלאלוף: את לא סומכת על הקרן לנהל את זה בהיגיון - - -?

<ענת מימון: כל נושא מגיע להנהלת הקרן.

סתיו שפיר: כלומר, אחרי שמועברים העודפים, כשפה סיכמנו שהעודפים מועברים ברבעון הראשון - - -

אלי אלאלוף: לא, לא סיכמנו.

יוליה מלינובסקי: לא סיכמנו.

יוליה מלינובסקי: זה את חשבת.

אלי אלאלוף: עוד לא סיכמנו.

<ענת מימון: נגיע לזה עוד מעט, לסעיף.

אלי אלאלוף: עוד לא סיכמנו.

סתיו שפיר: בישיבה הקודמת דיברנו - - -

עודד פורר: אמרו שיבדקו מול האוצר את האופציות.

אלי אלאלוף: יש התלבטויות, עוד לא החלטנו.

סתיו שפיר: אוקיי.

סתיו שפיר: בתקווה שזה עובר ברבעון הראשון, כדי שהם יוכלו להשתמש בעודפים שלהם ולתכנן לגביהם בשנה הנוספת – שעל זה היה כל הוויכוח ועל זה היה הדיון בפעם הקודמת - אחרי שהם מקבלים את העודפים האלה אז, להחלטתם, הם יכולים להפנות את זה גם לשכר דירה.

סתיו שפיר: זאת הכוונה.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: היתרות יוכלו להיות מופנות לשכר דירה לטובת חיילים נוספים.

אלי אלאלוף: בלי גג אי אפשר לעשות שום דבר.

אלי אלאלוף: אתם רוצים להגיב, באוצר?

אלי אלאלוף: כי אנחנו נקבל החלטה.

<ליאור בראון: אנחנו רוצים לבקש שבכל מקרה התיקון שעל סדר-היום יהיה מותנה בהצגה ובחינה מקצועית של הקרן לגבי המשמעות של גריעה של אותם כספים מהייעודים של היום, של תעודת גמר תיכון, הכשרה מקצועית וכו'.

אלי אלאלוף: אין לכם מספיק עבודה?

אלי אלאלוף: עוד ביורוקרטיה?

<ליאור בראון: אני חושבת שמבחינה מקצועית - - -

עודד פורר: אבל בכל מקרה זה יהיה בסמכות הנהלת הקרן.

עודד פורר: הקרן לא תדון בזה?

אלי אלאלוף: הנציג שלכם נמצא בקרן נון-סטופ.

אלי אלאלוף: בשביל מה זה?

אלי אלאלוף: עוד מנגנון?

אלי אלאלוף: חסר לכם?

אלי אלאלוף: אם חסר לכם מנגנון, תפנו כל הזמן למשרד המשפטים והוא ימציא לכם עוד מנגנונים.

אלי אלאלוף: אני לא בעד.

<ליאור בראון: אני חושבת שזה מאוד חשוב מבחינה מקצועית להבין את המשמעות.

עודד פורר: הנהלת הקרן היא זו שמחליטה.

עודד פורר: מה, הם לא בוחנים את זה מקצועית?

אלי אלאלוף: אתם יושבים שם, אתם יושבים בתוך המנגנון הזה.

יוליה מלינובסקי: אין שום בדיקה נוספת.

יוליה מלינובסקי: נגמר.

<רוני מר: מדובר על תיקון חקיקה.

<רוני מר: אנחנו סבורים שתיקון החקיקה צריך להיות מבוסס על נתונים ועבודה מקצועית.

איציק שמולי: אנחנו כבר ארבע שנים מבוססי נתונים בשדולה לחיילים משוחררים, אדוני הנכבד.

איציק שמולי: ארבע שנים.

איציק שמולי: הצורך הדחוף ביותר זה שכר הדירה.

איציק שמולי: אם היינו נותנים פה הוראה קטגורית היה טעם להצעה שלךְ, אבל אנחנו בסך הכול מאפשרים גמישות, ולכן לא צריך להיבהל - או שאתם סומכים על הקרן או שאתם לא סומכים על הקרן.

איציק שמולי: אי אפשר לנהל את הקרן ואת החוק.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מסכימים, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: יש הסכמה פה אחד.

אלי אלאלוף: אז סיכמנו את העיקרון הזה.

אלי אלאלוף: בבקשה תנסחו.

<ענת מימון: סיכמנו שיתרות של שנה קודמת יוכלו לשמש גם לצורך סיוע בשכר דירה, לפי החלטה של הנהלת הקרן.

יוליה מלינובסקי: לפי קריטריונים של הנהלת הקרן.

אלי אלאלוף: יש לכם נוכחות, יש לכם מה שאתם רוצים.

יוליה מלינובסקי: וזה לא כסף גדול.

יוליה מלינובסקי: זה לא מיליארדים, זה כמה מיליונים בסך הכול.

<אייל דולב: חשוב להדגיש שהעודפים ייחתכו בחצי, מפני שהיום העודפים מורכבים משני חלקים: מהעודפים של ה-85% ומהפיקדונות של השבע שנים.

<אייל דולב: ברגע שהכנסת מקבלת החלטה להעביר את הפיקדונות ישירות לחייל, זה ייחתך לחצי.

<אייל דולב: אז כמה יש – 7 מיליון?

אלי אלאלוף: איך תוכל לחיות בעוד שבע שנים כשאין לך גג על הראש?

יוליה מלינובסקי: אם יהיו בעיות – תחזור לכנסת ונתקן חקיקה.

יוליה מלינובסקי: כרגע זו ההחלטה.

יוליה מלינובסקי: נגמר.

עודד פורר: כל מה שהוא אומר זה שזה לא יהיה סכום כל כך גדול כי לא יהיו כל כך הרבה עודפים.

עודד פורר: בסדר, שלא יהיו.

עודד פורר: תעשו ניצול של 100%, אין בעיה.

<אייל דולב: נשמח.

<אייל דולב: ברור.

אלי אלאלוף: חברים, בואו נצא מהתפקיד של כל אחד מאתנו ונחשוב על היגיון.

אלי אלאלוף: ההיגיון אומר שילד לא יכול להיות בחוץ, נקודה.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך, בבקשה.

<ענת מימון: סעיף (3) פסקה (4).

<ענת מימון: אנחנו נמצאים בסעיף קטן (ג) שעוסק בתקציב ושם כתוב שיתרה שלא נוצלה תועבר לשנה שאחרי זה ותתווסף לסכום שיתוקצב באותה שנה.

<ענת מימון: בדיון הקודם ביקשו חברי הוועדה לקבוע שהיתרות יועברו ברבעון הראשון של השנה בשל קושי שהתעורר וטענה שהכספים מועברים במועד מאוחר, מה שמקשה על הקרן לממש את אותן יתרות.

<ענת מימון: ניסחנו את זה שהיתרות יועברו במועד המוקדם האפשרי באותה שנה, כך שלא נכבול למועד מסוים.

<ענת מימון: זה הנוסח שהוספנו, אבל זה לשיקול דעת חברי הכנסת אם זה יהיה הנוסח.

<ענת מימון: הבנתי שגם לנוסח הזה יש התנגדות.

אלי אלאלוף: יש לי שתי שאלות הבהרה, ברשותכם, היות שקיבלתי ראשון את ההערה שהאוצר לא מתלהב מההצעה שלנו.

אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול: מתי אפשר לדעת מה הן היתרות?

<ליאור בראון: מיד כשמושלם הדוח הכספי.

אלי אלאלוף: מתי זה בדרך כלל?

<חמדה מארק: בתוך שבועיים מסוף השנה.

<חמדה מארק: בתחילת ינואר.

אלי אלאלוף: אמרו לי שיש השלכות רוחב מסוכנות ומסובכות; אני מקבל, כי השלכות דורשות באמת שיקול דעת מעמיק.

אלי אלאלוף: האם אפשר לבקש שבהיוודע מה הן היתרות לאפשר לקרן להתחייב, בלי העברה?

<ליאור בראון: אתה מבקש לבצע להתחייב בלי תקציב, זה משהו שהוא לא - - -

אלי אלאלוף: יש יתרה, אתם מקבלים את זה במהלך חודש ינואר.

<ליאור בראון: אנחנו יודעים מה היא, אבל - - -

אלי אלאלוף: מה?

<ליאור בראון: אנחנו מכירים את הסוגיה הזאת, הרבה פעמים משרדים רוצים להתחייב לפני שתקציב מועבר.

<ליאור בראון: אסור לנו לפעול ככה, זה הופך את ועדת הכספים לחותמת גומי אם אני מאפשרת למשרד להתחייב לפני שהעברתי תקציב.

אלי אלאלוף: העברתם תקציב, לא?

<רוני מר: מדובר על העודפים.

אלי אלאלוף: והעודפים האלה, יקבלו החלטה מיוחדת לעודפים האלה כדי להיכנס לתקציב?

<רוני מר: בהתאם להוראות חוק יסודות התקציב, אדוני, סעיף 13 - העברות תקציביות של עודפי תקציב צריכות לעבור בצורה מסודרת, באישור ועדת הכספים של הכנסת.

אלי אלאלוף: העברה - - -

<רוני מר: עד 30 מסיום שנת התקציב.

<רוני מר: זה ההסדר שקבוע בחוק יסודות התקציב.

עודד פורר: אני יכול להציע משהו לפרקטיקה, אדוני?

עודד פורר: אחד העיכובים הגדולים בנושא העודפים הוא שמשרד מגיש את העודפים לאגף התקציבים, שם זה מונח על שולחנו של הממונה על התקציבים, וכשהממונה על התקציבים יחתום על זה הוא מגיש את זה לוועדת הכספים ואז זה עולה לדיון.

עודד פורר: אחד העיכובים הגדולים, מניסיון – יסלחו לי חברי באוצר – הוא שהממונה על התקציבים מחכה; הוא יקבל מכל המשרדים ביחד, לא נוח לו.

עודד פורר: עודפים מתעכבים ככה מכל מיני סיבות.

עודד פורר: אני מציע שנקבע פה שהעודפים יועברו על-ידי הממונה על התקציבים לאישור ועדת הכספים – יכול להיות שוועדת הכספים לא תאשר - תוך 14 יום מיום שהועברו מהקרן לממונה על התקציבים.

עודד פורר: הממונה על התקציבים מקבל את העודפים, יש לו 14 יום לחתום ולהעביר לוועדת הכספים.

עודד פורר: זה נראה לי סביר בהחלט.

<ליאור בראון: הטיעונים שהיושב-ראש ציין אותם מלכתחילה, שהטרידו אותנו באוצר, כמובן חלים גם בהצעה שלך.

<ליאור בראון: אנחנו נתנגד לדבר הזה, זה מייצר השלכות רוחב לכל החקיקות ההמשכיות.

עודד פורר: אני בהחלט חושב שזה צריך להיות בכל המשרדים.

עודד פורר: אני לא חושב שהממונה על התקציבים צריך לעכב על שולחנו - - -

סתיו שפיר: אדוני, אם אפשר להוסיף, אלה בדיוק הדברים שדיברנו עליהם בפעם הקודמת.

סתיו שפיר: בהרבה מאוד משרדים, עם בהרבה מאוד החלטות ממשלה – ראינו את הדבר הזה ממש לא מזמן עם החלטה 922 ועם ההחלטה לחיזוק יוצאי אתיופיה ועוד ועוד - מתקבלות החלטות, אבל העודפים מועברים על-ידי משרד האוצר לוועדת הכספים רק בנובמבר-דצמבר באופן שיטתי, ממש כל שנה.

סתיו שפיר: זה מגיע לסכום כולל של כמעט 30 מיליארד שקלים שמעבירים לקראת סוף השנה, ואז פשוט לא ניתן להשתמש בהם.

סתיו שפיר: את זה אנחנו שומעים מכל משרדי הממשלה ומהרבה גופים נתמכים.

סתיו שפיר: זה המצב.

סתיו שפיר: אין שום בעיה להגדיר פה בחוק שהאוצר יצטרך להביא את זה לוועדה בתוך שבועיים מיום הגשת הדוחות הכספיים.

סתיו שפיר: זה יאפשר לקרן לעשות תכנון כלכלי לאותה שנה על בסיס העודפים האלה.

סתיו שפיר: אין שום מניעה ואין שום הצדקה; ההשלכות הרוחביות הן שהממשלה תתנהל יותר טוב ושאולי בעוד משרדי ממשלה – אנחנו מקווים שזה יוביל לתופעה טובה - יוכלו לנצל את העודפים שלהם בצורה חיובית.

<ליאור בראון: כפי שציינתי, וגם היושב-ראש ציין בהתחלה, השנה העודפים הועברו כבר באפריל, ב-2014 הם הועברו במרץ, להערכתי.

סתיו שפיר: אבל זו לא תשובה.

<ליאור בראון: שניה, רק אסיים את דברי.

<ליאור בראון: זה לגבי השיטתיות, שזה תמיד מועבר בדצמבר.

סתיו שפיר: נכון, זו פעם ראשונה זה עבר באפריל.

סתיו שפיר: כל הכבוד, מצוין; בואו נהפוך את זה לשיטה, שעודפים מועברים בתחילת השנה כדי שניתן יהיה להשתמש בהם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כאן בוויכוח על תקציב המדינה עכשיו.

<ליאור בראון: זה משהו שמייצר כבילה לשיקול הדעת של שר האוצר.

<ליאור בראון: אנחנו מתנגדים לכך.

אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר, ברשותכם - - -

סתיו שפיר: לא לא, שיקול דעת יש באי העברת עודפים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא נפתור פה את הבעיות של כל תקציב המדינה, זה שייך לוועדת הכספים.

יוליה מלינובסקי: בואו נתמקד בחוק הזה.

סתיו שפיר: אנחנו רוצים שהקרן תוכל להשתמש בכסף שלה.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה שבגלל הוויכוח הזה החוק הזה יתקע ולא נצביע עליו היום.

סתיו שפיר: החוק, חלילה, לא יתקע.

סתיו שפיר: כולנו רוצים להצביע עליו היום.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה שעכשיו, דרך החוק הזה, נפתור עכשיו את כל הבעיות של כל תקציב המדינה וכל העודפים.

סתיו שפיר: הקרן לא תוכל להשתמש בעודפים - -

אלי אלאלוף: בינתיים היושב-ראש זה אני.

יוליה מלינובסקי: בדיוק, נעביר את זה ליושב-ראש.

סתיו שפיר: - - אם זה לא יעבור בתחילת השנה.

סתיו שפיר: זה המצב.

אלי אלאלוף: הבקשה של מנהלת הקרן לקבל את זה כמה שיותר מוקדם זה על מנת לתכנן את העתיד של אותם חיילים, זה לא מפני שרוצים את הכסף מראש.

אלי אלאלוף: כדי שההרשמה למוסדות הלימודים תיעשה בזמן ולכל מיני מהלכים שהם זקוקים.

אלי אלאלוף: לכן זו נקודה מאוד חשובה.

אלי אלאלוף: היות שהיא מורכבת, ברשות

אלי אלאלוף: כם אקח על עצמי התדיינות באוצר, ובינתיים אנחנו לא מחליטים.

יוליה מלינובסקי: את הסעיף הזה משאירים כפי שהוא כרגע, לפי הנוסח הזה.

אלי אלאלוף: לא קובעים מועד.

יוליה מלינובסקי: "מוקדם ככל האפשר" – לפי הנוסח הקיים.

אלי אלאלוף: לא, גם את זה ביקשו ממני ואעשה את זה.

סתיו שפיר: גם רבעון ראשון זה לא מוסכם עליהם?

אלי אלאלוף: אם חשוב לכם להעביר את החוק היום – ואני חושב שזה באמת יותר חשוב - את הסעיף הזה אסגור עם האוצר.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, אז אנחנו סומכים עליך, אדוני היושב-ראש.

סתיו שפיר: אדוני, אפשר להבין, לפרוטוקול, מה ההצדקה לעניין הזה?

סתיו שפיר: כי גם נציגי האוצר מציינים לחיוב שהם הצליחו השנה – בשנת 2017 – להעביר את העודפים באפריל.

סתיו שפיר: כולנו מסכימים שזה הרבה יותר טוב, כך הקרן תוכל להשתמש בכסף, ככה זה גם יגיע בעודפים שלו לשכר דירה ולתמריצים ללימודים.

סתיו שפיר: כולם מסכימים שזה יותר נכון – גם האוצר הסכים פה לפרוטוקול שזה יותר נכון שזה מועבר באפריל ולא בסוף השנה – אז מה המניע?

סתיו שפיר: רק שנבין את הטיעון, כי זה מאוד לא ברור.

סתיו שפיר: דברים שאומר האוצר מאחורי הקלעים, אנחנו לא יכולים לשמוע ולהחכים מהם.

סתיו שפיר: אז בואו תפרטו לנו כאן לפרוטוקול מה הטיעון בהעברת העודפים בסוף השנה.

אלי אלאלוף: אם לא הייתי ברור, אז אהיה יותר ברור.

אלי אלאלוף: סתיו - - -

<ליאור בראון: אני יכולה להבהיר שוב את עמדת האוצר.

אלי אלאלוף: רגע, ליאור.

אלי אלאלוף: סתיו, אני רוצה שיהיה ברור: הכוונה שלי - וזה גם מה שהתכוונתי מהיום הראשון - היות שהיו התייעצויות אתי כיושב-ראש הוועדה, וזה לא סוד, כדי שאני אוריד את זה, אז כטובה, אחרת נצטרך לא להצביע כדי לחזור עכשיו לאוצר להתייעצות.

אלי אלאלוף: אני מעדיף להצביע היום, זה יותר חשוב לכולנו, מאשר להשאיר בגלל הסעיף הזה את סימן השאלה שעלה.

אלי אלאלוף: אני מעדיף לא לתקן את הסעיף – זאת אומרת, לבטל את התיקון האחרון - ונקבע אחרי התייעצות שלי עם האוצר.

סתיו שפיר: אדוני, גם אני רוצה שנצביע על זה היום.

סתיו שפיר: הדבר שביקשתי עכשיו, מאחר שאני יודעת שאדוני מסכים עם העמדה שלנו שזה יועבר ברבעון הראשון של השנה, היתה פה גם הצעה של השבועיים הראשונים אחרי הגשת הדוח הכספי, אבל מוקדם ככל האפשר - - -

אלי אלאלוף: רגע, את נציגת הסיעה שלך בוועדה היום?

סתיו שפיר: כן.

איציק שמולי: יש לנו שני נציגים.

איציק שמולי: אני חבר הוועדה, ואני לא יודע אם יש לנו עוד אחד.

אלי אלאלוף: מיכל בירן.

סתיו שפיר: יש לנו שניים.

סתיו שפיר: בכל מקרה, איציק יצביע.

סתיו שפיר: עוד רגע אני יוצאת לוועדה שלי.

סתיו שפיר: מאחר שכולנו מסכימים, הדבר שביקשתי לפני ההצבעה זה להבין מה הטיעון, אם יש איזוהי הצדקה לכך שעודפים לא יועברו בתחילת השנה.

סתיו שפיר: כבר למדנו את ההשלכות של זה - ההשלכות הן שהקרן לא תוכל להשתמש בכסף.

סתיו שפיר: אלה ההשלכות של עיכוב בעודפים.

סתיו שפיר: אם יש הסבר, רק הסבר לפרוטוקול - שנשמע אותו, מעבר לדיונים שנערכו מאחורי הקלעים על מדוע העודפים לא צריכים לעבור בתחילת השנה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מעכבים את הדיון על שאלה שהיא חשובה והיושב-ראש כבר הבהיר שהוא ייקח את זה - - -

אלי אלאלוף: אוקיי, אז בואו נקבל את הודעת האוצר.

יוליה מלינובסקי: מה יותר חשוב, - - - שלך או - - - ?

סתיו שפיר: הכי חשוב זה שהחוק יתבצע.

יוליה מלינובסקי: לא לא, חשוב שהחוק הזה יעבור כי אנשים - - -

סתיו שפיר: הכי חשוב שהחוק יתבצע, בדיוק.

סתיו שפיר: בשביל זה צריך שהכסף יעבור אליהם, שהחוק לא יהיה כלי ריק.

אלי אלאלוף: אם אפשר, שנקבל את הטיעונים לפרוטוקול.

אלי אלאלוף: בבקשה ליאור, תסבירו לנו.

<ליאור בראון: כשאנחנו מקבלים את הבקשה לעודפים – וזה משהו רוחבי, אני לא מתייחסת כרגע רק לסוגיית הקרן לחיילים משוחררים, כי הדיון הוא רוחבי - מתבצעת בחינה.

<ליאור בראון: זו הקצאה תקציבית לכל דבר ועניין.

<ליאור בראון: מדובר בסכומים לא מבוטלים של כסף, ועל כן מועד מחייב להעברת העודפים הללו מייצר קביעה לשיקול הדעת של הגורמים המקצועיים שבסוף עושים את אותה העברה תקציבית.

<ליאור בראון: כלומר, זה יכול לפגוע בעבודה המקצועית שנעשית בהעברת התקציבים.

סתיו שפיר: כלומר להעביר עודפים בנובמבר–דצמבר זה שיקול מקצועי.

סתיו שפיר: זה הרצון של האוצר, להעביר את העודפים במועד שאף אחד לא יכול להשתמש בכסף יותר והוא חוזר לקופת המדינה.

אלי אלאלוף: תודה רבה על ההודעה הרשמית שקיבלנו מהאוצר.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה לתקן, היות שנאמר שכאילו זה בשו-שו ההתייעצות, מאחורי הדיונים בוועדה: א.

אלי אלאלוף: זה חלק אינטגרלי של עבודת יושב-ראש הוועדה; ב.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שזה היה גם בדיון הקודם פה בוועדה, כל מה שאמרת.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך הלאה.

<ענת מימון: פסקה 4 יורדת מהנוסח.

<רוני מר: זה החוק.

<רוני מר: החוק מאפשר למשרד האוצר להעביר את היתרות האלה עד 30 יום מסוף שנת התקציב.

<רוני מר: זו לא איזושהי התנהלות חריגה, או כמו שתואר פה שהממונה על התקציבים עושה משהו שהוא לא כשורה.

<רוני מר: חוק יסודות התקציב, שהוא החוק שמסדיר את כלל ההתנהלות התקציבית של הממשלה לגבי הדרך שבה היא מנהלת את תקציב המדינה, קובע את ההוראה הזאת בצורה מפורשת.

סתיו שפיר: זו פשוט התנהלות לא יעילה, על זה אנחנו חולקים פה.

<רוני מר: אבל זו לשון החוק.

<רוני מר: מעבר לזה, אנחנו חושבים שלא נכון - - -

סתיו שפיר: זו התנהלות שמשאירה 30 מיליארד שקלים חוזרים לקופת המדינה מדי שנה במקום להיות מנוצלים.

סתיו שפיר: התנהלות לא יעילה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בואו נתקדם.

יוליה מלינובסקי: סתיו, עשית מהוועדה הזאת ועדת כספים, וזה לא זה.

יוליה מלינובסקי: שם את צריכה לריב על - - -

סתיו שפיר: אנחנו רוצים שהכסף הזה - - -

יוליה מלינובסקי: פה אנחנו רוצים לסייע לחיילים בודדים ומשוחררים.

סתיו שפיר: יוליה, אם היית קשובה לדברים ולנתונים שהבאתי בדיון הקודם, את בוודאי ראית - - -

יוליה מלינובסקי: שמעתי אותם, אבל יש - - -

סתיו שפיר: סליחה, אבל תני לי לסיים.

אלי אלאלוף: לא, תסלחי, אם כבר את רוצה לדייק - -

סתיו שפיר: סליחה, יש פה הערה שהופנתה כלפי.

אלי אלאלוף: - - המסמך שהביא אומר ההיפך הגמור ממה שאמרת בישיבה הקודמת.

אלי אלאלוף: בישיבה הקודמת אמרת דברים שהם לא נכונים לפי הדוח הזה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נתעכב, אנחנו לא נאשר אותו ואנשים לא יקבלו מה שמגיע להם.

סתיו שפיר: יוליה, סליחה.

סתיו שפיר: הצעת החוק הזאת היא גם הצעת חוק פרטית שאני הגשתי ולכולם יש אינטרס שהחוק הזה יעבור.

סתיו שפיר: מה שאנחנו גילינו – והנתונים האלה הם נתונים חלקיים, הם רק של הקרן לקליטת חיילים משוחררים ולא של הקרן לסיוע נוסף – זה שהכספים מהעודפים לא יגיעו לקרן לסיוע נוסף, כפי שגם אמרה הקרן בעצמה וכפי שאושר גם על-ידי משרד האוצר בדיון הקודם ובדיונים בוועדת השקיפות.

יוליה מלינובסקי: זה צריך לחשוב - - -

סתיו שפיר: תני לי בבקשה לסיים.

סתיו שפיר: אם החוק עובר אבל הכסף לא מגיע ליעדו - אין לחוק משמעות, ואנחנו רוצים שהחוק יעבור וגם שהכסף יגיע ליעדו, אל החיילים המשוחררים.

סתיו שפיר: זה הרצון המשותף של כולנו.

סתיו שפיר: באמת, חבל על ההתרעמות כי יש לנו הזדמנות לתקן את זה, כפי שבדיון הקודם גם היתה על זה הסכמה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך בבקשה.

<ענת מימון: "(5) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג1) יתרת התקציב לפי סעיף (ב)(2) שלא נוצלה תועבר לשנה שאחריה ותשמש למטרת סיוע בשכר דירה כאמור בסעיף קטן (א1) בלבד.

<ענת מימון: " סעיף קטן (ג) מדבר על היתרות של 80 המיליון, של תקציב הקרן, שכרגע הוועדה הוסיפה את הנושא שהיתרה יכולה לשמש גם לסיוע לשכר דירה בשנה שלאחר מכן.

<ענת מימון: לגבי יתרות התקציב התוספתי של הסיוע בשכר דירה, כמובן גם כותבים שעודפים יועברו לשנה שאחרי וצובעים את העודפים במקרה הזה למטרה של סיוע בשכר דירה, ככל שבאמת יהיו עודפים.

<ענת מימון: סעיף 7א – הקראנו אותו בישיבה הקודמת.

<ענת מימון: שוב אני מעירה: השר הממונה על ענייני שירות אזרחי לאומי, כבר היה תיקון עקיף בחוק שירות אזרחי ולכן כרגע זה מיותר אצלנו וזה ירד.

<ענת מימון: על פסקאות (1) ו-(2) גם כן עברנו.

<ענת מימון: אני עוברת לסעיף 5 בהצעת החוק, סעיף שלא היה בדיון הקודם.

<ענת מימון: הסעיף הזה מוסיף את סעיף 7ב.

<ענת מימון: "הוספת סעיף 7ב 5.

<ענת מימון: אחרי סעיף 7א לחוק העיקרי יבוא: סעיף 7ב.

<ענת מימון: 'חייל לקראת תום שירותו הסדיר – חייל משוחרר'.

<ענת מימון: לעניין סעיפים 7 ו-7א, יראו כחייל משוחרר גם מי שנותרו לו שלושה חודשים או פחות לסיום שירותו הסדיר.

<ענת מימון: " אנחנו אומרים שלעניין הקרן לסיוע נוסף ולעניין הקרן לעידוד השכלה גבוהה – שזה סיוע בלימודים – חייל משוחרר, רואים אותו כמשוחרר גם שלושה חודשים לפני שהוא מסיים את השירות.

<ענת מימון: כמו שהוצג בישיבה הקודמת על-ידי מנהלת הקרן, לפעמים נדרשים שיתופי פעולה לצורך הקדמת הלימודים, התחלה של לימודי תעודה או כל מיני שיתופי פעולה אחרים כבר לפני שהחייל מסיים את השירות, ולכן אומרים שכבר בשלושת החודשים האחרונים לשירות שלו הוא יוכל להיחשב כחייל משוחרר לצורך הסיוע הזה.

<דרור גרנית: זה צריך להיות לעניין סעיפים 7ב - - -

<ענת מימון: זה לעניין סעיפים 7 ו-7א, שזה הקרן לסיוע נוסף והקרן לעידוד השכלה.

<דרור גרנית: עכשיו אנחנו מכניסים לתוך 7 גם את הסיוע בשכר דירה.

<דרור גרנית: זה יחול גם על חייל בשלושת החודשים האלה?

<קריאה: לא לא, מה פתאום.

<דרור גרנית: לכן צריך להחריג את זה, להגיד שזה יהיה - - -

אלי אלאלוף: אפשר לדעת על מה אתה מדבר?

<דרור גרנית: לא 7 בכלל, אלא 7(א) קטן.

<ענת מימון: כלומר, לעניין סיוע לחיילים בודדים - - -

אלי אלאלוף: גברת מהפרוטוקול, הבנת?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: מה קרה לך?

אלי אלאלוף: חזרת לכיתה א'?

אלי אלאלוף: כשאתם מדברים ואתם רוצים שנתקן את החוק, תגידו את זה בצורה ברורה שאפשר יהיה לרשום את זה.

<דרור גרנית: מאה אחוז.

<דרור גרנית: סליחה, אני מתנצל.

<דרור גרנית: היתה לי פה הערה שהיא טכנית בבסיסה.

<דרור גרנית: הסעיף הזה, כפי שהסבירה היועצת המשפטית, מכיל את הזכאות לסיוע בשכר לימוד עוד לפני שהחייל השתחרר בפועל - כלומר, כבר בשלושה חודשים האחרונים של שירותו – וזאת כדי לאפשר להכניס אותו לתוך מסלולי לימודים והכשרה בעודו בתוך המסגרת הצבאית ההיררכית המאורגנת, כדי שאחרי זה הוא לא יאבד את המוטיבציה.

<דרור גרנית: היות שאנחנו מתקנים פה את סעיף 7 ומוסיפים את אותו תקציב תוספתי, התקציב התוספתי לא אמור לחול על החייל בעודו חייל, כי הוא נהנה שם מהזכאויות שהצבא נותן.

<דרור גרנית: לכן היה פה דיוק טכני.

יוליה מלינובסקי: אתה אומר שסיוע בשכר דירה לא יחול בשלושה חודשים האלה אלא רק אחרי השחרור, כי כל עוד הוא בצבא הוא מסודר.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה, זה מאוד הגיוני.

<ענת מימון: נכון, אז נבהיר את זה.

<דרור גרנית: זה תיקון טכני לחלוטין.

<ענת מימון: נבהיר בנוסח שזה סעיפים 7 ו-7א לעניין הלימודים, למעט הסיוע בשכר דירה לחיילים בודדים.

<ענת מימון: "6.

<ענת מימון: בסעיף 8 לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (ג) יבוא: '(ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב), יורשיו של חייל או משרת שירות לאומי או משרת שירות אזרחי (בסעיף זה – משרת) אשר נפטר במהלך שירותו הסדיר או יורשיו של חייל משוחרר שנפטר, זכאים לקבלת יתרת הפיקדון שלה היה זכאי הנפטר וכן למענק לפי הוראות סעיף 10, בהתאם להוראות חוק זה, אף אם נפטר החייל או המשרת במהלך תקופת שירותו הסדיר בטרם סיים 12 חודשי שירות סדיר.

<ענת מימון: " אסביר.

<ענת מימון: היום החוק כבר כולל סעיף דומה.

<ענת מימון: היום הסעיף בחוק מתייחס רק לחייל במהלך השירות או יורש של חייל משוחרר.

<ענת מימון: הכוונה היא שאם, חלילה, החייל נפטר, היורשים שלו זכאים לקבל את יתרת הפיקדון כאילו הוא שירת שירות מלא.

<ענת מימון: פה אנחנו עושים את התיקון ומתאימים את זה, כך שזה יחול לא רק על חייל אלא גם על משרת בשירות אזרחי ולאומי וכמובן, על חייל משוחרר, שכולל גם משרת בשירות לאומי אזרחי שסיים את השירות.

אלי אלאלוף: יש הערות, חברים?

<דרור גרנית: הערה טכנית על הסעיף, שהעליתי במייל: האם נכון לעשות את המענק של סעיף 10 פה.

<ענת מימון: לפי מה שהבנתי, כדאי שגם המענק יהיה פה, כי הם זכאים גם לפיקדון וגם למענק.

<דרור גרנית: זו לא מחלוקת של מהות, זו מחלוקת על מבנה הסעיפים.

<דרור גרנית: אולי בשלב הנוסח נזיז את זה ימינה או שמאלה.

<ענת מימון: בסדר.

<בת חן הורוביץ: הערה לעניין המילה "יתרה" – שכדאי יהיה לחזור לזה אחרי שנחליט לגבי סעיף 10א.

אלי אלאלוף: לא הבנתי את ההערה.

<בת חן הורוביץ: בהתאם למה שהוחלט לגבי עניין החללים, נצטרך לחזור לסעיף הזה ולהתאים את הנוסח מכיוון שעל-פי המילה "יתרה" עלולים להבין שהוא זכאי לקבלת יתרת הפיקדון, ו"יתרה" זה עד יום מותו.

<בת חן הורוביץ: אם נחליט שלפי התיקון לחללים הוא יקבל לפי מלוא השירות, זה כבר לא יתרה.

יוליה מלינובסקי: פיקדון באופן מלא.

<ענת מימון: בסעיף 10.

<בת חן הורוביץ: נכון, אמרתי.

אלי אלאלוף: אוקיי, בסעיף 10.

<ענת מימון: "7.

<ענת מימון: בסעיף 9 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (ג), במקום "תודיע בכתב" יבוא "תודיע בדרך שתמצא לנכון"; (2) במקום סעיף קטן (ד) יבוא: "(ד) הקרן תודיע לכל חייל משוחרר על מצב הפיקדון בתום כל אחת מחמש השנים שלאחר שחרורו, בדרך שתמצא לנכון.

<ענת מימון: " סעיף 9 עוסק באמת בנושא של הפיקדון, איך מודיעים לחייל.

אלי אלאלוף: איך יכול להיות שלא בכתב?

אלי אלאלוף: אני לא מבין.

אלי אלאלוף: למה זה לא בכתב?

אלי אלאלוף: מה, טלפון?

<בת חן הורוביץ: היום נשלחות הודעות בכתב, והמון מכתבים פשוט חוזרים.

<בת חן הורוביץ: הכתובות - - -

אלי אלאלוף: תעשו במייל.

<חמדה מארק: בדיוק, לכן "כל דרך".

<בת חן הורוביץ: זה מה שאנחנו רוצים לבקש: כל דרך שנמצא לנכון.

<חמדה מארק: יכול להיות במסרון, יכול להיות שנשיג אותו בנייד.

<חמדה מארק: זאת אומרת, נשיג אותו בכל דרך אפשרית.

אלי אלאלוף: גם אם תשיגו אותו טלפונית, תעבירו לו את זה בצורה של מסמך רשמי.

<חמדה מארק: הרבה פעמים מה שקורה, כשהם רואים משהו שמגיע ממשרד הביטחון הם משליכים את זה לפח.

<חמדה מארק: גם דברים כאלה קורים.

<חמדה מארק: אנחנו רוצים להימנע, כי אם היית רואה את הערימות שקיבלתי - - -

אלי אלאלוף: אני ממש לא מצפה - - -

<חמדה מארק: אני אומרת לך, אדוני היושב-ראש - ערימות.

<חמדה מארק: ביום הראשון שהגעתי לעבודה נכנסתי לממ"ד, שאלתי: מה זה השקים האלה?

<חמדה מארק: אמרו לי: זה חוזרים.

<חמדה מארק: לא האמנתי, התחלתי לעבור.

אלי אלאלוף: לפני כמה זמן זה היה?

<חמדה מארק: זה היה עד לא מזמן.

<חמדה מארק: המשכנו לעשות את זה וראינו שהקטע הזה הוא בעייתי; אתה גם משלם מאות אלפי שקלים על זה וגם לא מקבל את התמורה, ועד שזה בא ועד שזה חוזר.

<חמדה מארק: תשאירו את זה - - -

אלי אלאלוף: מה זה "ככל האפשר"?

אלי אלאלוף: אני לא מבין את זה.

אלי אלאלוף: זה מסמך רשמי.

<חמדה מארק: אנחנו נפנה אליו.

אלי אלאלוף: בדרך שתמצאו לנכון.

אלי אלאלוף: מה זה פה?

<חמדה מארק: נשיג אותו.

<חמדה מארק: הגענו עכשיו למשרד הפנים לבקש - - -

אלי אלאלוף: אז מה, תגידו לו בטלפון?

אלי אלאלוף: זה מספיק?

<חמדה מארק: אנחנו עושים עכשיו פעילות רחבה בעניין הזה באמצעות SMS וטלפונים, ואנחנו רואים שיפור; אם תראה את נתוני 2016–2017 תראה שיפור.

<חמדה מארק: אנחנו עושים מאמצים בכל דרך שייקחו את הכסף.

<חמדה מארק: הוא לא שלנו, אנחנו לא צריכים אותו, אנחנו רוצים שזה יעבור.

אלי אלאלוף: אז תעשו את זה, כמו שאומרת היועצת המשפטית, גם וגם.

<אייל דולב: אני רוצה להוסיף משהו.

<אייל דולב: אני תקציבן הקרן.

<אייל דולב: עד עכשיו היתה חשיבות מאוד גדולה שהחייל המשוחרר ידע כמה כסף יש לו.

<אייל דולב: למה?

<אייל דולב: כי הכסף נמחק לו אחרי שבע שנים.

<אייל דולב: ברגע שהכנסת מקבלת את התיקון הזה, שהיתרה חוזרת אליו, החשיבות קצת יורדת כי במקרה הכי גרוע, אם תישאר לו יתרה, הוא לא מפסיד אותה.

<אייל דולב: לכן אני חושב שבמאה ה-21 אפשר להסתפק בדרכים של דואר אלקטרוני, אתר אינטרנט וכו'.

אלי אלאלוף: לא אמרתי ההיפך.

אלי אלאלוף: רק לא בשיחת טלפון אחת וזהו.

אלי אלאלוף: יגידו לו: דיברתי אתך, חיפשתי אותך טלפונית - - -

<אייל דולב: עומד לרשותו אתר אינטרנט עם אזור אישי והוא יכול להיכנס 24 שעות ולבדוק את היתרה שלו.

<אייל דולב: כל דבר הוא צריך להיכנס, אז רוב האנשים נכנסים לאתר ויודעים.

<אייל דולב: לכן, לדעתי כתקציבן, חבל על 700,000 שקל בשנה שאנחנו זורקים על המכתבים האלה, שחצי מהם חוזרים.

<אייל דולב: אפשר להשתמש בכסף הזה - - -

אלי אלאלוף: אתה נשאר במכתבים, אני מזמן לא שם.

אלי אלאלוף: בצורה של מייל.

סתיו שפיר: כמה זה היה בשנה?

<אייל דולב: זה היה 700,000 שקל בשנה לשלוח את המכתבים.

<אייל דולב: הפסקנו עם זה.

אלי אלאלוף: אל תשרוף 700,000 שקל, אני מסכים אתך – למרות שזה הולך לדואר ישראל.

<חמדה מארק: שמחזיר אותם, הוא לא מוצא את האיש.

אלי אלאלוף: תעשו את זה, אבל לא בשיחת טלפון.

<אייל דולב: שולחים להם מסרון, שולחים להם הכול.

<חמדה מארק: מסרון, מייל – כל דרך.

אלי אלאלוף: אנחנו שנינו אומרים אותו דבר.

<חמדה מארק: אמרת גם וגם, אם הבנתי נכון.

אלי אלאלוף: אני לא בעד גם וגם, אבל לא בשיחת טלפון.

אלי אלאלוף: בצורה טכנית נכונה.

<אימבל קואס: אולי אפשר להציע: בכל דרך אפשרית על מנת להשיגו.

<בת חן הורוביץ: זאת הכוונה.

אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נתקדם.

<ענת מימון: אז מה בסוף?

<ענת מימון: בכל דרך אפשרית - - -

אלי אלאלוף: בכל דרך נכונה.

אלי אלאלוף: רק לא שיחת טלפון.

<דרור גרנית: אני לא יודע מה זה "בכל דרך אפשרית".

<דרור גרנית: דואר הוא דרך אפשרית.

<ענת מימון: על מנת לאתר אותו, על מנת שההודעה תעבור אליו.

<ענת מימון: זו הכוונה.

<דרור גרנית: הנוסח המקורי שהוצע אומר: "בדרך שתמצא לנכון", וחזקה על הקרן שזו מטרתה, זו תכליתה, זה ייעודה וזו פעולתה.

<דרור גרנית: היא תמצא לנכון לעשות את זה במסרון – תעשה את זה במסרון, בשיחת טלפון - - -

אלי אלאלוף: טוב, "שתמצא לנכון".

<ענת מימון: אז גם סעיף קטן (ד) נשאר אותו דבר.

<ענת מימון: "תיקון סעיף 10.

<ענת מימון: 8.

<ענת מימון: בסעיף 10 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א)(5), במקום '194' יבוא '277.5'; (2) סעיף קטן (ב) – בטל.

<ענת מימון: " סעיף 10 קובע את סכום המענק.

<ענת מימון: משרת בשירות אזרחי במסלול ביניים, אנחנו מעדכנים את סכום המענק שלו.

<ענת מימון: הוא אמור לקבל 75% מהמענק שמקבל מי שמשרת בשירות אחר.

<ענת מימון: לגבי מי שמשרת בשירות אחר, בשנת 2012 עדכנו את הסכומים, ולגבי מי שמשרת במסלול ביניים לא עדכנו את הסכום ונוצר מצב שהמענק שהם קיבלו היה נמוך מ-75%.

<ענת מימון: לכן צריך להגדיל את גובה המענק לגבי מי שמשרת בשירות אזרחי במסלול ביניים: במקום 194 זה 277.5 שקלים.

<ענת מימון: נראה בהמשך שההצעה היא שזה יחול משנת 2014, שזו השנה שבה נוסף הנושא של משרת שירות אזרחי במסלול ביניים.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב) מדבר על מי ששוחרר כלוחם או תומך לחימה ונותנים לו פה זכאות למענק, אבל בגלל שבסעיף 10, שמגיע מיד עכשיו, אנחנו כבר נוגעים בזה אז אנחנו מבטלים אותו פה ועושים את זה בסעיף 10א לגבי כולם.

<ענת מימון: "מענק ופיקדון בעקבות פציעה 10א.

<ענת מימון: (א) חייל ששירת כלוחם או כתומך לחימה וראש אגף כוח אדם בצבא הגנה לישראל (בסעיף זה – ראש אגף כוח אדם) קבע כי התקיים בו אחד מאלה, יראו אותו לעניין סעיפים 9(א) ו-10(א)" – שזה המענק והפיקדון – "כמי שהשלים את מלוא תקופת השירות הסדיר שהוא חייב בה לפי חוק שירות ביטחון, כלוחם או כתומך לחימה, לפי העניין: (1) הוא נפצע תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית וחזר לשרת בשירות אחר; (2) הוא שוחרר מחמת פציעה שאירעה תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית; (3) הוא נפטר בשל פציעה שאירעה תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית.

<ענת מימון: (ב) על החלטת ראש אגף כוח אדם כאמור בסעיף קטן (א) ניתן להשיג לפני ראש המטה הכללי בצבא הגנה לישראל.

<ענת מימון: " הסעיף הזה אומר שכשיש לוחם או תומך לחימה שהשירות שלו כלוחם או תומך לחימה נפסק, בין אם זה מחמת שהוא שוחרר מהצבא, בין אם זה מחמת שהוא עבר לתפקיד אחר והוא כבר לא לוחם או תומך לחימה ובין אם זה מחמת שהוא נפטר, אנחנו נותנים לו את המענק והפיקדון כאילו הוא השלים את השירות כלוחם או תומך לחימה, שזה הרף הכי גבוה של הכסף של הצבירה למענק ולפיקדון.

<ענת מימון: עלתה בקשה מחברי כנסת שהנושא הזה יחול לא רק על לוחם ותומך לחימה, אלא גם חייל שבמהלך שירות רגיל נפטר, עדיין ייתנו לו את מלוא המענק והפיקדון כאילו הוא השלים את השירות הסדיר שלו.

<ענת מימון: כרגע הסעיף מדבר רק על לוחם ותומך לחימה.

<בת חן הורוביץ: שנפצע או נפטר.

<ענת מימון: יש עוד שני מצבים.

<ענת מימון: ככל שהוא נפצע ועבר לשירות אחר – זה לא משנה כי ממילא בשירות האחר שלו הוא צובר את היתרה.

<ענת מימון: הוועדה צריכה להחליט מה היא עושה בשני מצבים: 1.

<ענת מימון: כשהוא נפצע ושוחרר מהצבא, ולכן הוא כבר לא צובר פיקדון ומענק כי אין לו חודשים נוספים; 2.

<ענת מימון: הוא נפטר.

<ענת מימון: מה עושים במצב כזה לגבי חיילים רגילים?

<ענת מימון: לגבי לוחמים ותומכי לחימה הסעיף כבר מסדיר את זה.

אלי אלאלוף: לא לוקחים בחשבון סיבת הפטירה?

<בת חן הורוביץ: היום הנוסח מדבר על מי שנפצע או נהרג באימון או פעילות מבצעית, כלומר לוחם או תומך לחימה שנפצע או נהרג באימון או בפעילות מבצעית.

<בת חן הורוביץ: הוא לא מדבר על חייל רגיל.

אלי אלאלוף: אפילו לא כמו עובד רגיל, שהוא בדרך לעבודה?

אלי אלאלוף: לא לוקחים בחשבון?

סתיו שפיר: למה לא לכלול את כל החיילים?

<בת חן הורוביץ: זאת באמת עמדת צה"ל.

<בת חן הורוביץ: צה"ל מבקש לעניין החללים להחיל את זה על כולם.

סתיו שפיר: בהחלט.

סתיו שפיר: ככה זה צריך להיות.

סתיו שפיר: אני חושבת שהוועדה צריכה לקבל את העמדה הזאת.

אלי אלאלוף: אני משווה את זה לביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: אדם בדרך לעבודה או בחזרה מהעבודה נחשב לעובד, אז למה פה לא?

אלי אלאלוף: חייל זה חייל, אם הוא בדרך אז יתחילו לחפש אם הלך לראות - - - ?

<בת חן הורוביץ: חד-משמעית.

אלי אלאלוף: אני חושב שאין שום הצדקה להפריד בין חייל לחייל, במיוחד במצבים חמורים כאלה.

<דרור גרנית: ברשות אדוני, אזכיר שאך לא מזמן, לפני חודשים ספורים, תוקן חוק הנכים וחוק המשפחות בדיוק כדי לחדד ולייצר את האבחנה בין מי שהם נכי צה"ל בעקבות פעילות מבצעית ובין מי שהם נכי צה"ל שלא אגב פעילות מבצעית.

<דרור גרנית: הרעיון היה לשמר את הייחודיות של הפגיעה בשל פעילות מבצעית.

<דרור גרנית: פה ממשיך אותו קו, שרק לפני חודשים בודדים הוועדה אישרה והלכה אתו מתוך הבנה של הייחודיות של הנושא.

<דרור גרנית: אדוני ישב פה בוועדות, אני לא צריך להזכיר לו.

אלי אלאלוף: פה אנחנו מדברים על שירות סדיר, לא מדברים על אנשי קבע.

אלי אלאלוף: אמרנו גם בוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון שבשירות סדיר ניתן את מלוא התנאים לחייל, אז אני חושב שגם פה, בנקודה הזאת, היה רצוי שנלך באותה דרך, אם זה מקובל על החברים שלי.

אלי אלאלוף: מקובל?

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: לא לשכוח שאנחנו מדברים על חיילים בשירות סדיר.

ענת ברקו: ואז יתחיל הוויכוח, אדוני יושב הראש, באילו נסיבות ויתחילו התביעות איך הוא נהרג, נפטר – היתה תאונה, זה מוכר, זה לא מוכר.

ענת ברקו: צריך לתת לכולם.

אלי אלאלוף: זה בדיוק מה שאני אומר.

ענת ברקו: אני מדברת על הטענה שלא צריך לתת לכולם.

<בת חן הורוביץ: אנחנו מציעים לא להרחיב את זה לעניין פצועים, בעניין פצועים להישאר רק בלוחם או תומך לחימה.

<בת חן הורוביץ: לעניין חללים אנחנו, כמובן, מוכנים לקבל את עמדת צה"ל ולהחיל את זה על כולם.

<בת חן הורוביץ: אבל לפתוח את זה לכל הפצועים, זאת מטריה שבעיני היא קצת סבוכה כרגע.

אלי אלאלוף: תסבירי לי למה הפצועים לא.

אלי אלאלוף: פצוע שיוצא משירות סדיר מסיבות - - -

סתיו שפיר: זה הזוי, הם במהלך השירות הסדיר שלהם.

אלי אלאלוף: בגלל הפציעה הוא יוצא משירות סדיר.

ענת ברקו: הכול על הגב של החיילים.

ענת ברקו: זה לא יאומן, לאן הגענו.

<דרור גרנית: השאלה היא נסיבות הפציעה.

<דרור גרנית: לצורך הדיון, דוגמה מאוד ברורה: חייל נוסע ביום שישי ברכב פרטי בדרך הביתה, נקלע לתאונת דרכים אזרחית ונפצע, חלילה, פציעה דרמטית, כזאת שמונעת ממנו את המשך שירותו.

סתיו שפיר: במהלך שירותו הצבאי, כן.

סתיו שפיר: בזמן שהוא תורם למדינה.

ענת ברקו: במהלך שירותו, כש-50% לא משרתים והם נוסעים למקומות אחרים.

ענת ברקו: זה במהלך שירותו.

ענת ברקו: הצבא יכול לקרוא לו במהלך שירותו 24 שעות ביממה; גם כשהוא באמצע בילוי הצבא רשאי לקרוא לו, נכון?

<דרור גרנית: זה נכון.

ענת ברקו: אז ברור.

ענת ברקו: אז למה לא?

ענת ברקו: הצבא רשאי לקרוא לו, הוא תחת אחריות צה"ל 24 שעות.

ענת ברקו: אי אפשר להזדכות על האחריות על החיילים האלה.

ענת ברקו: לאן אנחנו מביאים את עצמנו?

ענת ברקו: אם מדובר בהתנהגות רעה וחמורה – מילא, אבל אנחנו הבאנו את עצמנו לפינה שהיא בועטת את חיילי צה"ל מכל הכיוונים, לא לוקחים עליהם אחריות על כלום.

ענת ברקו: אין שום סיבה, באמת אין שום סיבה.

ענת ברקו: אדוני יושב הראש, צריך להחיל את הדבר הזה על כלל חיילי צה"ל – גם פצועים, גם חללים – בלי לעשות אבחנות, בלי להוביל אנשים לכל מיני תביעות משפטיות.

ענת ברקו: גם ככה יש לנו בחברה הישראלית היום חבורה שלא משרתת בצבא, עושה עם הזמן שלה דברים אחרים.

ענת ברקו: אז דורשים מחייל זמינות של 24 שעות, אבל מזדכים על האחריות כלפיו.

ענת ברקו: אנחנו רואים – בדיוק עכשיו התפרסם דוח נקח"ל, אי אפשר לנתק את כל הדברים האלה, רואים גם איך מתנהגים לחיילים האלה בצבא.

אלי אלאלוף: מה זה נקח"ל?

ענת ברקו: נציב קבילות חיילים.

ענת ברקו: תקרא את הדוח שלו.

ענת ברקו: אני אומרת לך, אתה ממש תזדעזע.

ענת ברקו: אז הגיע הזמן שייתנו לחיילים האלה את מה שמגיע להם.

<אבי סייג: זה גם לא הרבה חיילים.

ענת ברקו: ועל מה מתחשבנים?

ענת ברקו: על האגורות האלה, זה נראה כל כך מגעיל.

<אבי סייג: מישהו יכול להגיד כמה חיילים כאלה?

<אבי סייג: על מה מדובר?

<אבי סייג: זה מספר - - -

ענת ברקו: מה זה משנה?

ענת ברקו: מדובר על זה שהם משרתים, סוחטים את הלימון וזורקים אותו.

ענת ברקו: זה מה שמדובר.

אלי אלאלוף: ענת, למה בכעס?

ענת ברקו: אתה יודע מה, אני רצף של התנהגויות, כולל הדוח הזה של נקח"ל, כלפי חיילי צה"ל, ואני רואה איך מתנהגים לחיילים ומה נותנים להם היום לעומת מה שהיה פעם.

ענת ברקו: עם כל ההעדפות המתקנות לכל האוכלוסיות, בסוף האחרונים בשרשרת המזון זה החיילים, אלה שבאמת מקריבים את השנים הכי יפות שלהם, וזה חבל מאוד.

אלי אלאלוף: יש עמדה מאנשי משרד הביטחון?

<חמדה מארק: אנחנו בעד, כל עוד האוצר מסכים אתנו.

ענת ברקו: זאת גם עמדת צה"ל.

אלי אלאלוף: אנשי האוצר רוצים - - -

<ליאור בראון: עמדת צה"ל, הבנתי, דווקא מתנגדת לעניין.

<קרן זר אביב: עמדת צה"ל אומרת שחיילים שהם פצועים יקבלו רק אם פצועים מסיבה מבצעית.

<קרן זר אביב: יש מעט כאלה בשנה.

ענת ברקו: על המעט האלה צריך לשנות, לעשות את ההפרדה?

ענת ברקו: אנחנו צריכים לפעול בניגוד לעמדת צה"ל, כי צה"ל לא מספק להם הגנה.

ענת ברקו: אנחנו צריכים להבין שיש כאן בעיה.

אלי אלאלוף: אני קיבלתי חינוך שמה שצה"ל רוצה צריך לתת.

ענת ברקו: אתה יודע מה, גם אני קיבלתי חינוך וכל יום שעובר – למרות ש-25 שנה שירתתי בצה"ל, אני אומרת לך: הם לא מקיימים חוקים למחיקת רישום פלילי לחיילים משוחררים, אין אפילו כתובת היום בצה"ל, למרות שהחוק עבר; הם לא נותנים להם תעודות מקצוע, למרות שחוק עבר.

ענת ברקו: הם לא באמת דואגים להם.

ענת ברקו: הם דואגים להם בזמן השירות כדי להפיק מהם את מרב התועלת.

ענת ברקו: לצערי הרב, אני אומרת את זה בשיא הכאב, אני ממש מזועזעת מההתנהלות הזאת.

<קרן זר אביב: אני ראש ענף ת"ש.

<קרן זר אביב: יש מעט מאוד כאלה בשנה.

<קרן זר אביב: חיילים שנפצעים בתאונות דרכים או שמפאת מחלה משוחררים זו לא אוכלוסייה מאוד מאוד גדולה.

אלי אלאלוף: לשמחתנו.

<קרן זר אביב: הבקשה של צה"ל היא שראש אכ"א ידון במקרים האלה באופן פרטני, כל מקרה לגופו.

<קרן זר אביב: אם תימצא הצדקה – יאשרו להם, ואם לא – אז לא.

<קרן זר אביב: זאת העמדה של צה"ל.

<קרן זר אביב: חייל שחוזר לשירות אחרי פציעה ממשיך לצבור את הזכויות שלו במדרג נמוך יותר.

אלי אלאלוף: לשמחתנו, זה מספר קטן, ואנחנו מקווים להגיע למספר אפס.

אלי אלאלוף: אם זה ככה, מה ההתנגדות?

אלי אלאלוף: למה להוסיף סרבול למערכת?

אלי אלאלוף: עוד ביורוקרטיה, עוד בדיקה, עוד המתנה לחייל, עוד סבל למשפחה שצריכה לחכות.

אלי אלאלוף: אם את אומרת שזה מעט, כמה זה יכול להיות?

אלי אלאלוף: תכפילי את זה בסכום שמגיע, זה ממש גרושים.

אלי אלאלוף: אז המנגנון המיותר הזה, רק לעשות את הבדיקה, להסביר – גם זה כסף.

אלי אלאלוף: תקבלו החלטה.

אלי אלאלוף: לדעתי, פה היה רצוי - - -

ענת ברקו: אנחנו יכולים להחליט.

אלי אלאלוף: ענת, עם כל הכבוד לנו, ויש לנו את הזכות - - -

ענת ברקו: למה?

ענת ברקו: יש כאן הסכמה שהיא חוצת מפלגות.

ענת ברקו: יש גבול.

סתיו שפיר: יש הסכמה של כל חברי הכנסת.

סתיו שפיר: מדובר במספר מאוד קטן של חיילים.

אלי אלאלוף: יש פה חברי כנסת שלא רגילים לשמוע דעה הפוכה ואז קופצים באמצע, אז תנו לי לנסות להסביר.

אלי אלאלוף: אני בעד שתנסי, נציגת צה"ל, להתייעץ עם מי שאת רוצה ברבע השעה או חצי השעה הקרובה.

אלי אלאלוף: נקבל החלטה בכיוון שחברי הכנסת רוצים, אז כדאי שתתייעצי ותחזרי אלינו בזמן הקרוב.

אלי אלאלוף: לא לשכוח שאנחנו רוצים להצביע על החוק הזה היום, אבל תתייעצי, ברשותך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ליאור בראון: קיבלנו הערכה תקציבית רק לגבי הרכיב של הנפטרים.

<ליאור בראון: ביקשנו ממשרד הביטחון את ההערכות התקציביות לגבי הפצועים וטרם קיבלנו אותן, כך שאנחנו לא יודעים במה מדובר.

<ליאור בראון: ככל שיהיה מדובר בעלות תקציבית, כמובן שלא נוכל לתמוך בקריאה השניה והשלישית, בהתאם לחוק יסודות התקציב.

<ליאור בראון: כרגע אני ממתינה להתייחסויות לגבי הערכת העלות.

<אייל דולב: ולגבי הנפטרים?

<ליאור בראון: לגבי הנפטרים, כאמור, קיבלנו ואנחנו לא מתנגדים.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נקבל החלטה, אחרי התייעצות שצה"ל יעשה עם עצמו ויציג לכם את הנתונים.

אלי אלאלוף: לנו יש טכניקה – גם אחרי ההצבעה אנחנו יכולים גם לעשות רביזיה.

אלי אלאלוף: זו הטכניקה שתאפשר לנו לחזור על הדיון.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך.

<ענת מימון: אז נחזור לסעיף הזה בהמשך.

<ענת מימון: אנחנו עוברים לסעיף 10 להצעת החוק.

<ענת מימון: "10.

<ענת מימון: בסעיף 19 לחוק העיקרי – (1) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: '(א1) על אף הוראות סעיף קטן (א), חייל מילואים פעיל וחייל משוחרר בודד יהיו רשאים לממש את הזכאויות לפי סעיפים 7 ו-7א עד תום 10 שנים מסיום השירות הסדיר.

<ענת מימון: ';" סעיף 19 קובע שככלל, כל הזכאויות לפי החוק ניתנות למימוש חמש שנים מתום השירות.

<ענת מימון: פה אנחנו מוסיפים הוראה שאומרת שלחייל מילואים פעיל ולחייל משוחרר בודד הזכאויות לעניין סיוע בלימודים, שזה 7 ו-7א, אפשר יהיה לממש עשר שנים.

<ענת מימון: יש פה הטבה.

<ענת מימון: "(2) בסעיף קטן (ב), במקום פסקה (1) יבוא: '(1) נותרה יתרת פיקדון בתום חמש השנים האמורות בסעיף קטן (א), זכאי החייל המשוחרר לקבלה לידיו.

<ענת מימון: הקרן תעביר את יתרת הפיקדון לחשבון הבנק של החייל המשוחרר שמסר במועד שחרורו, בתוך 60 ימים, ואם לא איתרה הקרן את חשבון הבנק האמור בתוך 60 ימים – תפנה לחייל המשוחרר ותודיע לו בדרך שתמצא לנכון על סכום היתרה העומדת לזכותו ועל זכותו לפדותה בתוך 120 ימים ממועד פניית הקרן.

<ענת מימון: ';" ואז אנחנו מוסיפים את (ג1):"(ג1) ביקש החייל המשוחרר לקבל את יתרת פיקדונו בתוך שלוש שנים מיום העברת יתרת פיקדונו לקרן לסיוע נוסף כאמור בסעיף קטן (ג), תעביר הקרן את יתרת הפיקדון לחשבון הבנק של החייל המשוחרר.

<ענת מימון: " היום ההסדר הוא חמש שנים שחייל יכול לממש את הפיקדון לשש מטרות שקבועות בחוק, ורק לאותן מטרות; אחרי חמש שנים הוא יכול לממש לכל מטרה, ועד תום שבע שנים, אם הוא לא מממש את זה, הכסף עובר לקרן לסיוע נוסף.

<ענת מימון: בהצעת החוק ביקשו לעשות הסדר שונה – לקבוע שיש חמש שנים, ובתום חמש השנים יש שנה וחצי ולא שנתיים שהחייל יכול לבקש את הכסף אליו לכל מטרה, ואחרי שנה וחצי הקרן תעביר אליו – לא לקרן לסיוע נוסף, אלא תעביר את הכסף אליו – ורק אם היא לא תאתר את חשבון הבנק שלו זה יעבור לקרן לסיוע נוסף ויהיו לו שלוש שנים שהוא יוכל לבקש את הכסף מהקרן לסיוע נוסף.

ענת ברקו: אז למה לא לביטוח לאומי - - -?

<ענת מימון: רק אסביר את הנוסח שלפניכם.

<ענת מימון: כרגע, בעקבות בקשה שעלתה בדיון הקודם, הצעת החוק נוסחה כך שחמש שנים הוא יוכל לממש את זה למטרות שקבועות בחוק, ואחרי חמש שנים תהיה דחיפה אוטומטית של הכסף לחשבון של החייל; וככל שלא יאתרו את החשבון של החייל זה יעבור לקרן לסיוע נוסף ויהיו לו שלוש שנים לבקש את זה.

<ענת מימון: רק אעיר שהאוצר ביקש שהתחילה של זה תהיה רק בעוד שנה וחצי, ב-2019.

ענת ברקו: למה?

ענת ברקו: שירוויחו עוד קצת כספים על חיילים?

<ענת מימון: אני רק מציגה.

<ענת מימון: כי יש קושי תקציבי.

<ענת מימון: זו תוספת מסוימת לתקציב לעשות את הדחיפה אוטומטית לכל החיילים, ללא דרישה, לכן ההוראה הזו תחול מ-2019 ובתקופת הביניים תהיה הוראת מעבר שבכל זאת תהיה שנה וחצי לחייל לבקש את הכסף.

אלי אלאלוף: ענת, בבקשה.

ענת ברקו: אני חושבת שחמש שנים זה יותר מדי זמן.

ענת ברקו: להערכתי צריך לקצר את התקופה לשלוש שנים ולאפשר להם לאחר שלוש שנים - - -

אלי אלאלוף: מה זה נותן לקצר?

ענת ברקו: למה חמש שנים?

אלי אלאלוף: בשביל שיהיה לו זמן לחשוב.

אלי אלאלוף: זה לטובת החייל.

ענת ברקו: הגישה הפטרנליסטית שלנו יכולה להספיק לשנה הראשונה, כשהם נוסעים לדרום אמריקה.

ענת ברקו: לאחר מכן, להערכתי, צריך להפקיד להם את הכסף מהר יותר בלי שום הגבלות.

ענת ברקו: מעבר לזה, אני מניחה שלכספי הביטוח הלאומי שיגבו מהם דקה אחרי שמשתחררים – זה מה שעושים, אני רואה, יש לי קצינה משוחררת בבית – לא תהיה בעיה של חשבון בנק.

ענת ברקו: ידעו למצוא בדיוק איפה הם, ידעו לאתר אותם כדי לגבות מהם את כספי הביטוח הלאומי.

ענת ברקו: אי לכך, דרך הביטוח הלאומי אפשר להזרים להם את הכספים הללו.

ענת ברקו: מעבר לזה, אני מתקוממת על הגישה של האוצר.

ענת ברקו: הגישה של האוצר לגבי תקופת המעבר היא גישה פוגענית ונצלנית על גבם של חיילי צה"ל.

ענת ברקו: זאת הגישה של האוצר.

ענת ברקו: זו אותה גישה שאני נתקלת בה כשמדובר על עבודה מועדפת לחיילי צה"ל, שכל חייל רשאי לקבל אותה אבל בעצם הם לא ממש רוצים שיקבלו אותה כי זה על התקציב שלהם.

ענת ברקו: לכן אני מבקשת שלא תהיה שום תקופת מעבר.

ענת ברקו: יתקבל החוק, יכנס לתוקף מידי ונגמור עם הפארסה של כספי הפיקדון והניצול של החיילים הללו, שזו כבשת הרש שלהם אחרי שמסיימים את השירות הסדיר שלהם למען מדינת ישראל, שבגישה הזאת היא כל כך בוגדת בהם ולא מתייחסת אליהם בכבוד.

ענת ברקו: אני מבקשת לעמוד על זה.

ענת ברקו: תודה.

אלי אלאלוף: הפיקדון והמענק לא צמודים?

<ליאור בראון: הם צמודי מדד.

אלי אלאלוף: אז רק שתבינו: הם לא מפסידים.

אלי אלאלוף: ההצמדה שיש להם מהאוצר היא טובה.

ענת ברקו: אבל יש לך תקופת מעבר של שנה וחצי.

ענת ברקו: אתה מבין מה קורה.

אלי אלאלוף: זה לא קשור.

אלי אלאלוף: הפיקדון מקבל את ההצמדה.

סתיו שפיר: על איזה סכום מדובר, שזה יוצר קושי תקציבי?

<ליאור בראון: עשרות מיליונים.

סתיו שפיר: עשרות מיליונים?

<ליאור בראון: כן.

<ליאור בראון: הפער בין שבע שנים לשש שנים מייצר פער תקציבי חד-פעמי של כ-30 מיליון.

ענת ברקו: כל השנים שקיבלתם את הכסף מהקרן והוא עבר אליכם, לאוצר, מבלי שהגיע לחיילי צה"ל – אתם תשלמו את זה עכשיו לחיילי צה"ל.

ענת ברקו: זה מגיע להם, אף אחד לא עושה טובה.

<ליאור בראון: אתייחס באופן מסודר.

אלי אלאלוף: רגע, חברת הכנסת סתיו שפיר רצתה להגיד משהו.

סתיו שפיר: גם אני רציתי להעלות את הנושא של הביטוח הלאומי.

סתיו שפיר: אני חושבת שאם מדובר בסכום של כ-20–30 מיליון שקלים - הסכומים האלה, מהחישובים שעשינו ושאתם, כאמור, אישרתם הם סכומים שבעבר כבר נלקחו מהקרן, כשהיא היתה צריכה להחזיר את העודפים שלה לקופת המדינה.

סתיו שפיר: עדיין מדובר בסכום קטן כדי לעשות את התיקון הזה כבר עכשיו.

סתיו שפיר: הוא בהחלט ראוי, אחת ולתמיד.

סתיו שפיר: ההיגיון פה מאוד ברור: בדיוק כמו שהביטוח הלאומי יודע לגבות חובות, כך הוא גם יכול לשמש ככלי שדרכו מחזירים את הכסף הזה לחיילים.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה ביטוח לאומי.

אלי אלאלוף: רגע, תאפשרו.

ענת ברקו: למה את לא רוצה ביטוח לאומי?

ענת ברקו: הם יודעים לגבות אחרי יומיים.

אלי אלאלוף: סתיו, בבקשה תשלימי.

סתיו שפיר: אני חייבת להמשיך לוועדה נוספת.

סתיו שפיר: אבל כאמירה כוללת גם על הדברים שדנו בהם היום: אסור שיהיה חוק שנכנס לספר החוקים אבל נשאר רק על הנייר.

סתיו שפיר: העקרונות של דרכי העברת הכסף והזמנים של העברת הכסף הם שיקבעו האם החיילים המשוחררים אכן יקבלו את הכסף שמגיע להם.

סתיו שפיר: לכן הם נורא חשובים ולכן אנחנו צריכים לדקדק בהם ולוודא שהצינורות האלה עובדים כשורה והכסף אכן מגיע לחיילים בסופו של דבר.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה שנסבך את הביורוקרטיה עוד יותר.

אלי אלאלוף: להעביר ממקום למקום זה סיבוך; לעומת זאת, לקבל את האינפורמציה החסרה מהביטוח הלאומי – זה אפשרי.

אלי אלאלוף: אז אפשר לפנות לביטוח הלאומי, זה לא צריך להיות בצורה של העברת כספים - - -

ענת ברקו: העיקר שיגיע.

אלי אלאלוף: היום אתם בדיון לטובת הביטוח הלאומי, אז גם אנחנו רואים בעין יפה את העבודה של הביטוח הלאומי, אבל אנחנו גם יושבים על סעיפים לא נעימים שם.

אלי אלאלוף: זה עניין של העברת אינפורמציה - - -

ענת ברקו: אז זה בטוח יגיע אליהם ולא לשום קרן.

<חמדה מארק: סליחה, היושב-ראש.

<חמדה מארק: אפשר יהיה לחייב את הביטוח הלאומי שייתן לנו את המידע?

<חמדה מארק: צריך יהיה לתת לנו את האפשרות.

<דרור גרנית: הביטוח הלאומי זה רעיון שעולה פה עכשיו, אף אחד מאתנו לא התייעץ עם הביטוח הלאומי.

אלי אלאלוף: דרור, התשובה שלך חשובה לי, ולא הבנתי אותה.

<דרור גרנית: בכל הכבוד, הביטוח הלאומי לא היה בלופ - - -

אלי אלאלוף: אבל הם לא יכולים להעביר האינפורמציה?

אלי אלאלוף: במרשם האוכלוסין אי אפשר למצוא את הפרטים האלה?

<רוני מר: אדוני, העברת מידע בין גופים ציבוריים מוסדרת בחוק.

<רוני מר: זה משהו קבוע, יש פרוצדורות קבועות לעשות את זה.

<רוני מר: לכל גוף ציבורי יש ועדה שאמורה לאשר את הפניות האלה.

<רוני מר: כמובן שאפשר שהקרן תפנה לביטוח הלאומי במנגנונים הקבועים בחוק לעשות את זה, אבל אי אפשר - - -

יוליה מלינובסקי: הקרן רשאית לפנות?

יוליה מלינובסקי: יש לה סמכות כזאת?

<רוני מר: לפנות בוודאי שהיא רשאית.

<רוני מר: כל גוף ציבורי רשאי לפנות לגוף ציבורי אחר כדי לקבל מידע לצורך ביצוע תפקידיו על פי חוק.

<רוני מר: לפנות בוודאי שהם יכולים.

אלי אלאלוף: אז פונים לביטוח הלאומי, ואחרי פרוצדורה חד-פעמית תקבלו את זה קבוע.

<חמדה מארק: עכשיו פנינו למשרד הפנים לקבל הניידים של החיילים המשוחררים, שאין לנו אותם.

<חמדה מארק: אנחנו עדיין בתהליך מולם.

<חמדה מארק: זה לא דבר שיקרה מחר בבוקר.

יוליה מלינובסקי: צריך להגדיר בחוק שהקרן תהיה רשאית לפנות לכל - - -

<רוני מר: גברתי, זה קבוע בחוק.

<רוני מר: כל גוף ציבורי רשאי לפנות לגוף ציבורי אחר לקבלת מידע לצורך ביצוע תפקידיו לפי חוק.

<רוני מר: לא צריך לקבוע בחוק הזה שום דבר.

<דרור גרנית: השאלה אם הוא יקבל את המידע או לא היא שאלה שצריכה להתברר בהקשר לטיבו של הגוף, תפקידו, סוג המידע המבוקש.

<דרור גרנית: זו לא שאלה שמכריעים בה ככה; יש פה שאלות של פרטיות מידע.

יוליה מלינובסקי: אחרי חוק הביומטריה שעשיתם אל תספרו לנו על פרטיות.

<דרור גרנית: לכן אני אומר, אדוני, בכל הכבוד, היום יש לקרן מנגנון של העברת הכספים לחיילים.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על זה שאין להם מספיק ידע.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מוזר שחייל משרת שלוש שנים, או 32 חודשים, ולא קיבל אף פעם תשלום מצה"ל.

אלי אלאלוף: איך זה נראה?

<דרור גרנית: הסיטואציה, להבנתי - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: חוץ מזה, אני לא מזמין את הביטוח הלאומי לקבל כסף.

<ליאור בראון: אני רוצה להתייחס.

<ליאור בראון: אמנם חברת הכנסת ברקו יצאה, אבל אני רוצה לציין שהאמירות כאילו האוצר לוקח את הכסף אליו, בעיניי מאוד לא מקובלות.

אלי אלאלוף: אני מציע שלא תבקרו את חברי הכנסת כי הם - - -

<ליאור בראון: אוקיי.

<ליאור בראון: אז אני אומרת לפרוטוקול שהאוצר לא לוקח אליו כספים של חיילים משוחררים, כמובן.

<ליאור בראון: כל הכסף מועבר במסגרת החוק, כנדרש בחוק, ואין על זה שום עוררין.

<ליאור בראון: באשר לסוגיה של הדחיפה לחשבון הבנק – כאמור, גם אנחנו תומכים בזה, אנחנו בעד.

<ליאור בראון: אנחנו רוצים לדחוף את זה לחשבון הבנק, אין מחלוקת לגבי זה.

<ליאור בראון: הסוגיה היחידה שעלתה, כפי שנדונה בדיון הקודם, זו העובדה שיש כאן פער תקציבי חד-פעמי תזרימי, והצענו שבשנת התקציב 2019 – מאחר שתקציב 2017–2018 כבר אושר בכנסת - זה יקבל מענה מלא.

<ליאור בראון: על כן זה מוסדר בהוראת שעה.

אלי אלאלוף: אני לא רואה שום בעיה בזה.

<ענת מימון: אז אנחנו משאירים את הנוסח כמו שהקראתי אותו.

אלי אלאלוף: כן.

<ענת מימון: "11.

<ענת מימון: בסעיף 19א לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ז) יבוא: '(ח) הוראות סעיף זה, למעט סעיף קטן (ד), יחולו לעניין מי שמשרת שירות לאומי או שירות אזרחי, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה:

<ענת מימון: הסמכויות הנתונות לראש אגף כוח אדם בצבא הגנה לישראל יהיו נתונות למנהל הרשות לשירות לאומי–אזרחי והחלטתו תהיה סופית'.

<ענת מימון: " זה הסעיף שעוסק בשלילת ההטבות.

<ענת מימון: הסמכות ניתנת לראש אכ"א לגבי חיילים, ואנחנו רק מוסיפים ואומרים שלעניין מי שמשרת בשירות לאומי או שירות אזרחי, אנחנו מעניקים את הסמכויות למנהל הרשות לשירות לאומי-אזרחי.

<ענת מימון: "תחילה, תחולה והוראת מעבר 12.

<ענת מימון: (א) תחילתו של סעיף 10(א)(5) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 8(1) לחוק זה, ביום י"ז באדר ב' התשע"ד (19 במרס 2014), והוא יחול לגבי מי שסיים שירות אזרחי במסלול ביניים במועד האמור או לאחריו; שולם למשרת שירות אזרחי במסלול ביניים כאמור מענק לפי סעיף 10(א)(5) לחוק העיקרי בתקופה שממועד התחילה האמור עד יום פרסומו של חוק זה, יהיה זכאי לקבל את ההפרש שבין הסכום ששולם לו לבין הסכום שלו הוא זכאי לפי הוראות סעיף 10(א)(5) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 8(1) לחוק זה.

<ענת מימון: " הסעיף הזה אומר שהעדכון של הסכום שעשינו – מ-194 שקלים ל-277.5 שקלים - יחול כבר מ-2014 לגבי חיילים, המענק שישולם למי ששירת שירות אזרחי במסלול ביניים.

<ענת מימון: מי שכבר שולם לו - יתנו לו את ההפרש.

<ענת מימון: סעיף קטן (ב) זה הוראת המעבר של מה שדובר עכשיו על הפיקדון.

<ענת מימון: "(ב) תחילתו של סעיף 19(ב)(1) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 10(2) לחוק זה ביום כ"ד בטבת התשע"ט (1 בינואר 2019); ממועד פרסומו של חוק זה ועד ליום כ"ד בטבת התשע"ט (1 בינואר 2019) יקראו את סעיף 19(ב)(1) לחוק העיקרי כך שבמקום "שנתיים" יבוא "שנה וחצי" ובסופו יבוא 'לא הגיש החייל המשוחרר בקשה כאמור ונותרה יתרת פיקדון בתום שש וחצי שנים מיום שחרורו מהשירות הסדיר – תעביר הקרן את יתרת הפיקדון לחשבון הבנק של החייל המשוחרר שמסר במועד שחרורו, בתוך 60 ימים, ואם לא איתרה הקרן את חשבון הבנק האמור בתוך 60 ימים – תפנה לחייל המשוחרר ותודיע לו בדרך שתמצא לנכון על סכום היתרה העומדת לזכותו ועל זכותו לפדותה בתוך 120 ימים ממועד פניית הקרן'.

<ענת מימון: " כלומר, בשנה וחצי הקרובות, עד תחילת 2019, בתום חמש שנים החייל צריך להגיש בקשה, ואם שנה וחצי הוא לא הגיש בקשה – אז יעבירו את הכסף לחשבון.

<ענת מימון: החל מ-2019 יחול ההסדר שביקשה הוועדה, שאחרי חמש שנים אוטומטית החייל יקבל את כסף לחשבון ללא תלות בבקשה או ללא בקשה, ורק אם לא יאתרו את החשבון יחול המנגנון שהסברנו קודם, של הודעה של תוך 121 ימים ואז העברה לקרן לסיוע נוסף, עם אפשרות לבקש בתוך שלוש שנים.

<ענת מימון: זה התחילה והתחולה, זה אומר שכל שאר סעיפי החוק יחולו ביום פרסומו של החוק והתחולה של זה תהיה מידית.

<ענת מימון: אדוני, אני רק מזכירה שבסעיף 10א לא הכרענו עדיין מה אנחנו רוצים לעשות לגבי מי שנפטר או נפצע במהלך השירות שלו, אם הוא לא לוחם או תומך לחימה.

<ענת מימון: זה העניין היחיד שנשאר פתוח.

אלי אלאלוף: יש לי הערה לגבי העמותות שמלוות חיילים משוחררים – זה גם תפקידכם, לעדכן אותם בכל הזכויות.

אלי אלאלוף: תעשו את זה.

אלי אלאלוף: בלי לפגוע בעובדי המדינה, אתם תעשו את זה טוב יותר.

<הילה סולימני: אני מפורום ארגוני החיילים הבודדים - זה כל הארגונים שמלווים את החיילים הבודדים.

<הילה סולימני: אנחנו אחראים רק על החיילים הבודדים, גם העולים וגם חסרי - - - משפחתית.

<הילה סולימני: אחת ההצעות שלנו היא שנקים אתר שיתכלל את כל הזכויות.

אלי אלאלוף: תעשו את זה.

אלי אלאלוף: אבל תדעו שהחיילים שלא יודעים את זכויותיהם, תפקידכם לעזור.

<הילה סולימני: זה תפקידנו ואנחנו עושים.

אלי אלאלוף: נציגת צה"ל, יש לך תשובה?

אלי אלאלוף: בשורה טובה?

<קרן זר אביב: לא מלאה.

<קרן זר אביב: היכולת שלי לקיים התייעצות ולהגיע עכשיו לעמדה שונה במהות ממה שאמרתי קודם היא מוגבלת.

<קרן זר אביב: כרגע האמירה שלנו היא שלגבי חללים אין דיון; לגבי חיילים שנפצעו, אנחנו רוצים לקיים התייעצות פנימית נוספת.

<קרן זר אביב: אני לא יכולה עכשיו לתת - - -

אלי אלאלוף: כמה זמן זה ייקח לך?

<קרן זר אביב: במידי, אבל אני לא יכולה לחזור עם בשורה אחרת עכשיו.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה: שתי הנקודות שהן במחלוקת – אחת התייעצות עם האוצר ואחת עם צה"ל - נצביע ללא ההסתייגויות שלכם ושל האוצר.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, נצביע, ואם נצליח לשכנע את המערכת - נעשה רביזיה ונדון בשתי הנקודות.

אלי אלאלוף: בינתיים אנחנו מורידים אותן מסדר-היום.

אלי אלאלוף: מקובל?

<קרן זר אביב: כן, תודה.

<ענת מימון: לעניין העודפים, אנחנו מוחקים כל התייחסות למועד ההעברה.

<ענת מימון: לעניין חללים, אני מבינה שיש הסכמה ולכן חייל שנפטר במהלך השירות, גם אם זה שירות רגיל וגם אם זה לא עקב פעילות מבצעית זכאי.

<ענת מימון: כל חייל שנפטר במהלך השירות יהיה זכאי ליתרת המענק והפיקדון כאילו הוא השלים את מלוא השירות שלו.

אלי אלאלוף: אנחנו שומרים לעצמנו לעשות בדיקה חוזרת במסגרת הרביזיה, שאני לוקח על עצמי להגיש אותה.

<יואב ארבל: אני מהרשות לשירות לאומי.

<יואב ארבל: מה שאמרתי ליועצת המשפטית של הוועדה זה שכרגע הסעיף, לפי הנוסח שלו, מאפשר את זה רק למי שנפצע או חלל בגלל פעילות מבצעית, ולכן אנחנו לא נמצאים בפנים.

<יואב ארבל: אם הוועדה אכן משנה את זה לכל חייל שנפטר במהלך השירות, כמובן שזה אמור לחול גם על המתנדבים שלנו, אם חס וחלילה נפטרים במהלך השירות.

יוליה מלינובסקי: לא.

אלי אלאלוף: למה לא?

יוליה מלינובסקי: כי זה משהו אחר, זו מהות אחרת.

<דרור גרנית: אם מכילים נפטר לכל הרוחב, אז זה הגיוני.

<דרור גרנית: כלומר, אם אומרים שגם נהרג החייל, חלילה, בתאונת דרכים, אני לא רואה סיבה מהותית למה משרת השירות האזרחי, שחלילה נהרג בתאונת דרכים, צריך להיות מוחרג.

<דרור גרנית: כל זמן שזה היה כבול לעולם התוכן הצבאי – אימון או פעילות מבצעית – היתה בזה לוגיקה.

<דרור גרנית: אבל אם אנחנו אומרים לכל הרוחב - - -

אלי אלאלוף: כרגע שלא קשור, היות שלא מצביעים על הנקודה הזאת.

<ענת מימון: הוא רוצה שגם משרת שירות לאומי או אזרחי שנפטר במהלך השירות שלו, נוסיף אותו.

אלי אלאלוף: ודאי שכן, ברור.

אלי אלאלוף: לגבי הפצועים, היות שלא כלול, לא מצביעים כרגע, ואם יש רביזיה – נתחשב גם בהם.

<ענת מימון: אז אני מסכמת שסעיף 10א נשאר כנוסחו.

<ענת מימון: פסקאות (1) ו-(2) שעוסקות במי שנפצע תוך כדי אימון ועבר תפקיד או שוחרר מחמת פציעה, זה נשאר עם הקשר הסיבתי שזה עקב פעילות מבצעית, ואז יראו אותו כמי ששירת את השירות שלו כלוחם או תומך לחימה, את מלוא השירות הסדיר.

<ענת מימון: לעניין מי שנפטר, אנחנו קובעים שגם משרת וגם חייל שנפטרים במהלך השירות או השירות הסדיר שלהם יהיו זכאים למענק ופיקדון כאילו הם השלימו את מלוא השירות הסדיר.

אלי אלאלוף: מצוין.

אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק, כפי שתוקנה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – פה אחד

אלי אלאלוף: הצעת החוק נתקבלה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אנחנו שמים רביזיה בשמי על שתי הנקודות שציינתי.

אלי אלאלוף: ברבו לכם, תודה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.