ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 308, 2016-12-11 12:45

דוד אמסלם: צהריים טובים לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בפרק י"ב (שונות), בסעיפים 177 ו-178 (מימון בחירות ברשויות המקומיות), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2017 ו-2018), התשע"ז-2016 (מ/1083), הכנה לקריאות שנייה ושלישית – דיון, וזה יכול להיות בסוף גם הצבעות.

דוד אמסלם: עשינו כבר הקראה לחוק או לא?

<תומר רוזנר: לא.

<קריאה: לא, לא עשינו.

דוד אמסלם: אני מציע: בואו נעבור את ההקראה ואחרי זה אני אגיד לכם מה המתווה שמסתמן, ונראה איך נסיים את הסיפור הזה במהלך היום.

דוד אמסלם: או שאתם רוצים שאני קודם כל אספר לכם מה הסיפור ואז אני אשחרר אתכם?

יואב בן צור: כן.

יואב בן צור: תספר לנו, ואולי זה - - -?

דוד אמסלם: בגדול, הסיכום שסיכמנו עם משרד האוצר: סך כל ההגדלה התקציבית בסעיף הזה תהיה כ-150 מיליון שקל.

דוד אמסלם: 90 מיליון שקל ילכו לרשימות, 60 מיליון שקל ילכו למימון ראשי עיר.

דוד אמסלם: זה ילך במפתח בדיוק כמו שראשי עיר, במידה ויש בחירות מיוחדות, אז הם ממומנים שם.

דוד אמסלם: וברשימות זה באותו מפתח.

דוד אמסלם: באותו מפתח, פשוט מאוד, גם ברשימה.

דוד אמסלם: אז אני לא יודע.

דוד אמסלם: עוד מעט אנחנו נקריא את הסכומים.

דוד אמסלם: ואמר לי פה מישהו, שיכול להיות שטעינו כאן; אמר לי מר מאור חמו שיכול להיות שטעינו כאן בסכומים.

דוד אמסלם: אבל בגדול, הכפולות צריכות להיות בסוף - - -

יואב בן צור: לטובה או לרעה?

דוד אמסלם: לא חשוב.

<גלעד קרן: תלוי את מי שואלים.

דוד אמסלם: תראה, בגדול, הגידול צריך להיות 90 מיליון שקל ברשימה.

דוד אמסלם: אז אנחנו צריכים לפרק את זה מבחינת הסיפור.

דוד אמסלם: בסוף זה צריך להיות מועמס פר מצביע.

דוד אמסלם: אנחנו הרי לא יכולים להוציא בחוק 90 מיליון שקל.

דוד אמסלם: אנחנו לוקחים את 90 מיליון השקל, לוקחים את כל בעלי זכות ההצבעה, מחלקים את 90 מיליון השקל בזה, ואז זה המפתח.

דוד אמסלם: המודד לכל אחד בעצם עולה בהתאם.

יואב בן צור: מה יקרה אם נשאר כסף בסעיף של ראשי הערים?

יואב בן צור: זה יעבור למפלגות?

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: בגדול, אותו הסיפור אצל ראשי הערים.

דוד אמסלם: עכשיו, זה רק יתוקצב דרך המפלגות בכל מקרה כדי לא לייצר עוד מנגנון.

דוד אמסלם: כן?

דוד אמסלם: זה יתוקצב - - -

חמד עמאר: ואם ראש רשות, שהוא מתמודד באופן עצמאי?

<גלעד קרן: אז הוא חייב לרוץ עם רשימה.

<יאיר רביבו: - - -

חמד עמאר: - - - ברשימה.

<גלעד קרן: חייב לרוץ עם רשימה.

<קריאה: חייב לרוץ ברשימה.

<קריאה: הוא מתקרב לרשימה.

<קריאה: - - -

חמד עמאר: ואם הרשימה שלו לא עוברת את אחוז החסימה?

<גלעד קרן: אז זו אחת הסוגיות - - -

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: זה דבר שבעצם עוד מעט נטפל בו גם.

דוד אמסלם: אבל בגדול, - - - מה שנקרא נקודת קצה.

דוד אמסלם: אין ראש עיר שהוא נבחר כראש עיר ולא מכניס מנדט.

<קריאה: באמת?

<קריאה: באמת?

<יאיר רביבו: אבל החוק נתן לזה אפשרות.

<קריאה: - - -

<יאיר רביבו: - - -

יואב בן צור: מה, יש מציאות כזאת.

יואב בן צור: מה.

דוד אמסלם: יש ראש עיר שרץ בלי רשימה.

<גלעד קרן: לא, אין - - -

<קריאה: לא.

<קריאה: אין.

<קריאה: הוא חייב - - -

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: אין.

חמד עמאר: חייב רשימה, אבל - - -

יואב בן צור: חייב רשימה, אבל הוא לא עובד בשביל הרשימה.

יואב בן צור: הוא דואג שלא ייבחרו - - -

<קריאה: - - - בדיוק על זה אני רוצה - - -

<יאיר רביבו: אדוני היושב ראש, יש תקדים שראש עיר לא נבחר – שמים אותו אחד בנוסף למועצה.

<קריאה: - - -

<יאיר רביבו: אבל פה יש חידוש, שלראשונה הוא יקבל כסף.

<קריאה: - - -

<יאיר רביבו: לראשונה, הוא יקבל כסף.

דוד אמסלם: אמרנו: החוק אומר שראש עיר צריך לרוץ כשהוא בעצם ראש הרשימה.

דוד אמסלם: עכשיו, במידה והוא נבחר לכאורה והרשימה לא הכניסה אף מנדט, אז כאילו המועצה מגדילה את עצמה בעוד - - -

<קריאה: בעוד אחד.

דוד אמסלם: עכשיו, יש כאלה שעושים את הטריק הזה.

דוד אמסלם: - - - מובנה.

דוד אמסלם: הרי, לדעתי, ראש עיר, אם הוא לא מקבל מנדט אחד, בוודאי הוא לא ייבחר להיות ראש עיר.

יואב בן צור: לא, מה הקשר?

יואב בן צור: למה?

<קריאה: יש קשר - - -

חמד עמאר: מה הקשר?

יואב בן צור: לא קשור, אדוני היושב ראש.

יואב בן צור: מה.

חמד עמאר: מה הקשר?

דוד אמסלם: רבותיי, אני אומר לכם מה התפיסה שלי, מה הקשר.

<יאיר רביבו: יש לו הוצאות לרשות.

דוד אמסלם: בעיקרון, אם הוא לא כל כך אהוד, אז בוודאי שהוא לא זה, אבל יש כאלה שעושים את הטריק.

יואב בן צור: נכון.

<יאיר רביבו: זה קרה רק פעם אחת במדינה.

יואב בן צור: פעם אחת.

<יאיר רביבו: חבר'ה, זה נדיר.

<יאיר רביבו: זה קרה פעם אחת במדינה - - -

<קריאה: לא נכון.

יואב בן צור: לא נכון.

<קריאה: זה קרה 30 פעמים - - -

דוד אמסלם: יש מגזרים שמתמחים בזה.

<קריאה: - - - שעושים את זה באופן - - -

חמד עמאר: חבר'ה, במגזר הלא יהודי, אותם ראשי רשויות - -

דוד אמסלם: במגזר הלא יהודי – כן, יש אנשים שמתמחים בזה.

דוד אמסלם: עזוב אותך.

חמד עמאר: - - יש להם אהדה גדולה והם רצים בלי רשימה.

חמד עמאר: מצטרפים - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, עזוב, נו.

דוד אמסלם: אנחנו לא ילדים קטנים ולא נולדנו אתמול.

דוד אמסלם: במגזר הלא יהודי זה קורה הרבה.

דוד אמסלם: זה כדי להגדיל את המועצה בעוד אחד, וזה הטריק שלהם.

דוד אמסלם: ראש עיר, בסופו של דבר, הוא מנהיג ציבור.

דוד אמסלם: רוב העיר תומכת בו אם הוא נבחר, בגלל שמישהו צריך לתמוך בו.

דוד אמסלם: עכשיו, בדרך כלל, אם זה היה הולך build in אז היו תומכים גם ברשימה שלו, אבל הם עושים את הטריק הזה וזה בסדר, זה חוקי.

דוד אמסלם: כל עוד זה חוקי אין בעיה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני הייתי אומר: ראש עיר שלא נבחר עם רשימה, אז הוא לא יהיה ראש עיר.

דוד אמסלם: אז היית רואה מי מתוך כל זה נעלם.

<אריאל יוצר: אנחנו הצענו לזה - - -

דוד אמסלם: אבל לא משנה.

דוד אמסלם: אבל אני לא נכנס לזה כרגע.

דוד אמסלם: אני כרגע נכנס למימון.

דוד אמסלם: אני לא בא עכשיו להסדיר את חוק הבחירות.

חמד עמאר: זו הנקודה העיקרית.

דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו הולכים להסדיר את חוק המימון.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר: בגדול, אלה הסכומים שידובר עליהם.

דוד אמסלם: זה המתווה.

דוד אמסלם: ועוד מעט אנחנו נדבר גם על הנקודה הזאת.

דוד אמסלם: בבקשה, אז בואו נתחיל בהקראה.

אוסאמה סעדי: אז אולי תסביר לנו בדיוק את - - -

דוד אמסלם: אמרתי.

אוסאמה סעדי: גם מבחינת ראש העיר – מתי הוא מקבל, מה הוא מקבל.

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: היות ובעצם זה היה חלק במשא ומתן בינינו לבין משרד האוצר, אז קודם כל אלה הסכומים שאנחנו מדברים עליהם.

דוד אמסלם: בא משרד האוצר ואמר: רבותיי, יש לנו בעיה עם הכסף כרגע בתזרים – מה שנקרא תקציב המזומנים – לתקציב 2018-2017.

אוסאמה סעדי: אבל אין בחירות ב-2017.

דוד אמסלם: ב-2018.

<אריאל יוצר: ב-2018.

דוד אמסלם: ב-2018.

<אריאל יוצר: אוקטובר 2018.

דוד אמסלם: ב-2018.

חמד עמאר: מה, יש בעיה - - -?

<אריאל יוצר: ב-2018, כמו שאמר היושב ראש.

דוד אמסלם: כן, בתקציב.

דוד אמסלם: התקציב, עכשיו-עכשיו.

דוד אמסלם: בתקציב הזה הם צפופים.

דוד אמסלם: הם בנו על זה שבעצם הם דוחים את כל הצעת החוק והם מייצרים לעצמם, כמו שהם עשו בעבר.

דוד אמסלם: אין להם כלום.

דוד אמסלם: אז הם חסכו 240 מיליון שקל.

דוד אמסלם: אנחנו, בסופו של דבר, סיכמנו איתם – לא חשוב כרגע איך, כמה ולמה.

דוד אמסלם: כמה מכות כאילו הלכנו – אבל בגדול, 150 מיליון שקל, שהם לא לקחו אותם בחשבון.

דוד אמסלם: אז עכשיו הם צריכים את המקורות.

דוד אמסלם: אז צריך לתקצב אותו.

דוד אמסלם: אז כאן בעצם סיכמנו שחלק מהתוספת תבוא לידי ביטוי בתקציב 2019.

חמד עמאר: איך זה עוזר אם הבחירות ב-2018?

חמד עמאר: איך זה עוזר?

<יאיר רביבו: עוזר להם תזרימית, למדינה.

<אריאל יוצר: בטח שזה עוזר.

חמד עמאר: - - - בחירות ב-2018 - - -

<קריאה: - - - מה זה ייתן לי?

דוד אמסלם: אז אני אסביר לך.

דוד אמסלם: בכל מקרה, זה בנובמבר 2018.

דוד אמסלם: עכשיו, ממילא, חלק מהכסף אתה מקבל אחרי ביקורת המדינה וכולי וכולי, ועד שיגישו את הדו"חות.

דוד אמסלם: ואם זה לא עוזר לך, אז אל תיקח.

<תומר רוזנר: רק התוספת - - -

דוד אמסלם: מה זאת אומרת מה זה עוזר?

דוד אמסלם: ואם אני אומר לך שאתה מקבל את זה בעוד חודשיים במקום לקבל את זה עכשיו?

חמד עמאר: - - -

<קריאה: לא לקבל - - -

דוד אמסלם: וחלק.

דוד אמסלם: מה שהם מקבלים עד היום – יקבלו.

<תומר רוזנר: במועד.

דוד אמסלם: במועד.

דוד אמסלם: מה שהם מקבלים עד היום בחוק – יקבלו.

דוד אמסלם: התוספת, חלקה תהיה ב-2018 - - -

<גלעד קרן: תשולם.

דוד אמסלם: תשולם.

דוד אמסלם: חלקה תשולם ב-2019 בפרופורציות קצת אחרות.

דוד אמסלם: זהו.

דוד אמסלם: זאת אומרת, בכל מקרה מצבם ישופר יחסית להיום.

דוד אמסלם: זהו.

אוסאמה סעדי: לעומת המצב היום, אני הבנתי - - - יותר גבוה ממה שעכשיו - - -

דוד אמסלם: לא.

<תומר רוזנר: - - -

<קריאה: לא.

דוד אמסלם: אם החוק לא היה עובר, אז זה היה נשאר כמו שהיום.

<קריאה: לא.

יואב בן צור: איך יכול להיות?

חמד עמאר: הייתה מתבטלת הוראת שעה והיה עובר ל-60 שקלים - - -.

חמד עמאר: אני אישית הייתי מציע - - -

יואב בן צור: איך יכול?

יואב בן צור: סליחה, אדוני היושב ראש, איך יכול להיות - - - ששילמו יותר?

יואב בן צור: היו מערכות בחירות, במקומות מסוימים, ששילמו כבר 60 שקלים.

דוד אמסלם: מה?

יואב בן צור: שילמו 60 שקלים.

דוד אמסלם: לא.

<תומר רוזנר: מה זה "60 שקלים"?

יואב בן צור: מה "לא"?

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: יש חוק.

חמד עמאר: לא, לא, לא.

חמד עמאר: אדוני, שיימשכו את החוק.

<קריאה: לא נכון.

דוד אמסלם: מאיפה אתה מביא את זה?

חמד עמאר: שלא ימשיכו עם הוראת השעה.

חמד עמאר: שיימשכו את החוק.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, לא הבנתי.

דוד אמסלם: מה ההצעה שלך?

דוד אמסלם: שיימשכו את החוק?

דוד אמסלם: תמשוך את החוק.

חמד עמאר: הנה, ימשוך.

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: הוא לא רוצה למשוך - - -

חמד עמאר: אז יהיו לו 70 שקל.

דוד אמסלם: אבל מה ההצעה?

חמד עמאר: אם לא היו מביאים את החוק, היינו נשארים עם 40 שקל.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: לא היינו נשארים עם - - -.

חמד עמאר: היינו הולכים עם 70 שקלים.

אוסאמה סעדי: בבחירות האחרונות כמה היה פר מצביע?

דוד אמסלם: אמרתי לך: 42 שקלים.

<יאיר רביבו: 42 שקלים.

חמד עמאר: 42 שקלים, כי הייתה הוראת שעה.

חמד עמאר: והוראת השעה מסתיימת עכשיו.

חמד עמאר: ואם הם לא רוצים להביא את החוק עכשיו, אז הוראת השעה מתבטלת ואז אנחנו - - -.

חמד עמאר: אז שיימשכו את החוק.

יואב בן צור: כן?

דוד אמסלם: כן.

יואב בן צור: אבל היו בחירות פרטניות.

יואב בן צור: היו כמו בית שמש.

יואב בן צור: היו בחירות פרטניות, כמו בבית שמש, שקיבלו 60 שקלים.

דוד אמסלם: יכול להיות שבבית שמש קיבלו 60 שקלים?

<תומר רוזנר: לא הגיוני.

<תומר רוזנר: לא הגיוני.

דוד אמסלם: אנחנו לא מכירים.

<גלעד קרן: היו בחירות חוזרות.

<תומר רוזנר: בסדר, אבל 60 שקלים?

<קריאה: 74 שקלים.

<קריאה: 74 שקלים.

לא 60 שקלים.

<קריאה: 74 שקלים.

יעקב אשר: יש פה 74 שקלים ו-42 שקלים.

<יאיר רביבו: בדיוק.

<יאיר רביבו: בדיוק.

<קריאה: בדיוק.

<יאיר רביבו: והפער הזה זה 250 מיליון שקל.

<יאיר רביבו: משרד האוצר אומר: אין כסף, בואו נגיע לפשרה.

<יאיר רביבו: זה הסיפור.

<יאיר רביבו: נו, מה.

דוד אמסלם: זה המתווה בגדול.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש להתחיל בהקראה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<גלעד קרן: פרק י"ב: שונות.

<גלעד קרן: סעיף 177 – תיקון חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות).

<גלעד קרן: "בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993 (בפרק זה – חוק הרשויות המקומיות).

<גלעד קרן: (1) בסעיף 3, במקום "33 שקלים חדשים" יבוא "56 שקלים חדשים"".

<תומר רוזנר: נעצור כאן.

<תומר רוזנר: מה שנאמר כאן הוא נכון.

<תומר רוזנר: כלומר, על פי הנוסחה הרגילה שמופיעה בחוק המקורי, הסכום המקורי הוא 33 שקלים, כשהוא מוצמד למדד מאז.

<תומר רוזנר: ולפי חישובים של הצמדה למדד מאז, הוא צריך להגיע היום לכדי 73 שקלים, 74 שקלים.

<תומר רוזנר: הממשלה הציעה בהצעת החוק המקורית להקטין את הסכום ל-42 שקלים באופן שיצמצם את התקציב המוקדש לבחירות בכ-230 מיליון שקל מהתשלום שהיה צריך להיות משולם אילו לא היה מבוצע השינוי הזה.

<תומר רוזנר: כפי שאמר יושב ראש הוועדה, הסיכום היה בין הממשלה לבין יושב ראש הוועדה שהמימון לא יופחת בכל הסכום הזה, לגבי הרשימות, אלא בסכום קטן יותר, כך שעל הסכום הקיים היום יתווספו 90 מיליון שקל בסך הכול.

<תומר רוזנר: החישוב שאנחנו ערכנו מגיע לכדי 55 שקלים או 56 שקלים, ופה צריכים כמובן לקבוע את הסכום.

<תומר רוזנר: אני חושב שאין מחלוקת לגבי הסכום הזה, בהינתן התוספת שעליה סיכמתם, זה הסכום שעליו מדובר: 56 שקלים, 55 שקלים או 57 שקלים.

<תומר רוזנר: את זה משרד האוצר ייתן את הנתונים ולפי זה צריכים לקבוע את הסכום.

דוד אמסלם: אז בואו נסכם את הנקודה הזאת.

דוד אמסלם: מר אריאל יוצר, אני מבקש שתשב גם עם מר מאור חמו ותעשו fine tuning למספרים.

<אריאל יוצר: יש לי נתונים מוחלטים.

<אריאל יוצר: אני יכול להראות אותם.

דוד אמסלם: תראו רק שאתם לא טועים.

דוד אמסלם: בגדול, אין פה אידיאולוגיות.

<אריאל יוצר: מ-55 שקלים.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: רק תבדקו שבסך הכול אנחנו לא טועים במספרים וזה נשאר אותם סכומים שדיברנו עליהם מבחינת הטוטאלי, האגרגציה שלהם – 90 שקלים.

דוד אמסלם: בסדר, מר מאור חמו?

<מאור חמו: בסדר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<גלעד קרן: (2) בסעיף 4(א), בהגדרה "המדד היסודי", במקום "תחילתו של חוק זה" יבוא "יום א' בכסלו התשע"ז (1 בינואר 2017), ואם החליטה הוועדה הציבורית כאמור בסעיף 4א להגדיל את הסכום של יחידת החישוב לפי הסעיף האמור – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום קבלת ההחלטה"".

<גלעד קרן: (3) "בסעיף 4א, במקום "הודעה על כך תפורסם ברשומות" יבוא "בלי לגרוע מכלליות הסמכות הנתונה לה כאמור, לקראת מועד עריכתן של בחירות כלליות, כאמור בסעיף 4 לחוק הבחירות, ולא יאוחר משנה לפני אותו מועד, תבחן הוועדה הציבורית ותחליט אם להגדיל את הסכום של יחידת החישוב ובכמה; החליטה הוועדה הציבורית להגדיל את סכום יחידת החישוב לפי סעיף זה, תפרסם הודעה ברשומות על סכום יחידת החישוב המוגדל".

<תומר רוזנר: אני אסביר את שני הסעיפים האחרונים.

<תומר רוזנר: אז הסעיף הראשון בעצם מבטיח שהסכום החדש שייקבע – 55 שקלים או מה שייקבע.

<תומר רוזנר: 55 שקלים נגיד – יוצמד מה-1 לינואר 2017 כהצמדה למדד.

<תומר רוזנר: עכשיו, פה יש שאלה שאתם צריכים להכריע בה.

<תומר רוזנר: החוק קובע ונאמר בו במפורש שהסכום הזה יוצמד למדד כך שרק במקרה של עליית מדד; לא כתוב רק.

<תומר רוזנר: כתוב: במקרה של עליית מדד הוא יוצמד.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, הכוונה המקורית הייתה כנראה שלא תהיה ירידה.

<תומר רוזנר: אם המדד יורד, הסכום לא יורד.

<תומר רוזנר: בחוות דעת שניתנה לפני כשנה על ידי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, פורש המונח עלייה ככולל ירידה.

<תומר רוזנר: וכך שבכל מקום שמופיע בחקיקה "עליית מדד", תיחשב גם ירידה.

דוד אמסלם: אז פה, לטובת העניין, כאן אנחנו נתקן את זה: עליית המדד היא רק בעלייה, ובמידה ויש סטגנציה, מה שנקרא, אז אנחנו משאירים את זה - - -

<תומר רוזנר: בסכום קבוע.

<תומר רוזנר: אוקיי.

<תומר רוזנר: אז אנחנו נצטרך להוסיף תיקון בנושא הזה שיבהיר את העניין הזה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: בוודאי.

<תומר רוזנר: עכשיו, לגבי הוועדה הציבורית.

<תומר רוזנר: יש בחוק המקורי והיא לא משתנה כאן; יש ועדה ציבורית שהיא יכולה, אם מוצגים בפניה נתונים מתאימים, לקבוע שהיחידה תוגדל מעבר לעליית המדד.

<תומר רוזנר: עד היום, בנושא הזה, הוועדה הציבורית לא החליטה; מאז שהחוק חוקק, לא החליטה להגדיל את הסכום מעבר לעליית המדד.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר, עזוב את זה.

<תומר רוזנר: זה תיקון בחוק.

<תומר רוזנר: זה מה שהממשלה מציעה.

אוסאמה סעדי: היועץ המשפטי תומר רוזנר, הוועדה הציבורית מתייחסת גם לסכום הבסיסי או רק - - -?

<תומר רוזנר: לסכום הבסיסי.

<תומר רוזנר: בדיוק לזה היא מתייחסת.

<תומר רוזנר: מה שהממשלה מציעה כאן זה שני שינויים לחוק הקיים בהקשר הזה.

<תומר רוזנר: אחת, הוועדה הציבורית תהיה חייבת לבחון את הגדלת הסכום מידי בחירות.

<תומר רוזנר: שתיים, היא יכולה לעשות את זה עד שנה לפני הבחירות.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, יש פה הטלת חובה - - -

<עמי ברקוביץ': חייבת לעשות את זה, לא שהיא יכולה.

<תומר רוזנר: אמרתי - - -

<עמי ברקוביץ': חייבת.

<תומר רוזנר: יש פה הטלת חובה וקביעת המועד לקיום החובה הזאת, עד שנה - - -

דוד אמסלם: מי זה?

דוד אמסלם: מי הציע את זה בממשלה?

<קריאה: משרד המשפטים.

<תומר רוזנר: משרד המשפטים הציע.

יואב בן צור: בבחירות בבית שמש קיבלו 72 שקלים.

<יאיר רביבו: אין מצב.

<תומר רוזנר: יש מצב ותיכף אני אסביר מה קרה בבית שמש.

יואב בן צור: מה קרה בבית שמש שהעלו ל-72 שקלים?

<תומר רוזנר: אני אסביר.

דוד אמסלם: אבל למה אתה מביא לי כל הזמן את בית שמש?

יואב בן צור: למה לא? זו דוגמה של הבחירות האחרונות.

דוד אמסלם: תקשיב, בבית שמש, מה שקרה, שכנראה הם נכנסו לתפר.

<תומר רוזנר: בדיוק.

<גלעד קרן: בדיוק.

דוד אמסלם: שהחוק בינתיים הסתיים - - -, אז הם נכנסו בדיוק - - -

<תומר רוזנר: - - - בחירות חוזרות.

דוד אמסלם: אתה מבין, היו להם בחירות חוזרות.

דוד אמסלם: אז לכן לא היה מי שייתקן את זה.

זה התפר שהם מתכוונים אליו גם עכשיו.

<קריאה: אולי בגלל זה עלו.

דוד אמסלם: הם הרוויחו - - -

מתקדמים לתפר הזה עכשיו גם כן.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: דרך אגב, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני לא הבנתי.

אוסאמה סעדי: היועץ המשפטי תומר רוזנר, אתה אומר שבמצב היום, הוועדה הציבורית לא קובעת את הסכום הבסיסי.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אומר היועץ המשפטי תומר רוזנר: הוועדה הציבורית קובעת.

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: היא קבעה לפני איזה 13 שנה ושכחה להתכנס עוד פעם.

דוד אמסלם: ויצרה איזשהו מנגנון של הצמדה, שבגינו הגענו ל-72 שקלים.

דוד אמסלם: זה לא סתם הגענו ל-72 שקלים ולא ל-80 שקלים.

דוד אמסלם: אחרת, זה היה עגול.

דוד אמסלם: עכשיו, מציע משרד המשפטים - - -

אוסאמה סעדי: שזה יהיה חובה עכשיו.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, חובה אחת לפני כל בחירות.

דוד אמסלם: שנה לפני הבחירות.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: - - - לפני הבחירות.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: זאת ההצעה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אני חושב שזה נכון, כדי שלא יקרה עוד פעם מצב כזה שנגיע עוד פעם, 15 שנה - - -

אוסאמה סעדי: ממי מורכבת הוועדה הציבורית?

<עמי ברקוביץ': שופטת בית המשפט העליון בדימוס וממנה אותה היושב ראש - - -.

<עמי ברקוביץ': זו הוועדה של חוק מימון מפלגות.

<עמי ברקוביץ': זאת אותה ועדה.

<מירה סלומון: מימון מפלגות.

<מירה סלומון: זאת אותה ועדה.

דוד אמסלם: אני מברך על כך.

דוד אמסלם: אתם מסכימים עם זה - - -?

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים לנוסחה החדשה שעניינה המימון לראש הרשות.

<גלעד קרן: (4) "בסעיף 7 – (א) בסעיף קטן (א) – (1) הרישא תסומן "(1)", ופסקאות (1), (2) ו-(3) יסומנו "(א)", "(ב)" ו-"(ג)" בהתאמה.

<גלעד קרן: (2) אחרי פסקה (1) יבוא: (2) נוסף על המימון לפי פסקה (1), סיעה או רשימה שמועמד מטעמה הוא מועמד לראש הרשות בבחירות לפי סעיף 3 לחוק הבחירה הישירה, זכאית לקבל סכום מימון שהוא אחד מאלה: (א) נבחר המועמד לראש הרשות – 10% מסכום המימון על פי סעיף 6, אך אם קיבל המועמד שנבחר למעלה מ-60% מהקולות הכשרים – שישית מהסכום שיחסו לסכום המימון על פי סעיף 6, הוא כיחס שבין מספר הקולות הכשרים שקיבל למספר כלל הקולות הכשרים שניתנו למועמדים לראש הרשות.

<גלעד קרן: (ב) זכה המועמד בלא פחות מ-20% מהקולות הכשרים של הבוחרים – שישית מהסכום שיחסו לסכום המימון על פי סעיף 6, הוא כיחס שבין מספר הקולות הכשרים שקיבל המועמד למספר כלל הקולות הכשרים שניתנו למועמדים לראש הרשות.

<גלעד קרן: (ג) מועמד יחיד – 10% מסכום המימון על פי סעיף 6.

<גלעד קרן: (ב) בסעיף קטן (ב) – (1) בפסקה (1), במקום "סעיף קטן (א)(1) ו-(2)" יבוא "סעיף קטן (א), למעט (א)(1)(ג)".

<גלעד קרן: (2) בפסקה (3), בכל מקום, במקום "סעיף קטן (א)(3)" יבוא "סעיף קטן (א)(1)(ג)".

<גלעד קרן: (5) בסעיף 10(א), אחרי "7(א)(1)" יבוא "(א)"".

<תומר רוזנר: עכשיו אני אסביר את מה שכתוב.

<תומר רוזנר: ובכן, קודם כל, העיקרון שהנחה אותנו בגיבוש הנוסחה הוא שהנוסחה צריכה להיות פשוטה, ככל שניתן, ולהיצמד למנגנונים שכבר קיימים בחוק היום.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מודיע לחברי הכנסת:

דוד אמסלם: אני לא עושה הצבעות היום.

דוד אמסלם: ככה שמי שרוצה ללכת, חופשי ומשוחרר.

<תומר רוזנר: הנקודה הראשונה היא שהמימון לראש הרשות; זאת אומרת, אנחנו מדברים קודם כל על מימון לראש רשות בבחירות רגילות, בבחירות הכלליות שמתקיימות אחת לחמש שנים, שזה ממש המובן של מה שכתוב פה: סעיף 3 לחוק הבחירה הישירה.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, בבחירות חוזרות, כמו בסיבוב שני, או בבחירות מיוחדות, שזה כאשר יש איזשהו אירוע שמחייב בחירות מיוחדות, יש כבר הסדר בחוק לנושא של המימון לאותן בחירות, ואנחנו לא מטפלים בו כאן.

<תומר רוזנר: יש כבר הסדר שמטפלים בו.

<תומר רוזנר: לגבי הבחירות הכלליות שמתקיימות אחת לחמש שנים, ההסדר המוצע מבוסס על העקרונות הבאים: העיקרון הראשון הוא שתוספת המימון תינתן באמצעות הסיעה או הרשימה שבראשה עומד המועמד לראש הרשות, וזאת מהטעם שאנחנו מעוניינים ליצור מנגנון פשוט ולא ליצור מנגנון נפרד שיחייב חשבונאות כפולה, מינוי רואה חשבון נוסף וכולי וכולי, דו"ח נוסף למבקר וכולי.

<תומר רוזנר: ולכן, בעצם המימון הנוסף יוזרם דרך הרשימה שבראשה עומד המועמד.

<תומר רוזנר: זה העיקרון הראשון.

<תומר רוזנר: העיקרון השני שהנחה אותנו בגיבוש הנוסחה הוא היצמדות לנוסחאות שקיימות בחוק לגבי מועמדים בבחירות לראש מועצה אזורית, שבהן גם יש בחירות כלליות מידי חמש שנים ושם רצים מועמדים לראש המועצה.

<תומר רוזנר: שם אין בחירות.

<תומר רוזנר: הבחירות למועצת המועצה אינן דומות לבחירות למועצת עירייה או למועצה מקומית, אלא הן מתנהלות בשיטה אחרת של מפתח יישובי – שכל ישוב שולח נציגים למועצה ושנבחרים בתוך היישוב ולא בשיטה של בחירות כלליות, כמו שנעשה בעיריות ובמועצות מקומיות.

<תומר רוזנר: אבל המימון שניתן שם הוא מימון שבעיקרון הוא 60% מהמימון הכללי שניתן לרשימות.

<תומר רוזנר: 60% מיחידת המימון כפול מספר הבוחרים הפוטנציאליים באותה מועצה אזורית.

<תומר רוזנר: כאן אנחנו לקחנו את הנוסחה הזאת והתאמנו אותה ל-60 מיליון שקל ויצאו המספרים הללו.

<תומר רוזנר: דברים נוספים שלקחנו מההסדר ההוא: אחד, שמועמד שקיבל פחות מ-20% לא יקבל מימון - - -

דוד אמסלם: שלא כל אחד יחליט שהוא רץ.

<תומר רוזנר: שלא כל אחד יחליט שהוא רץ.

<קריאה: אז שיהיו חסמים.

<תומר רוזנר: שיהיו חסמים כאלה ואחרים.

<תומר רוזנר: שניים, שגם מועמד יחיד זוכה במימון למרות שהוא מועמד יחיד, כי כך נהוג גם במועצות האזוריות - - -

אוסאמה סעדי: מה זה מועמד יחיד?

אוסאמה סעדי: בלי רשימה?

<גלעד קרן: לא.

<גלעד קרן: מועמד שאין מולו מתחרים.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: מועמד שאין מולו מתחרים.

<תומר רוזנר: כי גם הוא צריך לזכות עדיין ב-40% מהקולות בבחירות.

דוד אמסלם: כדי להביא אותם.

<תומר רוזנר: לכן, הסכומים שקיבלנו הם הסכומים האלה.

<תומר רוזנר: כמובן שמשרד האוצר צריך לבדוק אותם ולראות - - -

דוד אמסלם: זה מתכנס - - -

<תומר רוזנר: שזה מתכנס לסכומים.

<תומר רוזנר: כמובן שייתכן שבבדיקה כזאת הסכומים יכולים להשתנות לכאן או לכאן, אבל זה בעצם העיקרון שגובש.

אוסאמה סעדי: אז מה זה 10% מסכום המימון?

אוסאמה סעדי: זה פר - - -?

<תומר רוזנר: בוא ניקח דוגמה מספרית לצורך העניין: נניח ישוב של 10,000 תושבים שבו יש בחירות.

<תומר רוזנר: יש לנו מועמד שזכה ב-50% מהקולות, נניח, לצורך העניין.

<תומר רוזנר: הוא יקבל 10,000 כפול 55 שקלים.

<תומר רוזנר: הסכום שנקבע – נגיד, 55 שקלים - - -

אוסאמה סעדי: אותו סכום של - - -

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: חלקי 6, כפול אחוז הקולות שהוא זכה בהם.

אוסאמה סעדי: למה חלקי 6?

<יאיר רביבו: זה בין 10% ל-15%.

אוסאמה סעדי: למה חלקי 6?

<תומר רוזנר: כדי להתכנס ל-60 מיליון שקל שעליהם - - -

<יאיר רביבו: שישית.

<יאיר רביבו: זה שישית.

<תומר רוזנר: לשישית.

<תומר רוזנר: עכשיו, אני אדגיש שבמסגרת ההכנה של ההצעה, מעבר לתרגום הניסוחי של המספרים, גם שקלנו את השיקולים של עקרונות הבחירות, ועל אף שהועלו בפנינו חששות שההסדר המוצע יגרום לפגיעה בשוויון ולדברים כאלה ואחרים, אף שלא יכולנו לשלול באופן מוחלט את האפשרות שישתמשו במנגנון הזה כדי ליצור רשימות פיקטיביות, כי יכולה להיות תופעה כזאת שבעצם מועמד יריץ שתי רשימות: רשימה אחת רגילה, שבה הוא יקבל את המנדטים, ורשימה שנייה שהיא לא תקבל מנדטים, אלא רק ראש העיר ייבחר באמצעותה.

<תומר רוזנר: תופעה שאנחנו מכירים אותה, היא קיימת היום ויש חשש מסוים שתתגבר.

<תומר רוזנר: יש חשש נוסף שעצם המימון הנוסף יגרום לכך שיהיו יותר מועמדים.

<תומר רוזנר: אני לא יודע אם זה חשש, אבל זה השפעה שעשויה להיות לעניין.

<תומר רוזנר: והדבר השלישי שאותו לקחנו בחשבון זה הטענה שתוספת המימון הזאת עלולה לפגוע בשוויון בין הרשימות, כך שרשימה שמריצה מועמד תקבל מימון ניכר יותר מרשימה שאיננה מריצה מועמד.

<תומר רוזנר: בבחינות שאנחנו ערכנו לעניין הזה מצאנו שעצם העיקרון שמועמד בבחירות צריך לקבל תוספת מימון – הוא העיקרון שהנחה את חברי הכנסת בבואם לבקש את העניין הזה ומהסיבות ששמענו אותן בישיבה הקודמת.

<תומר רוזנר: הפערים שנוצרים הם לא פערים כאלה שיוצרים, לדעתנו, חשש לפגיעה של ממש בשוויון, אם כי הפגיעה עשויה להיות, אבל הפגיעה היא לא כזו שמצדיקה הימנעות מאימוץ ההסדר המוצע.

<תומר רוזנר: זה ההסדר המוצע.

<תומר רוזנר: כמובן שכפי שאמרתי, המספרים צריכים להתכנס בהתאם לסיכום, והבחינה בעניין הזה נמצאת עדיין במשרד האוצר.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: מר אריאל יוצר.

<אריאל יוצר: כמה הסתייגויות לנוסח שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא.

<אריאל יוצר: כמובן שכמו שאתה תיארת את הדברים אכן אנחנו עומדים מאחורי ההסכמה - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק רוצה להגיד לכם שנודע לי הבוקר שמשרד האוצר רושם את הסכום הזה עליי.

<אריאל יוצר: אתם צריכים להודות לו.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: כאילו ההסכם הקואליציוני איתי.

דוד אמסלם: כאילו הם צריכים להודיע.

דוד אמסלם: הם נתנו לי 150 מיליון שקל וחילקתי לכם אותם.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: הבנתם?

דוד אמסלם: אמיתי עכשיו, לא צוחק.

אוסאמה סעדי: אם אתה שווה 150 מיליון שקל, אז - - -

<קריאה: לא, לא, לא.

<קריאה: במשרד האוצר אתה מופיע ב-300 מיליון שקל, לא 150 מיליון שקל.

<קריאה: 300 מיליון שקל?

אוסאמה סעדי: איפה ה-150 מיליון שקל?

אוסאמה סעדי: איפה ה-150 מיליון שקל?

<מירה סלומון: להיפך, - - - להם 100 מיליון שקל.

<מירה סלומון: אחרת, היה רבע מיליארד שקל.

דוד אמסלם: אני חשבתי הפוך - - -

יואב בן צור: אם כבר רושמים, שיירשמו 200 מיליון שקל ונגמור.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני חשבתי שהם ירשמו שחסכתי להם 100 מיליון שקל.

<יאיר רביבו: - - -

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: והם רשמו שאני הכנסתי אותם להוצאה של 150 מיליון שקל.

חמד עמאר: אתה ניסית לחסוך להם 100 מיליון שקל, ואנחנו לא אפשרנו את זה.

חמד עמאר: אנחנו לא נאפשר את החיסכון הזה.

יואב בן צור: אדוני היושב ראש, אם ככה, אנחנו ממש מוחים על זה ואני מציע שתחזור בך.

יואב בן צור: תחליט עכשיו שאנחנו מוסיפים גם לראשי הערים ומשאירים את ה-72 שקל ונגמור.

<אריאל יוצר: דרך אגב, רק קחו בחשבון שזה עבר קריאה ראשונה.

<אריאל יוצר: זה עבר קריאה ראשונה, מינוס 250 מיליון שקל, ועלה בעוד 150 מיליון שקל לאחר ההסדר עם יושב ראש הוועדה, ואני מקבל אותו לחלוטין, את כל המספרים - - - בסדר?

חמד עמאר: אתה יודע כמה עברו בקריאה ראשונה ואחרי זה ירדו לטמיון?

יואב בן צור: חוק ההסדרה עבר קריאה ראשונה.

יואב בן צור: נו, מה אתה עכשיו?

<אריאל יוצר: אני ממשיך.

<אריאל יוצר: כמה התייחסויות על מה שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא, כי זה אכן, מה שנקרא, נוסח ועדה.

<אריאל יוצר: אז קודם כל, מעבר להסתייגויות שלנו למספרים שהיועץ המשפטי תומר רוזנר הקריא, אנחנו חושבים שצריך ללכת על נוסחה אחרת.

<אריאל יוצר: הנוסחה שאנחנו חושבים שהיא נכונה יותר – אני מדבר כרגע על המימון לראשי הערים – היא נוסחה שצריכה להיגזר ממספר הקולות שקיבל כל מועמד.

<אריאל יוצר: הרי מה היועץ המשפטי תומר רוזנר הציע כאן?

<אריאל יוצר: הוא אמר: בואו נשים איזה רף – לצורך העניין, 20%, אם אני זוכר נכון – וממנו אני אגיד: כל מי שעבר את ה-20%, אני מכפיל את האחוז שלו ממספר הקולות הכשרים ונותן לו כסף.

<אריאל יוצר: אנחנו מציעים שהכסף ייגזר ממספר הקולות הכשרים שהצביעו לך, על מנת לתת לך תקציב - - -

<יאיר רביבו: זה אותו דבר.

<אריאל יוצר: זה לא.

<אריאל יוצר: על מנת לתת לך תקציב מההצלחה בפועל שהצלחת או נכשלת.

<אריאל יוצר: זה אחת.

דוד אמסלם: בוא נישאר עם זה.

דוד אמסלם: נפתור את זה.

דוד אמסלם: אני תמיד מחפש את הקץ' - - - אצלך - - -

<אריאל יוצר: אבל אין.

<אריאל יוצר: אבל אמרתי לך: במאקרו אין ויכוח.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך איפה הוויכוח, אולי לא הבינו.

דוד אמסלם: הרי לכאורה שמנו 60 מיליון שקל.

דוד אמסלם: עכשיו, מה קורה ויש מספר מועמדים?

דוד אמסלם: אחד קיבל 10%, אחד 40%, אחד 30% ואחד 5%.

דוד אמסלם: אם אנחנו קובעים את המודד לפני ויש לנו את ה-20%, הרי את הרף.

דוד אמסלם: אז זה שמקבל 10% ו-5% לא מקבלים כלום.

דוד אמסלם: אז אתה מקבל את היתרה.

דוד אמסלם: זה עובר אליך.

דוד אמסלם: הרי בשביל זה הרעיון שהבאת עכשיו.

<קריאה: לא - - -

<קריאה: לא - - -

<אריאל יוצר: אבל גם אצל היועץ המשפטי תומר רוזנר - - -.

<אריאל יוצר: גם הוא - - -

דוד אמסלם: אבל אם אני לוקח את הזה ואני אומר: רבותיי, בסך הכול אנחנו נותנים לכל פר מצביע.

דוד אמסלם: כמו בכנסת.

<קריאה: כל מצביע פוטנציאלי.

דוד אמסלם: אתה יודע, יש מודד, יש אחוז חסימה, יש את המודד ואחרי זה יש את החלוקה החדשה.

דוד אמסלם: כשהמודד אומר: אתה תתקצב אותו - - - יש מספר מצביעים?

דוד אמסלם: זו ההצבעה.

דוד אמסלם: אנחנו מתקצבים את ה-90 מיליון שקל, מחלקים את זה לכל אזרחי מדינת ישראל, בכל הרשויות, ויש מודד פר מצביע.

דוד אמסלם: עכשיו, אם יש מספיק רשימות קטנות, שלא יקבלו, אז הרשימה היותר גדולה תקבל יותר, בגלל שזה נשאר בעיר, התקציב.

דוד אמסלם: זה כל הסיפור.

דוד אמסלם: יש גם מוטיבציות בעיר להתכנס.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: אתה הבנת?

<אריאל יוצר: הבנתי - - -

דוד אמסלם: אתה מזה לא תרוויח, קיצור.

<אריאל יוצר: כדי שהדיון יהיה אפקטיבי, בוא נצא מנקודת הנחה, והיא נקודת הנחה אמיתית, שאני עומד מאחורי ה-60 מיליון שקל האלה, לא זז מהם.

<אריאל יוצר: בסדר?

דוד אמסלם: אבל הבנת.

דוד אמסלם: הבנת מה שאני אומר?

<אריאל יוצר: הבנתי, הבנתי - - -

דוד אמסלם: אתה יכול לעמוד בתקציב מזה, וכתוצאה מהשיטה יחזרו אליך 30 מיליון שקל.

<אריאל יוצר: אבל אני עשיתי הנחות.

<אריאל יוצר: עשיתי הנחות.

<אריאל יוצר: כשכתבתי את המספרים שלי עשיתי הנחות שלא כולם עוברים את הרף ששמתי, מן הסתם.

דוד אמסלם: אנחנו דיברנו במונחים אבסולוטיים בכסף.

דוד אמסלם: עכשיו שאלנו: איך אנחנו מחלקים את 60 מיליון השקלים ואת 90 מיליון השקלים?

דוד אמסלם: אוקיי?

<תומר רוזנר: את 90 מיליון השקלים כבר חילקנו.

<אריאל יוצר: 90 מיליון השקלים – קל.

דוד אמסלם: טוב, חילקנו.

דוד אמסלם: עכשיו, היות וברשימות לראשי הערים רצים כל מיני כאלה, אז לכן אני אומר: אנחנו נעשה את הפוטנציאל.

דוד אמסלם: זאת אומרת, שיהיה מה שנקרא מפתח פר מצביע בעיר, ואחרי זה אנחנו נעשה את הזום בכל עיר לגבי כמה כל אחד קיבל בפועל ולפי זה נתקן.

<יוסי עדס: גם בהצעה של הוועדה זה לא סכום מוחלט.

<יאיר רביבו: אדוני היושב-ראש, לפי הנוסחה – 40 מיליון שקל בטוח יוצאים מתוך ה-60 מיליון שקל בכל מצב.

<יאיר רביבו: אני צודק, יועץ המשפטי תומר רוזנר?

<יאיר רביבו: לפי הנוסחה, 10% מהאירוע הזה; כל האירוע הוא 15%.

<יאיר רביבו: שישית.

<יאיר רביבו: אני אומר: אבל לפי הנוסחה שמוצעת פה, 40% בכל סיטואציה הולכת - - -

דוד אמסלם: אני אסביר איך זה יעבוד.

דוד אמסלם: בגדול, איך אנחנו עושים את זה לרשימות?

<תומר רוזנר: פר מצביע פוטנציאלי.

דוד אמסלם: פר מצביע פוטנציאלי.

<תומר רוזנר: כך, אותו דבר - - -

דוד אמסלם: אני אסביר מה הבעייתיות ולאן אני רוצה - - -.

דוד אמסלם: בזמנו, כשהוועדה הציבורית קבעה, היא קבעה סכום בלי קשר לכמות המצביעים.

דוד אמסלם: היא אמרה כזה דבר.

דוד אמסלם: היא עשתה חישוב.

דוד אמסלם: אני מניח שהיא עשתה כמה עולה לעשות בחירות במדינת ישראל באופן אפקטיבי, לא יותר מדי ולא פחות מדי – משהו סביר.

דוד אמסלם: הגיעה לסכום של 42 שקלים ואמרה: זה הסכום.

דוד אמסלם: אתם עשיתם את הכפולות ונתתם.

דוד אמסלם: כאן אנחנו בעצם מעמיסים איזשהו סכום.

דוד אמסלם: סתם, לקחנו איזשהו סכום מסוים, יצא באופן רנדומלי – קבענו 60 מיליון שקל.

דוד אמסלם: עכשיו, השאלה היא: מה עושים עם אלה שלא מגיעים לתקרה של ה-20%?

דוד אמסלם: היועץ המשפטי תומר רוזנר.

<תומר רוזנר: הם לא מקבלים כלום.

<אריאל יוצר: הם לא מקבלים - - -

דוד אמסלם: ואז מה עושים ביתרה הזו?

<תומר רוזנר: הוויכוח הוא כמובן מהי העוגה - - -

ושלא יצא גם עיוות.

ואז יכול להיות שאם זה עובר לגדולים אז יהיה שם עיוות.

<קריאה: נכון.

<קריאה: כן.

<קריאה: זה בדיוק מה שיהיה

<עמי ברקוביץ': זה בדיוק מה שיקרה.

שיעבירו את זה למפלגות.

<תומר רוזנר: זה אותו דבר.

<תומר רוזנר: השאלה היא: מהי הנוסחה שממנה גוזרים?

<יאיר רביבו: היועץ המשפטי תומר רוזנר, אני צודק ש-40 מיליון שקלים בכל מקרה יוצאים?

דוד אמסלם: לא, לא, לא - - -

<יאיר רביבו: מתוך ה-60 מיליון שקלים, 10% מינימום מועמד יחיד מקבל מהאירוע הזה.

<יאיר רביבו: אני צודק.

<תומר רוזנר: אם יש מועמד יחיד.

<תומר רוזנר: זה לא בכל מקום אותו דבר.

<מירה סלומון: ב-worst case.

<יאיר רביבו: לא.

<יאיר רביבו: מועמד יחיד שווה ל-60% בכל מקרה.

<יאיר רביבו: זה הרף.

<יאיר רביבו: אין פחות מזה.

<תומר רוזנר: זה המקרה הכי גרוע.

<תומר רוזנר: כן.

<יאיר רביבו: הכי גרוע זה 40 מיליון שקל שהולכים.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: יכול להיות שכן.

<יאיר רביבו: נשארים 20 מיליון שקל בקופה במצב שיש לך בכל הערים במדינת ישראל או מועמד יחיד או אחד ש"הביא" 60% וכל השאר מתחתיו "הביאו" 8%, 10%, 15%.

<תומר רוזנר: כן.

<יאיר רביבו: זה סיכוי קלוש.

<יאיר רביבו: בדרך כלל, ברוב הערים מועמד "מביא" 70%, 80% – לוקח קצת יותר.

<יאיר רביבו: אני טוען שיישאר פה אולי 10%, 10 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: היות ואנחנו באים מזווית הסכום, אז לכן אני שואל את עצמי את השאלה הבאה, וזו השאלה המעניינת: נניח שתקצבנו 60 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: אנחנו תקצבנו את זה באופן רנדומלי, כמו שאמרתי.

דוד אמסלם: יכול להיות שזה פחות.

<תומר רוזנר: אחד צריך פחות, אחד צריך יותר.

דוד אמסלם: כן.

יכול להיות שאפשר להעלות את הזה למפלגות - - -

<קריאה: - - - להעלות למפלגות - - -

דוד אמסלם: עכשיו, במפלגות, היות ובעצם באנו מלמטה, אז לכן אנחנו לא התייחסנו לתקציב, אלא התייחסנו לצורך.

דוד אמסלם: אז שם נקבע 42 שקלים.

דוד אמסלם: אתה הבנת למה אני מתכוון?

דוד אמסלם: כשבנו את התחשיב של 42 שקלים לא באו מלמעלה.

דוד אמסלם: לא אמרו: יש לכם 250 מיליון שקל, תחלקו אותו ויצא 42 שקלים.

דוד אמסלם: התחילו מלמטה.

<אריאל יוצר: אמרו 33 שקלים וזה קפא וזה עלה במשרד.

לך תדע מה היה.

<עמי ברקוביץ': זו בדיוק הבעיה - - -

<אריאל יוצר: אני לא בטוח שהם עשו כזאת עבודה מקצועית.

דוד אמסלם: אז אם ככה, אז מה שאתה מציע בעצם, שאנחנו נשאיר את זה בתקרה, נחלק את זה ונקרא לכלל המצביעים.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: אני אסביר למה זה עדיף על השיטה שמציע נציג משרד האוצר.

<תומר רוזנר: השיטה שאנחנו מציעים היא שיטה שהעוגה שממנה גוזרים את הסכום, העוגה לעירייה היא קבועה, היא ידועה, הסכום ידוע וממנו גוזרים.

<תומר רוזנר: כמובן שפרוסות העוגה שיקבל כל מועמד תלויות במה שהוא זכה.

<תומר רוזנר: אם הוא זכה בפחות מ-20%, הוא לא מקבל אף פרוסה.

<תומר רוזנר: אם הוא זכה ביותר מ-20% - - -

דוד אמסלם: מה קורה עם הפרוסה שלו - - -

<תומר רוזנר: אם הוא לא זכה ב-20%?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: מה קורה עם הסכום הזה?

<תומר רוזנר: אז זה חוזר למשרד האוצר.

דוד אמסלם: חוזר למשרד האוצר.

<אריאל יוצר: ואני אענה על זה כבר.

- - - בשיטה - - -

<תומר רוזנר: אבל מצד שני, לפי השיטה שאנחנו מציעים, והיא גם השיטה הנהוגה במועצות האזוריות: אם הוא זכה ביותר מ-60%?

<גלעד קרן: כן.

<תומר רוזנר: אם הוא זכה ביותר מ-60%, הוא מקבל לפי מה שהוא זכה בפועל.

<תומר רוזנר: אם הוא זכה בין 40% ל-60%, זה שזכה בבחירות, הוא יקבל 60% מהעוגה.

<תומר רוזנר: אוקיי?

דוד אמסלם: ואם הוא קיבל יותר מ-60%?

<תומר רוזנר: אם הוא קיבל יותר מ-60%, הוא יקבל לפי מה שהוא קיבל בפועל.

<אריאל יוצר: אדוני היושב ראש, זו סתם נוסחה מסובכת - - -

<גלעד קרן: זו הנוסחה שקיימת היום.

<תומר רוזנר: זו הנוסחה שקיימת היום.

<גלעד קרן: איך אתם מחשבים?

<קריאות: - - -

<יאיר רביבו: - - -

בסדר, אבל - - -

דוד אמסלם: מה שהוא אומר: בין 0 ל-20% לא מקבלים שום דבר.

דוד אמסלם: בין 40% ל-60% מקבלים 60%.

דוד אמסלם: ומ-60% עד 100% מקבלים כמה שקיבלנו בפועל.

דוד אמסלם: אז אני רוצה להבין משהו כזה.

דוד אמסלם: בואו נניח מצב שיש תוצאה: אחד קיבל 40% ושניים קיבלו 30%.

דוד אמסלם: אז התוצאה היא 120%?

<תומר רוזנר: כן.

<גלעד קרן: כן, זה הקיזוז בין - - -

<תומר רוזנר: לכן זה הקיזוז בין אלה שמקבלים פחות מ-20%.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, זה בא מהקצה של הקיזוז.

<תומר רוזנר: בדיוק.

<תומר רוזנר: בדיוק.

דוד אמסלם: מה אתה אומר?

<אריאל יוצר: אומר על מה?

<אריאל יוצר: על זה ש-20% כביכול חוזרים לקופת משרד האוצר?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: מה שהוא אומר.

<אריאל יוצר: מה?

דוד אמסלם: הרי זאת תהיה השיטה שקיימת היום.

<תומר רוזנר: במועצות האזוריות.

דוד אמסלם: הרי הוא העתיק את זה מהמועצות האזוריות.

<אריאל יוצר: אני יודע.

<אריאל יוצר: אז מה?

<אריאל יוצר: זה לא אומר שזה הדבר הכי נכון.

דוד אמסלם: למה זה לא נכון?

דוד אמסלם: הרי זה היה הרציונל אז.

<אריאל יוצר: בעיניי, למה צריך ללכת לא מהקולות הפוטנציאליים, אלא מהקולות הכשרים בפועל.

<אריאל יוצר: בסוף, אתה כן רוצה לחבר את המימון למספר האנשים שיצאו מהבית, - -

דוד אמסלם: אני מחבר.

<תומר רוזנר: תמיד אתה - - -

<אריאל יוצר: - - שמו פתק בקלפי - - -

דוד אמסלם: אני מחבר.

<אריאל יוצר: אתה לא מחבר.

דוד אמסלם: למה?

<אריאל יוצר: אתה אומר: לא מעניין אותי כמה הצביעו.

<אריאל יוצר: אני שם רף תחתון, יש לי את מספר המצביעים הפוטנציאליים, וממנו אני גוזר.

דוד אמסלם: תראה, מר אריאל יוצר, אתה תחליט באיזה צד אתה אוחז את המקל.

דוד אמסלם: אם אנחנו מחליטים שאנחנו בהצבעה בפועל, אז אנחנו נותנים לכולם.

דוד אמסלם: גם למה רף תחתון?

<אריאל יוצר: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: אחד קיבל 5,000.

דוד אמסלם: בבקשה, תיתן.

<אריאל יוצר: יש תשובה טובה.

דוד אמסלם: לכל דבר יש לך תשובה טובה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני בא מהעיקרון המזוקק.

דוד אמסלם: אני לוקח את הרעיון שלך.

דוד אמסלם: אתה אומר: תראה, אדוני היושב ראש, עזוב, בוא נלך בהצבעה בפועל.

דוד אמסלם: אני אומר לך: אם הולכים על זה, אז אין תקרה למינימום - - -; ואם לא הולכים על זה ויש תקרת מינימום, אז מה שאומר היועץ המשפטי תומר רוזנר זה נכון – אתה בין 40% ל-60%.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אתה מבין ששם זה בעצם תקציב ראש העיר.

<תומר רוזנר: הוא השיג את - - -

דוד אמסלם: הוא הביא את ההישג והוא שם את כל המשאבים.

דוד אמסלם: בדרך כלל, יותר.

דוד אמסלם: אז אתה אומר: תשמע, עזוב.

דוד אמסלם: קיבלת 50%?

דוד אמסלם: אני אתן לך את ה-60% מההוצאה.

דוד אמסלם: מעבר לזה, אז כנראה את האקסטרה של האקסטרה, אז אני אשפר אותך עוד פעם למצב של ההוצאה בפועל.

דוד אמסלם: זה חוזר.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שזה נשמע לי מנגנון הגיוני, שלדעתי לא כדאי להיכנס אליו ואני אסביר לך למה: היות והשיטה כבר קיימת ואותה אנחנו לא יכולים לשנות בגלל שזה בחוק אחר - - -

יואב בן צור: לא, זה בחוק הזה.

<אריאל יוצר: למה?

<אריאל יוצר: - - -

<תומר רוזנר: זה החוק הזה.

דוד אמסלם: החוק הזה.

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: והיא שיטה כבר קיימת שבזמנו - - -

אגב, אדוני היושב ראש, השיטה הזאת קיימת בבחירות מסוג אחר לגמרי.

<קריאה: אז מה?

<קריאה: זה - - - של מימון, של מימון אחר.

דוד אמסלם: לא קשור.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה - - - יחיד שם.

<קריאה: אין שם - - -

דוד אמסלם: יש חבר מועצה.

<קריאה: לא - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: אין שם עוד - - -

דוד אמסלם: לא קשור.

<קריאה: אין שם סיעה, זה פשוט.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אין קשר בין - - -

<קריאה: אין שם רשימות.

דוד אמסלם: לא הבנת.

<קריאה: אין רשימות.

- - - וזה שהיא מועצה מקומית, כדי להיבחר צריך לעשות פעילות בחצי מדינה.

דוד אמסלם: אבל לא הבנת.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב אשר, זה לא קשור.

דוד אמסלם: הרעיון הוא אותו רעיון.

אני גם לא רוצה שיישאר - - -

דוד אמסלם: הרעיון הוא אותו רעיון.

אני רוצה להציע משהו אחר.

אני רוצה להציע משהו אחר.

<יוסי עדס: אין שם מימון לרשימות.

דוד אמסלם: תראה, בגדול, תבוא לעיקרון.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על ראש עיר.

דוד אמסלם: תנתק את הרשימה מראשות העיר.

דוד אמסלם: עכשיו, שם ראש העיר רץ עם עצמו – ראש המועצה.

דוד אמסלם: יש לו מועצה.

דוד אמסלם: מה זה משנה: קצת יותר גדולה גיאוגרפית, פחות?

דוד אמסלם: זה לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה בא לעיקרון.

אבל יש הוצאות.

<יוסי עדס: אין רשימה שם?

<קריאה: אין רשימות.

<יוסי עדס: אין קמפיין לרשימות?

<קריאה: השאלה אם יש קמפיין - - -?

<אריאל יוצר: - - -

שם אין רשימה.

זה - - -

<תומר רוזנר: אבל יש בחירות ביישובים.

דוד אמסלם: אתה לא הבנת.

דוד אמסלם: אני מנתק את הסיפור הזה ואנחנו עושים – יש ראש עיר, יש רשימה.

דוד אמסלם: שני דברים שונים.

<עמי ברקוביץ': לא, יש לו תקציב.

<חנה רוט: אבל זה לא שני דברים שונים.

<חנה רוט: זה לא שני דברים שונים - - -

<יצחק בקר: אבל פה זה לא ככה.

<יצחק בקר: אין קמפיין נפרד.

דוד אמסלם: אני לוקח משם את הרעיון של החלוקה שהוא עושה לי שכל.

<תומר רוזנר: נכון.

אני מסכים עם הרעיון הזה.

<קריאה: יש עוד נוסחאות.

אני רוצה להציע - - -: מה שמתברר פה, בדיון – אני לא מסכים עם הנוסחה של מר אריאל יוצר, כי אני לא רוצה שיחזור אליהם הכסף.

<אריאל יוצר: עזוב, לא יחזור.

רגע, עוד יחזור.

<קריאה: לא יחזור.

<קריאה: - - - לפי השיטה הזו.

אל תגיד לי: "לא יחזור".

<אריאל יוצר: זה לא משם.

<אריאל יוצר: לא משם - - -

<קריאה: אבל - - - זה כן חוזר.

אני אומר, ברור דבר אחד: שהרעיון הזה, מה שאומר בעצם היועץ המשפטי תומר רוזנר ומה שהיושב ראש מדבר עליו, הוא כנראה הרעיון הנכון, אבל במספרים האלה הוא יכול לצאת עיוות.

הוא יכול לצאת עיוות כי אז בעצם זה יגיע הרבה יותר ממה שאנחנו רוצים להגיע.

מה שנקרא: גם אם ללכת לקראת ראש העיר.

אני מציע להוריד את המשקולות, להוריד את המשקולות קצת של הראשות.

לקחת את אותו הרעיון שלך פה, אבל להוריד את המשקל התקציבי של זה.

להשאיר את הנוסחה ולהוריד את המשקל - - -

<קריאה: - - -

למה לא ילך?

<יאיר רביבו: אם אחרי 150 מיליון שקל מה זה ייתן לו?

<יאיר רביבו: הוא מפסיד בכל מקרה - - -

בסדר, אבל באחוזים - - - הם יהיו הרבה יותר הגיוניים.

אני צודק או לא, חברים?

דוד אמסלם: ה-60 מיליון שקלים וה-90 מיליון שקלים נחתכו.

דוד אמסלם: שים לב.

אבל זה לא נכון.

אני יודע שהוא נחתך.

דוד אמסלם: הרי ה-90 מיליון שקלים מתחבר לעוד 250 מיליון שקלים או 260 מיליון שקלים.

נו, מה זה משנה?

דוד אמסלם: זה לא 90 מיליון שקלים, זה 90 מיליון שקלים פלוס.

<יאיר רביבו: תוספת.

דוד אמסלם: זו תוספת.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על 330 מיליון שקלים.

הרי אתה לא רוצה - - -

דוד אמסלם: אז אני מבין שאצלך במפלגה אין הרבה ראשי ערים.

אבל זה לא בשביל זה.

דוד אמסלם: אז עזוב.

דוד אמסלם: אז אני לא בא משם.

- - - קיבלתי את - - -

דוד אמסלם: אני מסתכל על הקטע המזוקק.

דוד אמסלם: אני לא מסתכל כרגע על מי יש לו ראש.

דוד אמסלם: מה צריך להיות במדינה.

דוד אמסלם: אז עכשיו כל אחד מושך לי והוא מסתכל על עצמו – מה, אין לי ראש עיר?

דוד אמסלם: בואו נחזק את הרשימה.

תן לי רק להסביר לך - - -

דוד אמסלם: יש לי רק ראשי מועצה?

דוד אמסלם: בואו נשים רק להם.

דוד אמסלם: יש לי רק מועצות אזוריות?

דוד אמסלם: בוא נשים שם.

במזוקק כזה אתה מגיע לשתי אופציות: או אופציה אחת, שאתה מחזיר כסף למשרד האוצר, ואתה לא רוצה.

דוד אמסלם: לכן, אני מנסה.

או אופציה שאתה נותן יותר מדי, שגם את זה אתה לא רוצה.

בלי פרופורציה.

במקרה של 60%, במקרה של 70% וזה.

אז תאזן את זה בכסף.

<יאיר רביבו: אדוני היושב ראש, משפט אחד: יש אפשרות להשאיר את כל 60 מיליון השקלים ברשות, את הכסף.

<יאיר רביבו: איך?

<יאיר רביבו: לקבוע שהקופה תהיה יישובית.

דוד אמסלם: אבל זה מה שהצעתי בהתחלה.

<יאיר רביבו: אני אגיד לך איך.

<יאיר רביבו: אני אתן לך דוגמה שאפשר להבין במספרים.

<יאיר רביבו: ניקח את העיר לוד.

<יאיר רביבו: קודם כל, אני רוצה לדבר במשפט אחד: להודות ליושב ראש הוועדה ולמשרד האוצר.

<יאיר רביבו: אני כנציג מרכז השלטון המקומי רוצה להגיד לכם איך הגעתי בכלל לעניין הזה של ראשות עיר.

<יאיר רביבו: יש פה דו"ח חמור מאוד של סגנית היועץ המשפטי לממשלה, עורכת הדין דינה זילבר, שקובעת שיש היום בעיות של שחיתות בשלטון המקומי.

<יאיר רביבו: והיא אבחנה ואמרה שאחת הבעיות המרכזיות שהמימון הוא נמוך, בלי קשר: גם למפלגות ובטח לראשי הערים.

<יאיר רביבו: והיא כותבת פה שהמימון הנמוך מביא לכך שמועמדים תלויים באופן כמעט מוחלט בתרומות.

<יאיר רביבו: תרומות שווה קבלנים, קבלנים - - -

דוד אמסלם: אבל מר יאיר רביבו, אנחנו צריכים את סגנית היועץ המשפטי לממשלה, עורכת הדין דינה זילבר?

דוד אמסלם: מה, אנחנו לא חיים במדינה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<יאיר רביבו: אבל אני אומר:

<יאיר רביבו: ברגע שאתה נותן פה מנגנון - - -

דוד אמסלם: ברור, נו.

<יאיר רביבו: יופי.

<יאיר רביבו: עכשיו, אתן לכם דוגמה.

<יאיר רביבו: אני רוצה לספר לכם את הסיפור של לוד בדקה ותבינו.

<יאיר רביבו: בלוד יש 55 אלף מצביעים - - -.

<יאיר רביבו: לפי 42 שקלים היו בקופה 2,800,000 שקלים.

<יאיר רביבו: תחלק את זה ב-19 – כל מנדט קיבל 120 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: ש"ס – פה נמצאים – עם שני מנדטים, קיבלו 240 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: המפלגה הערבית, שלושה מנדטים – קיבלה 360 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: במנגנון הנוכחי, לפי 56 שקלים, העוגה גדלה לשלושה מיליון שקלים.

<יאיר רביבו: תחלק את זה ב-19 – גדל ל-160 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: כלומר, מ-120 אלף שקלים – 160 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: מפלגה שקיבלה 240 אלף שקלים בשני מנדטים, תקבל 320 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: תבינו את המספרים.

<יאיר רביבו: עכשיו נגיע לרשות.

<יאיר רביבו: באירוע של הרשות הם הקצו 15%.

<יאיר רביבו: 15% משלושה מיליון שקלים זה 450 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: אם ראש עיר מוכשר קיבל 100%, הוא קיבל את כל ה-450 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: אם קיבל 70% מתוך זה, הוא קיבל 300 אלף שקלים.

<יאיר רביבו: עכשיו, אתה אומר: מה קורה אם נשאר כסף?

<יאיר רביבו: נשאר שליש, נשארו 100 אלף שקלים בקופה.

<יאיר רביבו: אני אומר שתהיה קופה יישובית: לקחת את ה-100 אלף שקלים האלה, לחלק אותם למנדטים.

<יאיר רביבו: כלומר, לקח את העודף, תחלק אותו ל-19 מנדטים – יצא לכל מפלגה עוד 10,000 שקלים.

<יאיר רביבו: עשית קופה יישובית.

<יאיר רביבו: ואז בתוך היישוב יהיו גם איזונים ובלמים.

<יאיר רביבו: אדוני היושב-ראש, יהיה איזון, שיבינו שאם נשאר עודף מהרשות, הוא חזר בתוך היישוב.

<יאיר רביבו: זה המנדטים.

<יאיר רביבו: אז כולם מרוצים, כי קיבלו עוד כמה שקלים.

<יאיר רביבו: זה לא יצא הרבה.

<יאיר רביבו: אם משרד האוצר אומר שהוא תקצב את העיר בשלושה וחצי מיליון שקלים: שלושה מיליון שקלים למנדטים ועוד חצי מיליון שקלים לרשות; זו הקופה, אגב.

<יאיר רביבו: אין יותר מזה.

<יאיר רביבו: הקופה סגורה.

<יאיר רביבו: שאנשים לא יתבלבלו שהאחוזים לא נגמרים.

<יאיר רביבו: הקופה סגורה.

<יאיר רביבו: שלושה מיליון שקלים למנדטים בלוד, וחצי מיליון שקלים לרשות.

<יאיר רביבו: אם הכול בסדר, את השלושה מיליון שקלים בכל מקרה מחלקים.

<יאיר רביבו: למה?

<יאיר רביבו: כמו שאמרת, כי מפלגה שלא נכנסה מעמיסה את העודף בכל מקרה.

<יאיר רביבו: שלושה מיליון השקלים יוצאים מהמדינה.

כל השאר.

<יאיר רביבו: ברשות, אם יש חצי מיליון שקלים - - -

דוד אמסלם: אבל מר יאיר רביבו, אנחנו מבינים הרבה יותר ממה שאתה חושב.

<יאיר רביבו: אני רק אומר: קחו את העודף היישובי.

<יאיר רביבו: נגיד, ראש עיר "הביא" 70% – זה שני מועמדים – 15% ו-15%.

<יאיר רביבו: אחד "הביא" 70% ושני מועמדים 15% ו-15%.

<יאיר רביבו: הם "מתו", נכון?

<יאיר רביבו: ה-70%, ראש העיר לוקח 350 אלף שקל, נשארים 150 אלף שקלים בקופה.

<יאיר רביבו: קח את ה-150 אלף שקל תחלק ב-19 מנדטים, זה יוצא בערך 10,000 שקלים - - -

דוד אמסלם: אני אומר דבר מאוד פשוט: מה שמר יאיר רביבו מציע בגדול זה להעביר את היתרות לרשימות, כאילו.

דוד אמסלם: אני אישית חושב שזה לא צריך להיות ככה.

דוד אמסלם: אני חושב שהמנגנון ידוע.

דוד אמסלם: היות ולרשימות הגדלנו אותן ב-90 מיליון שקל, ויש כמה היום כבר ברשימה?

דוד אמסלם: 260 מיליון שקל?

דוד אמסלם: כמה?

<אריאל יוצר: 240 מיליון שקל.

דוד אמסלם: 240 מיליון שקל.

<תומר רוזנר: 240 מיליון שקל פלוס 90 מיליון שקל.

דוד אמסלם: ועוד אנחנו מוסיפים 90 מיליון שקל.

דוד אמסלם: הגענו בסך הכול ל-330 מיליון שקל.

כן, אבל אתה יודע - - -.

זה לא - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב אשר, תן לי.

דוד אמסלם: אני יודע שאין לכם ראשי עיר, תן לי.

דוד אמסלם: בכל מקרה, אני אומר: ולסך הכול לראשי העיר יש 60 מיליון שקל, למרות שאני אומר לך שהמשאבים המרכזיים מתנקזים בבחירות לראשות העיר.

דוד אמסלם: ולכן אני חושב שעדיין זה תקצוב חסר, ואני חושב שהיות ויש את הנוסחה הקודמת, שכבר ישנה, אני לא חושב שצריך להמציא את הגלגל.

יוצא פה עיוות.

דוד אמסלם: כל דבר זה עיוות.

דוד אמסלם: בסדר?

לא, אבל עיוות שאין לך ממנו כלום, אין להם מזה כלום - - -

<יצחק בקר: לדוגמה, אולי לסבר את האוזן.

<יצחק בקר: זה לגבי הפוטנציאל לעיוות.

<תומר רוזנר: תציג את עצמך.

<יצחק בקר: אנחנו ממשרד מבקר המדינה.

<יצחק בקר: אז לפי התרחיש שבחנו, לפי ההצעה האחרונה, לדוגמה: בירושלים, ראש העיר שנבחר, שקיבל לפי התקצוב, לפי המנדטים, לפי ארבעה מנדטים קיבל משהו כמו ארבעה מיליון שקל – יקבל תוספת מימון של 2.7 מיליון שקל רק על הדלתא, על זה שהוא צריך לפרסם את עצמו קצת יותר בפוסטרים עם הדיוקן שלו.

<יצחק בקר: שזה אומר שהתוספת באמת מגיעה לרשימות הגדולות.

דוד אמסלם: אתה באמת חושב שלנהל קמפיין בעיריית ירושלים זה 400 אלף שקל?

דוד אמסלם: אתה חושב ככה?

<יצחק בקר: לא.

<יאיר רביבו: את השאר הוא השלים בתרומות.

דוד אמסלם: אתה חושב שזה מה שזה עולה?

<חנה רוט: סך התרומה - - -

דוד אמסלם: - - - עוד כמה סטיקרים, פוסטרים.

דוד אמסלם: אתה תלוש מהמציאות.

<יצחק בקר: אבל מבחינת העיוות זה אומר שהרשימה שלו - -

דוד אמסלם: מה הקשר?

<יצחק בקר: - - שקיבלה ארבעה מנדטים, תקבל עוד שלושה מיליון שקל, לעומת רשימה אחרת שקיבלה גם היא ארבעה מנדטים עם אותה צמיחה - - -

דוד אמסלם: מה הקשר?

<יאיר רביבו: - - - הנה אני מצהיר בזאת - - -

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את הקשר.

דוד אמסלם: יכול להיות שככה אתם עושים את הדו"חות, אבל אני לא מצליח להבין איך הקשר - - -.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהייתה ריצה לראשות הממשלה בשני פתקים – מה הקשר?

דוד אמסלם: היה תקצוב לראשות הממשלה והיה תקצוב לרשימות – שני דברים שונים.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין איך חיברת אותם בכלל.

דוד אמסלם: ולמה נתת דווקא את ירושלים?

דוד אמסלם: בגלל שירושלים היא הדוגמה הכי קיצונית.

<יצחק בקר: לא.

<יצחק בקר: למה?

<יצחק בקר: לא.

דוד אמסלם: מה?

<יאיר רביבו: ברור - - -

<גלעד קרן: - - - התקציב הכי גדול.

<תומר רוזנר: - - - יש תקציב גדול.

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: בגלל שיש 300 אלף שבכלל לא משתתפים בבחירות, אז לכן אתה לא משקיע בהם לכאורה משאב.

<יאיר רביבו: והם - - -

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אבל עזוב את זה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין איך אתה מחבר את העסק.

דוד אמסלם: מה הקשר בין הרשימה לבין הראשות?

<יצחק בקר: בגלל שמדובר באותו קמפיין בדיוק.

דוד אמסלם: אה, באמת?

<יאיר רביבו: זה ממש לא נכון.

<יצחק בקר: - - - בדיוק.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: טוב.

<יאיר רביבו: - - -

<מירה סלומון: זה ממש לא נכון.

<יצחק בקר: הכסף - - -

דוד אמסלם: תודה.

<יאיר רביבו: זה לא נכון.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה.

<יצחק בקר: הכסף שאני משתמש - - -

דוד אמסלם: הבנתי, הבנתי, הבנתי.

<יאיר רביבו: זה לא נכון.

דוד אמסלם: ואולי פה הבאג המשמעותי, שאתה עושה איזשהו - - -

<יצחק בקר: האפשרות לעשות סבסוד צולב מקמפיין אחד לשני קיים פה.

<יצחק בקר: מה שלא קיים - - -

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, לדעתך, בעצם, אם המדינה מתקצבת ב-400 אלף שקל את העירייה, נניח פה, בירושלים, לראשות העיר היום ולרשימה, אז אתה חושב שזה סכום שעושים איתו בחירות.

<יאיר רביבו: אני קיבלתי 400 אלף שקל - - -

דוד אמסלם: מר יאיר רביבו, אני אוציא אותך.

דוד אמסלם: אם אתה אומר שזה אותו דבר, אז איך אמרת?

דוד אמסלם: עוד שתי מודעות בעיתון, אז אני חושב - - -

<יצחק בקר: לא - - -

<עמי ברקוביץ': הוא בסך הכול אומר שהתוספת צריכה להיות סבירה ולא לעלות - - - סבסוד צולב.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: הבנתי.

<יצחק בקר: זה אומר שיש - - - קופה של שבעה מיליון שקל במקום ארבעה מיליון שקל.

<יצחק בקר: ישתמשו בזה.

דוד אמסלם: הבנתי.

<אריאל יוצר: אז מעבר להבדלים בנוסחה בינינו לבין מה שהיועץ המשפטי, תומר רוזנר, הקריא, אנחנו גם הצענו מנגנון של תנא סף לכניסה: זה מינימום מנדט.

<אריאל יוצר: שלא ייווצר מצב שבו ראש עיר שלא הצליח להכניס שום מנדט לתוך הרשימה, כן מקבל כסף למימון קמפיין לראשות העיר.

<יאיר רביבו: למה?

<יאיר רביבו: למה?

יואב בן צור: למה - - -?

<אריאל יוצר: למה?

<מירה סלומון: הרי זה בחירות ישירות.

<קריאה: למה זה קשור?

<יאיר רביבו: למה?

<יאיר רביבו: יש לו הוצאות בראשות העיר.

<יאיר רביבו: הוא לא הכניס מנדט, יש לו הוצאות.

<קריאה: עד עכשיו לא היה לו.

<אריאל יוצר: ההיגיון לעניין הזה זה שאנחנו לא חושבים שזה מצב סביר שבו יש ראש עיר עם אפס אנשים מהרשימה שלו בתוך המועצה, ולכן אנחנו גם לא חושבים שזה ראוי או נכון לממן את - - -

דוד אמסלם: קודם כל, אני רוצה לומר משהו: אני מסכים איתך באופן המעשי, שתבין, אבל כל עוד החוק מאפשר את זה.

דוד אמסלם: אני הייתי מתקן את החוק העיקרי ואומר.

<תומר רוזנר: כן - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא בגלל המימון.

<אריאל יוצר: אבל לא על זה אנחנו דנים עכשיו.

<אריאל יוצר: דנים על המימון.

דוד אמסלם: לכן אני אסביר.

דוד אמסלם: אני דרך זה לא בא לתקן את כל העולם ואשתו.

דוד אמסלם: תראה, באופן מעשי יכול להיות מצב תיאורטי שבאמת ראש עיר רץ, יש לו רשימה, הוא לא נבחר.

דוד אמסלם: כאילו באמת, תיאורטי.

דוד אמסלם: זה לא יקרה כמעט, אבל בקצוות.

דוד אמסלם: הוא נבחר ולא נבחרה הרשימה שלו.

דוד אמסלם: יכול להיות.

דוד אמסלם: אז אמרנו: תשמע, הציבור רוצה אותו כראש עיר.

דוד אמסלם: ואז החוק בא ואמר: תשמע, לא יכול להיות שלא יהיה חבר מועצה.

דוד אמסלם: מה, ראש העיר לא יהיה חבר מועצה?

דוד אמסלם: אז אמרו: נוסיף אותו.

דוד אמסלם: באו חכמולוגים, לקחו את הכוונה התמימה הזאת והפכה אותה למקצוע.

דוד אמסלם: אמרו: מראש בואו נעשה את זה.

דוד אמסלם: ראש עיר ירוץ, יקים רשימה פיקטיבית ויגיד לכולם: אל תבחרו ברשימה הזו בכלל, יריץ רשימה אחרת כדי לתגבר את עצמו במועצה בעוד בן-אדם.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר: זו ההתחכמות שאנשים מתחכמים עם החוק.

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: נכון, אבל ההיתר הפשוט, התמים מה שנקרא, שבא מבחינת "תמים תהיה עם השם אלוהיך".

דוד אמסלם: כשאנשים חוקקו את זה, באו באמת באופן מאוד ישר.

דוד אמסלם: לא ציפו שאנשים ייקחו את זה לאן שלקחו.

דוד אמסלם: זה החוק הראשי.

דוד אמסלם: הוא לא קשור לחוק המימון.

דוד אמסלם: אני הייתי מתקן אותו שם ואומר: רבותיי, בלי קשר עכשיו למימון – ראש עיר שלא מכניס לפחות אחד - - - הוא לא נכנס.

<גלעד קרן: לא, הוא נכנס, אבל יורדים מספר המנדטים.

<תומר רוזנר: לא - - -

<קריאה: הוא נכנס.

<קריאה: מחלקים את המנדטים מחדש.

<קריאה: אם היו 15 מנדטים - - -

דוד אמסלם: או שהוא נכנס או שהוא לא נכנס או שהוא ראש עיר.

דוד אמסלם: לא יודע.

<קריאה: נכנס - - -

<גלעד קרן: - - -

<יאיר רביבו: לא מצביע.

דוד אמסלם: או שהוא לא מצביע במליאה, זה לא משנה.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה, אבל זו סוגיה אחרת.

<חנה רוט: אם אפשר בנושא הזה?

דוד אמסלם: לא.

<חנה רוט: אולי רק להסביר משהו.

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: זה לא הנושא שלנו פה.

<אריאל יוצר: בסדר, אני מבין מה שאתה אומר – שאתה רוצה לתקן את המצב, לתקן אותו בחוק הראשי.

<אריאל יוצר: אני עדיין חושב שאם הוועדה חושבת, ובהחלט אנחנו חושבים שזה מצב לא ראוי, אז אין סיבה לתקצב אותו.

<אריאל יוצר: בנוסף, תיקח בחשבון - - -

יואב בן צור: להגדיל את - - -

<אריאל יוצר: בדיוק.

<אריאל יוצר: כשאני נתתי את המספרים שלי, לקחתי הנחה שזה בחוץ.

<אריאל יוצר: וברגע שאתה אומר - - - זה משפיע על המספרים.

דוד אמסלם: לא, לא הבנת.

דוד אמסלם: לא, לא.

<אריאל יוצר: זה לא נוגע ב-60 מיליון שקל.

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: בתקצוב שלו בסוף, הוא מקבל את שלו.

דוד אמסלם: הוא לא מקבל עכשיו כשהוא סופר את עצמו גם כחבר מועצה.

<אריאל יוצר: ברור, אבל הוא יקבל מימון ראשי ערים.

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: הוא יקבל מימון ראשי ערים, - -

<אריאל יוצר: הבנתי, אבל אז - - -

אוסאמה סעדי: נבחר כראש עיר ואתה לא רוצה לתת לו מימון?

דוד אמסלם: - - ואם, נניח, הוא קיבל עוד ארבעה מנדטים, וכתוצאה מהטריק הוא נהיה חמישי – גם הוא הכניס את עצמו.

דוד אמסלם: הוא לא מקבל גם על עצמו כחבר מועצה בפועל.

<אריאל יוצר: טוב, את זה הבנו.

דוד אמסלם: הוא מקבל את המימון לפי הבחירות, לא לפי המועצה.

<אריאל יוצר: רק לראשי - - -

דוד אמסלם: בוודאי.

<אריאל יוצר: זה בסדר, אתה צודק.

דוד אמסלם: אה, חשבתי - - -

<אריאל יוצר: לא, לא, לא זה מה שאמרתי.

דוד אמסלם: אז מה?

<יאיר רביבו: לא צריך.

<יאיר רביבו: לוקחים בחשבון שייבחר ראש עיר.

<אריאל יוצר: אם אתה מאפשר את המצב הזה, זה אומר שהוא לקח מהקופה של ה-60 מיליון שקל על חשבון מישהו אחר, ששם אין את המצב הזה.

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: למה?

<יאיר רביבו: לא הבנתי.

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: למה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<אריאל יוצר: ודאי שכן - - -

<גלעד קרן: - - - רשימה פיקטיבית - - - שהוא ייבחר.

דוד אמסלם: מר אריאל יוצר, לא הבנתי.

דוד אמסלם: תחשוב שיש פה שתי מחלקות שלא קשורות - - -

<גלעד קרן: הוא ייבחר ברשימה לא פיקטיבית - - -

דוד אמסלם: מחלקה אחת זה ראשי עיר ויש מועצות.

דוד אמסלם: עכשיו, אנחנו באים לתקצב אותו על ראשי עיר.

דוד אמסלם: הוא ראש העיר.

דוד אמסלם: יש לו את הקמפיין של עצמו וכולי.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: נניח.

דוד אמסלם: אז אתה מתקצב את מה שהוא - - -

<תומר רוזנר: במימון אין הבדל.

דוד אמסלם: במימון אין הבדל.

<גלעד קרן: במקרה שלך פשוט לראות אם זה לא פיקטיבי.

דוד אמסלם: עכשיו, אני רק מנעתי את זה שאתה תתקצב אותו כאילו גם על זה שהוא מכניס את עצמו למועצה.

<אריאל יוצר: אני אנסה עוד פעם להסביר.

<אריאל יוצר: אנחנו עשינו הנחות ותחת ההנחות האלה שמנו מספרים.

<אריאל יוצר: עכשיו, נניח ואתה "מפיל" את ההנחה של מנדט – אם לא הבאת לפחות מנדט, אתה לא מקבל.

<אריאל יוצר: זה אומר שנניח, בתחשיב שלי, במקום לתת 20% תוספת לרשימה – סתם, אני מקצין את זה – אני אתן רק 15%.

<אריאל יוצר: כי את כל המקרים שאני הוצאתי כי הם לא קיבלו מנדט - - -

<גלעד קרן: אתה לא הוצאת, רק אמרת שהם ירוצו ברשימה אחרת.

<גלעד קרן: אתה לא הוצאת משם, אתה אמרת: ירוצו ברשימה לא פיקטיבית.

<אריאל יוצר: מה זה קשור?

<גלעד קרן: אתה אומר: אני רוצה למנוע רשימה פיקטיבית.

<אריאל יוצר: אם רץ אדם והוא קיבל הרבה - - -

<גלעד קרן: וכמה מקרים כאלה היו?

דוד אמסלם: אבל לא הבנתי אותך.

דוד אמסלם: מר אריאל יוצר, לאן אתה מושך?

דוד אמסלם: לאן אתה מושך?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין לאן אתה מושך.

<תומר רוזנר: זה לא משנה.

<תומר רוזנר: המימון זה לא משנה - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להבין לאן אתה מושך.

דוד אמסלם: מה הרעיון הבסיסי?

<תומר רוזנר: להקטין את המימון.

דוד אמסלם: נו, עזוב להקטין.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין ברציונל לאן אתה מושך.

<אריאל יוצר: הרציונל שלי הוא, כמו שאמרתי: שאם אתה לא "הבאת" אפילו מנדט אחד, אתה לא מקבל את המימון של ראש העיר.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אבל אני נבחרתי להיות ראש העיר.

<אריאל יוצר: אבל אני חושב שזה מצב שהוא בעייתי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: באיזה מובן?

<אריאל יוצר: בהנחה ואני מתעלם מהעולם שתיארת לרגע – העולם הפיקטיבי נקרא לו, אלא מה שהתכוון המחוקק; אני חושב שיש בעיית משילות כשיש ראש עיר ויש לו אפס אנשים מתוך הסיעה שלו - - -

<תומר רוזנר: אז - - -

דוד אמסלם: תעשו את זה בחוק.

דוד אמסלם: מה הבעיה?

<אריאל יוצר: אבל לא את זה אני מתקן עכשיו, אני מתקן את המימון.

<אריאל יוצר: אם אני חושב שהוא בעייתי, אני מתקן אותו.

<תומר רוזנר: זה לא נכון.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אשאל אותך שאלה אחרת.

דוד אמסלם: באמת, חשוב לי, מר אריאל יוצר, את ההיגיון שלך הפעם.

דוד אמסלם: הרי אתה מבין לבד, נניח שכולנו אנשים הגונים וישרים ואין טריקים.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: ובא בזמנו בן-אדם ואמר לראש העיר: אדוני, אתה תיבחר, תרוץ עם רשימה.

דוד אמסלם: ואם לא תקבל, הציבור רוצה אותך ראש עיר.

דוד אמסלם: כנראה הוא לא רוצה אותך חבר מועצה, הוא רוצה אותך ראש עיר.

דוד אמסלם: אז החוק בא ואפשר לו להיות חבר מועצה.

דוד אמסלם: לא נשמע לך סביר והגיוני שזה בסדר?

דוד אמסלם: שראש עיר רץ, בחר אותו הציבור לראשות העיר והוא לא נכנס למועצה.

דוד אמסלם: אז מה יגידו לו?

דוד אמסלם: אדוני, אתה לא ראש העיר בגלל.

דוד אמסלם: אבל רוב הציבור רוצה אותו ראש העיר.

דוד אמסלם: תאר לך בבחירה ישירה, שהיה לכנסת, היה נבחר ראש ממשלה ולא מקבל מנדט.

דוד אמסלם: אז היינו אומרים לו: אתה לא ראש הממשלה?

<אריאל יוצר: לא, אבל זה - - - כי זה מייצר מצב בעייתי – גם אז וגם היום.

<גלעד קרן: מה בעייתי?

דוד אמסלם: הציבור בוחר בשני פתקים: הוא בוחר את בן האדם לראשות העיר ובוחר את הרשימה.

דוד אמסלם: אני חושב ברציונל, אני חושב שהיה בזה היגיון וזה היה נכון.

דוד אמסלם: לקחו אנשים את הדבר הזה ושכללו אותו, וזו הבעיה: שלקחו אותו למקום שלא התכוונו.

חמד עמאר: אבל מה זה קשור לחוק שלנו?

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: לקחו אותו, שלדעתי כנראה צריך לתת את הדעת איך - - -

<קריאה: מנצלים לרעה.

דוד אמסלם: מנצלים לרעה את הסיטואציה הפשוטה, ההגיונית, שהייתה צריכה להיות.

דוד אמסלם: לקחו את זה למקום אחר.

דוד אמסלם: עכשיו, לדעתי צריך לטפל בזה ברמת החקיקה ההיא.

דוד אמסלם: מה זה קשור עכשיו למימון?

דוד אמסלם: דרך אגב, ככה או ככה, במימון זה לא משנה לנו.

<יאיר רביבו: 200 רשויות - - -

<אריאל יוצר: אז זה בדיוק העניין.

<אריאל יוצר: נניח ואתה לא מסכים עם הרציונל לתקן, לתת סגמנט בחוק הזה לגבי האם זה מצב טוב או לא טוב.

<אריאל יוצר: נניח לרגע.

<אריאל יוצר: זה ברור שזה משנה את ההנחות שאני לקחתי?

<תומר רוזנר: לא.

<יאיר רביבו: לא נכון.

<אריאל יוצר: למה לא?

<תומר רוזנר: לא.

<יאיר רביבו: לא נכון.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה לא משנה שום דבר.

<אריאל יוצר: בוודאי שזה משנה - - -

<קריאה: - - -

<יאיר רביבו: החוק הזה חל על 200 ראשי רשויות.

דוד אמסלם: אני אומר לך: תקציבית אין לזה משמעות.

דוד אמסלם: בוא, תמשיך.

<אריאל יוצר: אוקיי.

<אריאל יוצר: אז אני אנסה אחרי זה לשכנע - - -

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: תשכנע אותי תמיד.

דוד אמסלם: עד ההצבעה תשכנע אותנו.

<אריאל יוצר: הלאה.

<אריאל יוצר: עוד משהו.

<אריאל יוצר: מה שאנחנו הצענו והיועץ המשפטי, עורך הדין תומר רוזנר, לא הציע, או הוועדה לא הציעה, זה לשים cap של 70% על המימון.

<אריאל יוצר: כי מישהו שהוא מגיע ל-90% מימון, אני מניח שזה לא בא ונופל עליו כאיזו הפתעה, כרעם ביום בהיר.

<אריאל יוצר: ולכן רצינו לעצור את זה ב-70% כדי לייצר איזשהו פיזור יותר סביר לכסף.

<יאיר רביבו: אתה רואה מה אתה עושה?

<יאיר רביבו: אתה מייצר עוד עודף ב-60 מיליון שקל.

<אריאל יוצר: אבל זה לא עודף.

<אריאל יוצר: אדוני היושב-ראש, רק שתבינו - - -

דוד אמסלם: אני הבנתי את מה שאתה אומר.

<אריאל יוצר: אפשר להגיד משפט קטן?

דוד אמסלם: נו.

<אריאל יוצר: אחרי שהיושב ראש אמר את המשפט הראשון, שאנחנו כל היום מנסים לדחוף עיזים ולחסוך, אז כבר כל מה שאני אומר - - -.

<אריאל יוצר: אבל זה לא בהכרח, זה המצב.

<אריאל יוצר: הרי בסוף אני מחויב לקופה של ה-60 מיליון שקל, אני עומד מאחוריה.

<אריאל יוצר: עכשיו, אם כבר הממשלה או הכנסת או תקציב המדינה נותן את ה-60 מיליון שקל האלה, יכול להיות שיתחלקו בצורה סבירה.

<אריאל יוצר: הרי בסוף לא תיתן את ה-70 מיליון שקל האלה, אלא תגיד: גם עד 90% וגם עד 100% - - -

דוד אמסלם: הבנתי, תודה.

<אריאל יוצר: נצטרך להתאים את המספרים.

דוד אמסלם: מה עוד יש?

<אריאל יוצר: מבחינתנו, זה 55 שקלים ליחידת מימון ולא 56 שקלים או 57 שקלים.

דוד אמסלם: לא משנה.

דוד אמסלם: אחרי זה תעשו את ה- fine tuningלעניין.

דוד אמסלם: הגברת חנה רוט, בבקשה.

<חנה רוט: אני רוצה רגע להתייחס ברשות

<חנה רוט: כם לכמה דברים: אחד, אנחנו סבורים שבאמת צריך לתת תוספת מסוימת למי שמתמודד לראש רשות, מתוך איזושהי הבנה שכן יש בקמפיין הזה הוצאות נוספות לגבי ראש רשות.

<חנה רוט: אבל אנחנו רואים את זה וגם מתוך המבט בשטח שמדובר בתוספת ולא בקמפיין נוסף שבא במקביל, עם כל הכבוד לכל מי שהציג משהו אחר.

<חנה רוט: זה קמפיין שנבנה גם על הקמפיין העיקרי של הסיעה למועצה ויש בו קמפיין נוסף או חלק נוסף שהוא הקמפיין לרשות.

<חנה רוט: ולכן התוספת שאמורה להיות צריכה לקחת בחשבון את הדלתא ולא לקחת בחשבון דווקא קמפיין נוסף עיקרי.

<חנה רוט: זה דבר אחד.

דוד אמסלם: ומה אנחנו אמורים לעשות עם מה שאתם אומרים?

<חנה רוט: אולי לחלק נכון את העוגה התקציבית.

דוד אמסלם: לכן הוא 60 מיליון שקלים ולא 300 מיליון שקלים.

<חנה רוט: יפה.

<חנה רוט: כשאנחנו מדברים על הנושא הזה של הרשימות הפיקטיביות, ויש רשימות פיקטיביות שמריצות מועמד לראשות המועצה יחד עם סיעה שמריצה רק למועצה; רובן, אגב, מגישות דו"חות למבקר המדינה שלא היו להן הכנסות והוצאות.

<חנה רוט: אז למה לתקצב?

<חנה רוט: אז למה לתת להן עכשיו את האפשרות?

<קריאה: למי?

<קריאה: לרשימה?

<חנה רוט: רוב המועמדים שזוכים בראשות עיר או מועמדים ולא זוכים בקולות למועצה, מגישים תצהיר למבקר המדינה שלא היו להם הכנסות והוצאות.

<תומר רוזנר: נו, אז הם לא מקבלים כלום.

דוד אמסלם: הם לא מקבלים כלום.

אוסאמה סעדי: הוא לא מקבל, מה את רוצה?

<חנה רוט: יפה.

<חנה רוט: האם אתם חושבים שכשיתוקן החוק זה ימשיך להיות המצב?

<קריאה: בטח.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: למה לא?

<קריאה: בטח.

<חנה רוט: אוקיי.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<חנה רוט: האם יש במקומות כאלה - - -?

דוד אמסלם: הגברת חנה רוט, לא הצלחתי להבין.

דוד אמסלם: אני כנראה לא שמעתי את מה - - -.

דוד אמסלם: זה שני דברים שונים: תקצוב ראשות עיר ורשימות.

דוד אמסלם: לא הכניס לרשימה כלום – לא מקבל כלום.

חמד עמאר: הוא לא מקבל שקל על הרשימה.

דוד אמסלם: גם אם הוא נכנס למועצה אחרי זה – זה לא קשור.

דוד אמסלם: לראשות הוא מקבל לפי המפתח של הראשות.

דוד אמסלם: אם המדינה רוצה לשנות את הטריק הזה – תבוא בחוק הראשי ותגיד מה שתגיד.

דוד אמסלם: אם יש ראש עיר שכך וכך קרה, אז אנחנו לא מאפשרים.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: זה לא קשור לתקצוב שלנו כרגע פה.

דוד אמסלם: אנחנו לא מערבבים כרגע חיטים ושעורים.

<תומר רוזנר: צריך להגיד פה את העניין הזה: יש חשש בהחלט שהתופעה הזאת, שאנחנו מכירים אותה גם היום, עלולה להתגבר במידה מסוימת אם יהיה תקצוב נוסף כזה.

<תומר רוזנר: כי היום המועמד, בואו נאמר שהוא מריץ רשימה אמיתית ורשימה פיקטיבית.

<תומר רוזנר: ברשימה הפיקטיבית הוא לא מקבל מימון בכלל, וברשימה האמיתית הוא מקבל מימון רגיל.

<תומר רוזנר: אז את המימון הרגיל הוא ימשיך לקבל וכאילו יקבל מימון נוסף - - -

דוד אמסלם: בפיקטיבית כלום.

דוד אמסלם: מה הקשר, היועץ המשפטי, תומר רוזנר?

דוד אמסלם: אני לא רואה את הקשר.

דוד אמסלם: מה הקשר?

<תומר רוזנר: עכשיו, יש טיפה, יש מעט זה, אבל זה לדעתנו - - -

דוד אמסלם: אבל מה הקשר?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין איך אתה קושר את האירועים גם.

<תומר רוזנר: כי היום אין לו - - -

דוד אמסלם: אז אין לו.

דוד אמסלם: לאף אחד אין.

דוד אמסלם: אז מה הקשר?

<תומר רוזנר: נכון, נכון.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

<תומר רוזנר: לכן, אני אומר שהתופעה קיימת היום גם ללא מימון, אבל היא עלולה להתגבר במקצת במצב - - -

דוד אמסלם: למה שהיא תתגבר?

דוד אמסלם: אני אומר שזה לא קשור לעניין.

דוד אמסלם: אני עושה את ההפרדה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שעושה את הטריק הזה זה בכלל לא בגלל בעיית מימון.

דוד אמסלם: הוא עושה את זה כי הוא רוצה - - -

<תומר רוזנר: כדי להוסיף חבר.

דוד אמסלם: כן.

אוסאמה סעדי: משיקולים שלו – להוסיף חבר מועצה.

דוד אמסלם: משיקולים של.

דוד אמסלם: עכשיו, אני חושב שזה לא קשור לאירוע.

דוד אמסלם: צריך למנוע את זה בחקיקה בחוק אחר.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: אני חושב שהכוונה הבסיסית, התמימה, הייתה נכונה, אבל כנראה לקחו את זה למקום שלא צריך לקחת את זה, וצריך לעצור את זה שם.

דוד אמסלם: אין קשר בין זה לבין המימון.

דוד אמסלם: אין שום קשר.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם נחבר אותם, נגיד נכריח אותו שהוא לא ירוץ – הוא יקבל את אותו מימון.

<תומר רוזנר: את אותו מימון.

<תומר רוזנר: נכון.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אז מה זה משנה בכלל?

דוד אמסלם: הוא לא מקבל איזושהי העדפה כתוצאה, ואז אנחנו צריכים לעצור את זה.

<תומר רוזנר: זה מה שרציתי לומר למר אריאל יוצר: המימון לא ישתנה בגלל - - -.

<תומר רוזנר: הוא ירוץ פשוט עם הרשימה - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו מברכים על הכיוון של מימון ראשי הרשויות.

אוסאמה סעדי: אנחנו בהחלט הצענו את זה מלכתחילה.

אוסאמה סעדי: ואני חושב שהמצב שהיה, עד היום, שראשי הרשויות לא תוקצבו בבחירות לרשויות המקומיות, לראשי הרשויות, הוא מצב לא הגיוני, וטוב שאנחנו מתקנים את זה.

אוסאמה סעדי: נקודת המוצא שלנו, אדוני היושב ראש, היא הפוכה: אנחנו חושבים שכן היה צריך, חישוב הבסיס – 72 שקלים, 73 שקלים, 74 שקלים, ועכשיו מורידים.

אוסאמה סעדי: לא שכביכול היה 42 שקלים ועכשיו אנחנו מעלים.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר.

דוד אמסלם: נפקא מינה להלכה אומרת, וחוץ מזה שנרשום את זה על - - -

יואב בן צור: - - - שהוא רוצה את זה.

יואב בן צור: זה בסדר.

יואב בן צור: יש מציאות.

אוסאמה סעדי: אז אני מדבר - - -.

אוסאמה סעדי: אני מדבר בשמי הפעם, לא רק כאופוזיציה, אני חושב שגם חלק מנציגי הקואליציה.

אוסאמה סעדי: בהחלט אנחנו חושבים שמדובר פה בהורדה משמעותית, ולא כביכול שאתם מוסיפים 150 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

דוד אמסלם: הוא אומר: זה לא שאתם מוסיפים, אתם לוקחים.

אוסאמה סעדי: אתם לוקחים.

אוסאמה סעדי: אתם לוקחים 90 מיליון שקל.

יעל גרמן: ברור, מה.

אוסאמה סעדי: 90 מיליון שקל.

<אריאל יוצר: - - - בבחירות בשנת 2013 אתם מוסיפים 150 מיליון שקל.

<קריאה: לא נכון.

<קריאה: לא נכון.

חמד עמאר: אתם גרעתם ממערכת הבחירות של 2013 כסף.

<קריאה: כן.

<קריאה: לא.

חמד עמאר: כן.

<קריאה: כן.

אוסאמה סעדי: בגלל הוראת שעה.

<קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: בגלל הוראת שעה.

חמד עמאר: הוראת שעה - - -

אוסאמה סעדי: כי אם היינו לוקחים את ה-33 שקלים.

אוסאמה סעדי: מר אריאל יוצר, אם היינו לוקחים את ה-33 שקלים - -

<קריאה: מצמידים אותם.

אוסאמה סעדי: - - עם הצמדות – זה היה 74 שקלים.

חמד עמאר: 74 שקלים - - -

<קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: אז בגלל הוראות שעה, שאתם עשיתם כל הזמן, אז זה ירד.

אוסאמה סעדי: עובדה שבבחירות האחרונות היה 60 ומשהו שקל.

<אריאל יוצר: - - -

יואב בן צור: 72 שקלים קיבלו בבית שמש.

<אריאל יוצר: לא.

יואב בן צור: למה אתה אומר לא?

<אריאל יוצר: בבית שמש היו בחירות אחרי שנת 2013.

יואב בן צור: מצוין.

יואב בן צור: זה אומר שזה הכיוון.

<אריאל יוצר: רק להסביר: בשנת 2013, כשהיה מועד הבחירות הכללי לשלטון המקומי, גובה יחידת המימון עמד על 42 שקל.

<אריאל יוצר: וזה התיקון שאנחנו הבאנו ועבר בקריאה ראשונה – להחזיר את גובה יחידת המימון, על סך 42 שקלים ליחידה, בדיוק כמו שהיה בשנת 2013 במועד הבחירות - - -

יואב בן צור: אז למה שילמתם בבית שמש 72 שקלים?

יואב בן צור: לפי איזה - - -?

דוד אמסלם: אבל אני הסברתי.

דוד אמסלם: אבל אתה לא רוצה להבין.

<אריאל יוצר: קרה בתווך.

אוסאמה סעדי: אני אמשיך.

אוסאמה סעדי: לכן, אני חושב שאנחנו באמת מעריכים ומוקירים את המאמצים שאתה עושה, ושבאמת הצלחת לשחזר חלק מהגירעון הזה – 150 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לצייץ את זה באיזשהו מקום.

אוסאמה סעדי: לכן כהצעת פשרה – אני חושב שהיא יכולה להיות מקובלת ואפשר להעביר את זה פה אחד פה – אני חושב שצריך להביא את זה ל-60 שקלים לרשימות ולהשאיר את המנגנון הזה, כפי שהיועץ המשפטי תומר רוזנר ואתה הצגתם את זה, ולא על 70% ולא 80%.

אוסאמה סעדי: אם יש משהו: פחות מ-20% הגירעון ולא הגירעון, אז מצידי, ב-60 שקלים האלה אנחנו - - -.

אוסאמה סעדי: לכן, אני חושב - - -

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בוא נתקדם.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו: הסגירה איתם כבר נסגרה.

אוסאמה סעדי: לא, אני מדבר פה בשם - - -

דוד אמסלם: 150 מיליון שקל, תאמין לי, הם התחילו ב-10 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: אתה לא חושב שזה הפרש?

אוסאמה סעדי: הם יכולים לקבל את זה מה-20% שהיה צריך - - -

דוד אמסלם: מה קשור?

דוד אמסלם: ואם אתה תצליח לסגור איתו שיביאו קצת יותר, אני לא מתנגד כמובן.

אוסאמה סעדי: זו ההצעה שלנו - - -

דוד אמסלם: כן, אבל זו לא הצעה.

דוד אמסלם: תראה, זה מצוין לסגור איתו.

דוד אמסלם: כל תוספת תתקבל בברכה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מנסים.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: דרך אגב, שב איתו, תקבע איתו אחר כך.

אוסאמה סעדי: אין בעיה.

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אני חושב שנעשתה עבודה מעולה בנושא של ראשי הרשויות.

חמד עמאר: להכניס תקציב לראשי הרשויות זה היה ההישג שלך בעצם.

דוד אמסלם: - - - הוא מתבקש, מה.

חמד עמאר: לא, לא, לא, הישג שלך.

חמד עמאר: כי אני מאמין כל הזמן שראשי הרשויות צריכים לקבל גם מימון ותקציב.

חמד עמאר: ואני לא רוצה לחזור על הדברים שאמרו כאן – זה יחסוך לנו שחיתות.

חמד עמאר: אבל בנושא של ראשי הרשויות - - -

דוד אמסלם: זה יעלה לנו יותר זול.

דוד אמסלם: אמרתי לו.

חמד עמאר: בנושא של חברי מועצה – אני אמרתי את זה ואמרתי את זה בהתחלת הדיון: להיפך, אנחנו לא מעלים את זה מ-33 שקלים ל-42 שקלים ל-56 שקלים – אנחנו מורידים מ-74 שקלים ל-56 שקלים.

חמד עמאר: ואני לא רואה מקום לקשור, כי חייבים לתת לראשי הרשויות.

חמד עמאר: לא רואה מקום לקשור בכסף בין ראשי הרשויות לחברי מועצת העיר.

חמד עמאר: כי ברגע שאני מוריד מחברי מועצת העיר, מ-74 שקלים ל-56 שקלים, אני מוריד 18 שקלים שהיו אמורים לקבל כסף תוספתי.

חמד עמאר: לכן, אני רואה לנכון, ואמרתי את זה: אני הצעתי פשרה – 70 שקלים.

חמד עמאר: אני מוכן להתפשר וללכת על מה שאמר חברי כאן, על 60 שקלים.

חמד עמאר: אין מקום להוריד את זה ל-55 שקלים, ולא, אין מקום להוריד את זה ל-56 שקלים.

חמד עמאר: צריך להעמיד את זה על 60 שקלים.

חמד עמאר: כי במילא גם כאן אנחנו הורדנו קרוב ל-14 שקלים על כל בוחר, וזה המון-המון כסף שאנחנו חוסכים למשרד האוצר עכשיו.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יואב בן צור, אני מציע: בוא נגמור את ההקראה, בגלל שיש עוד פרק שאתם לא שמעתם ואחרי זה אתה תעיר.

דוד אמסלם: בסדר?

<תומר רוזנר: רק מפנה אותי לכל הסעיפים ולא רק לסעיפים 3 ו-4(א).

<תומר רוזנר: כמובן, כי זה סעיף שהוספנו.

<תומר רוזנר: כמובן שגם הוא לא יחול רטרואקטיבית, מה שנקרא.

דוד אמסלם: בגדול, על מה מדובר?

דוד אמסלם: כמו שאמרתי קודם, משרד האוצר, לאחר שגמרנו את הסיפור, הוא היה צריך להתכנס בשנות התקציב 2018-2017 לתוך המסגרת, ולכן הייתה להם בעיה בסכומים.

דוד אמסלם: הם בנו הנחת עבודה שאין כלום.

<אריאל יוצר: שמה שהיה הוא שיהיה.

דוד אמסלם: מה שהיה הוא שיהיה.

דוד אמסלם: ואז אנחנו בעצם הסכמנו לזה שתהיה שונות בפריסה של התשלום.

<תומר רוזנר: באופן חד פעמי.

דוד אמסלם: באופן חד פעמי ורק בדלתא.

דוד אמסלם: כדי לנסות להקל עליהם להגיע למספר.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

<קריאה: אין בעיה.

יואב בן צור: אין בעיה - - - אין בעיה.

<קריאה: אין בעיה.

יואב בן צור: זה בסדר.

<קריאה: זה בסדר.

יואב בן צור: אין בעיה.

דוד אמסלם: ולכן - - - שהאחוזים, אחרי שמבקר המדינה גם - - -

יואב בן צור: זה בסדר.

יואב בן צור: צריך - - -

חמד עמאר: ממילא עד שיקבל - - -

יואב בן צור: זה בסדר.

יואב בן צור: בדיוק.

דוד אמסלם: ממילא למה?

דוד אמסלם: ממילא - - -

יואב בן צור: נותנים לכם אשראי.

דוד אמסלם: ממילא הבחירות הן בנובמבר.

חמד עמאר: ההנחה הזאת - - -

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: עד שבודק מבקר המדינה - - -

חמד עמאר: לא, לא, אנחנו מסכימים עם זה.

חמד עמאר: אין לנו בעיה.

יואב בן צור: אז זה עולה קצת כסף.

דוד אמסלם: בדיוק.

<מאור חמו: מילה אחת.

דוד אמסלם: בבקשה, רואה החשבון מאור חמו.

<מאור חמו: - - - מבקר המדינה כן מכיר, עד שבעצם מגישים את הדו"ח למבקר המדינה ועד שמבקר המדינה בודק, זה לוקח שנה.

<מאור חמו: לא ייתכן ש-30% יחכו שנה והספקים לא יקבלו כסף.

<מאור חמו: אני מציע, היות והבחירות הן, לדעתי, בסוף אוקטובר, לומר: תוך 70 יום או תוך 90 יום - - -

דוד אמסלם: תודה, רואה החשבון מאור חמו.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה כזה דבר: אנחנו נאמר שהתשלום יהיה תוך 90 יום מיום הבחירות.

דוד אמסלם: קרי, אנחנו כבר - - -

<תומר רוזנר: התשלום השני.

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: התשלום השני.

<קריאה: השלישי - - -

דוד אמסלם: ואז נעשה את ההשלמה כאילו אין שינוי.

<אריאל יוצר: על ה-70% - - - כאילו אין שינוי.

דוד אמסלם: כן.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: בתוספת 60 מיליון שקל.

דוד אמסלם: על התוספת.

דוד אמסלם: תקשיב, ה-240 מיליון שקל הרגילים אתם מתנהגים רגיל.

דוד אמסלם: זה החוק.

דוד אמסלם: אנחנו לא נוגעים בו.

דוד אמסלם: לגבי התוספת של ה-150 מיליון שקל אנחנו בעצם גולשים 60 ו-18 - - -

<תומר רוזנר: ו-90 ו-19.

<תומר רוזנר: זה מה שסיכמנו.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: 60 ו-18 ו-?

<תומר רוזנר: 90 ו-19.

דוד אמסלם: ו-90 ו-19.

דוד אמסלם: ב-19 אתם תשלמו להם את זה תוך 90 יום.

<תומר רוזנר: חלק בתוך 90 יום.

דוד אמסלם: זאת אומרת, אתה הרי לכאורה הפרת את האיזונים.

דוד אמסלם: עד מבקר המדינה, שהוא בודק, אתה נותן בסוף את ה-15%, נכון?

דוד אמסלם: יופי.

דוד אמסלם: אז גם פה, אחרי 90 יום אתה חוזר למתכונת הרגילה, שאתה משלם למפלגות - - -

<תומר רוזנר: עד 85%.

דוד אמסלם: עד 85%.

דוד אמסלם: ה-15% כמו שהחוק קובע.

דוד אמסלם: שמבקר המדינה, בעצם עד שהוא נותן את האישור.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: - - - ינואר.

<אריאל יוצר: בוא נראה שהבנתי.

<אריאל יוצר: אתה אומר: לגבי הרשימות, אני משאיר את ה-70% - - -

<גלעד קרן: הכול, הכול ביחד.

דוד אמסלם: לא, לא, הכול, הכול.

<גלעד קרן: ביחד.

<גלעד קרן: 70% - - -

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: עוד הפעם.

דוד אמסלם: אנחנו עושים ככה: אנחנו סיכמנו 60 ו-90 בחלוקה.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: אנחנו גם סיכמנו שגם החלוקה התקציבית תהיה 90-60.

דוד אמסלם: זה אומר 60 בשנת 2018 ו-90 ב-2019.

דוד אמסלם: זה מה שסיכמנו.

דוד אמסלם: נכון או לא?

<אריאל יוצר: והכול נכון.

דוד אמסלם: עכשיו, היות ובעצם ה-90 זה לא 15% עד שמבקר המדינה.

דוד אמסלם: זה יותר מזה.

<תומר רוזנר: ו-30%.

דוד אמסלם: אז לכן את ה-90 אתם תשלמו עד 85% עד סוף ינואר, ומסוף ינואר ניכנס למודל של מבקר המדינה - - -

<אריאל יוצר: אין בעיה.

<אריאל יוצר: כל מה שאתה רוצה זה להקדים, לא להמתין עם כל הכסף עד לאישור המבקר, אלא להשאיר 15%.

דוד אמסלם: כן, ברגיל.

לא, לא, זה קיים - - -

<אריאל יוצר: הרי הורדנו 70% והעלנו ל-55 – זה שומר על הכסף.

דוד אמסלם: מה לא מובן?

<תומר רוזנר: כולל הרשויות, כולל ראשי הרשויות.

<אריאל יוצר: נו, אז רק ברשויות לעשות.

<אריאל יוצר: כן.

<תומר רוזנר: לא.

<גלעד קרן: הכול ביחד.

<תומר רוזנר: הכול ביחד.

דוד אמסלם: ברגיל אתם הייתם צריכים לשמור 15% למבקר המדינה.

<אריאל יוצר: אז רק להסביר מה עשינו: הורדנו ל-70% והעלינו את יחידת המימון.

<אריאל יוצר: זה כמו ששמענו 15% מהסכום המקורי.

<תומר רוזנר: לא.

<גלעד קרן: לא.

<אריאל יוצר: כן, זו מתמטיקה, נו.

<תומר רוזנר: תעשה.

<גלעד קרן: כי זה הפך להיות - - -

<אריאל יוצר: עשיתי.

דוד אמסלם: אתה מוכן אחרי זה לשבת על המספרים?

דוד אמסלם: בגדול, אנחנו עושים מספרים ויש מימון.

דוד אמסלם: שני דברים שונים.

דוד אמסלם: אנחנו דיברנו, מר אריאל יוצר.

דוד אמסלם: הרי הייתה לכם בעיה עם התזרים התקציבי.

דוד אמסלם: אתם צריכים לגלוש איתו לשנת 2019.

דוד אמסלם: אז אתם תגלשו איתו עד סוף ינואר 2019.

דוד אמסלם: מסוף ינואר 2019 הכול נכנס למתכונת של הפרופורציות הרגילות לפי החוק היום.

דוד אמסלם: בסדר?

<תומר רוזנר: זה מאוד פשוט.

<תומר רוזנר: יש לנו 360 מיליון שקל - - -

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: אתה הבנת אותי?

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: אתה הבנת אותי?

<אריאל יוצר: כן.

דוד אמסלם: בבקשה.

אדוני היושב ראש, שתבין את המשמעות:

המשמעות היא שבמקום לקבל את הכסף לאחר הפרסום ברשומות, אנחנו מדברים אמנם על הדלתא, זה נכון, אבל זה אומר "לסחוב" ספקים - - -

דוד אמסלם: אבל עד סוף ינואר.

עד סוף ינואר שזה שלושה חודשים בערך.

דוד אמסלם: ממילא הבחירות, עד שמתפרסם ברשומות, זה לוקח 30 יום.

דוד אמסלם: הגעת לדצמבר.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על חודש-חודש וחצי דחייה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אבל זו הבקשה שלהם.

דוד אמסלם: זה חלק מהדיל הכללי.

<אריאל יוצר: זה חלק מההסכמה - - -

דוד אמסלם: זה חלק מההסכמה.

לא.

תשאל את משרד האוצר האם חלק מזה?

אין לי בעיה בחלק השני של ה-15% הנוספים.

דוד אמסלם: זה חוק.

כן, אבל גם אז הם תקצבו את זה ב-2018.

לא תקצבתם - - -?

<קריאה: לא, לא.

<תומר רוזנר: לא, לא.

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: הוא לוקח את זה בחשבון.

<אריאל יוצר: 15% זו יתרה - - -

דוד אמסלם: עזוב, עזוב.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב אשר, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: עזוב, זה חלק מכל הראייה.

דוד אמסלם: אין לנו בעיה להקל עליהם בעניין הזה.

דוד אמסלם: הם כבר לוקחים את כל החשבונות, אל תדאג.

דוד אמסלם: הוא גם לוקח - - -

אבל - - -.

אז תעשה לפחות תחילת - - -

דוד אמסלם: אמרתי: עד סוף ינואר.

דוד אמסלם: הוא הרי צריך - - -

<תומר רוזנר: 90 יום.

דוד אמסלם: אבל למה לך עכשיו?

דוד אמסלם: מה, אני עכשיו עושה סחר סוסים?

לא, אתה לא עושה סחר סוסים.

דוד אמסלם: אבל הסברתי.

דוד אמסלם: אתה יודע להביא את זה יותר טוב?

דוד אמסלם: שב איתו, תביא מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: עזוב, נו.

דוד אמסלם: בוא נתקדם, נו.

אני מנסה לעזור לך.

דוד אמסלם: אבל אל תעזור לי.

דוד אמסלם: אני הרי יושב איתו כבר שבועיים.

דוד אמסלם: אני מנסה, תבין, אני מנסה איכשהו גם להבין את המצוקה שלו וגם להתקדם.

דוד אמסלם: אז עכשיו מישהו בא להגיד לי?

דוד אמסלם: בבקשה, שב איתו, אין לי אידאולוגיה.

דוד אמסלם: אתה רוצה ב-1 לינואר?

דוד אמסלם: שב איתו.

דוד אמסלם: אם הוא מסכים, בבקשה.

<תומר רוזנר: אם נגיד ב-31 בינואר 2019?

דוד אמסלם: אמרתי: ה-31 לינואר 2019.

דוד אמסלם: זה בעקבות ההערה שלו.

דוד אמסלם: אני לא חשבתי על זה.

דוד אמסלם: בעקבות ההערה של רואה החשבון מאור חמו.

דוד אמסלם: אז זה בסדר.

דוד אמסלם: אז עוד חודש וחצי, לא קרה כלום.

דוד אמסלם: רואה החשבון מאור חמו הציג מצב שעד שהמבקר יגמור, זה יכול להיות שנה וחצי-שנתיים.

זה בסדר גמור, זה מובן.

דוד אמסלם: אז אם זה בסדר – מצוין.

חודשיים – אפשר לעשות את זה בפחות.

דוד אמסלם: תמיד אפשר.

דוד אמסלם: אתה יודע שהאויב של הטוב זה הטוב מאוד.

- - -

דוד אמסלם: ואני אמרתי, גם לחברי הכנסת: אני לא נעלב.

דוד אמסלם: להיפך, אני אשמח מאוד.

דוד אמסלם: אם אתם יודעים להביא יותר כסף בפחות זמן – הנה, מר אריאל יוצר פה.

דוד אמסלם: כל סכום שתביא יותר זה משובח.

דוד אמסלם: יש לנו עוד משהו?

<גלעד קרן: לא.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אפשר - - - להסתייגויות?

דוד אמסלם: קודם כל, יש הסתייגויות לעניין?

<תומר רוזנר: אין הסתייגויות.

דוד אמסלם: אין הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: מה?

אוסאמה סעדי: לחוק?

דוד אמסלם: כן.

אוסאמה סעדי: - - -

<תומר רוזנר: רגע, אז מה ההסתייגות?

<תומר רוזנר: אז תגיד.

דוד אמסלם: מה ההסתייגות?

דוד אמסלם: הרי אין הסתייגות.

דוד אמסלם: אמרתי.

יעל גרמן: זה יהיה 60?

חמד עמאר: - - -

יואב בן צור: - - -

<תומר רוזנר: 60 - - -

חמד עמאר: 60 במקום - - -

דוד אמסלם: לא הבנו.

דוד אמסלם: בסוף צריך להבין: אם זה נכנס במסגרת של ה-90 – שיביא איתו.

דוד אמסלם: זה במספרים.

דוד אמסלם: הרי בסוף אתה בא מלמעלה, אנחנו באנו מלמעלה.

דוד אמסלם: אחרי זה תפרנו את זה מלמטה.

דוד אמסלם: באנו מהמאקרו.

דוד אמסלם: הם רצו אפס, אנחנו רצינו 240, כמו החוק.

דוד אמסלם: ואז ירדנו, ירדנו, התפשרנו ל-150.

דוד אמסלם: זה הסכום.

דוד אמסלם: עכשיו, מכאן חילקנו אותו 60-90.

דוד אמסלם: ומזה אתה גוזר את המספרים.

<אריאל יוצר: גזרנו את ה-55.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: מה שנכנס.

יעל גרמן: אז זה 55 יוצא - - -?

דוד אמסלם: הבנו?

דוד אמסלם: יש תוספת של 90 מיליון שקל לקופה, מחולקת.

<אריאל יוצר: ליחידת מימון.

דוד אמסלם: ליחידת המימון.

דוד אמסלם: - - - אני לא נכנסתי למספרים.

דוד אמסלם: אם לא יצא 62 – 62.

דוד אמסלם: אם לא יצא 54 – 54.

דוד אמסלם: אני לא נכנס.

אדוני היושב ראש, בעקבות הדיון שהיה פה ובעקבות ההערה לגבי שני סוגי הנוסחים של ההתחשבנות - - - בקטע של ראשות עיר.

והיו פה הצעות, כשההצעות האלה עושות שכל.

כי מצד אחד, אתה גם לא רוצה שיצא מצב שבו ראש עיר יקבל סתם, וזה בגלל.

כי אנחנו לא רצינו שאחרים יקבלו לא פחות מ-20%, וזה בסדר גמור.

אבל אז כל החשבון יוצא מוגזם יותר ממה שאתה התכוונת אליו וזה בא על חשבון הסיעות.

לכן, ההצעה היא – אתה רואה את ההצעה שהציע ראש העיר כאן – אם בהתחשבנות הזאת יישאר עודף, זה יחזור לתוך - - -

<אריאל יוצר: ואם יש גירעון, אז הם מחזירים לי?

אני אומר עוד פעם:

אדוני היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: אני הבנתי מה שאמרת, בגדול.

דוד אמסלם: אני רואה את זה בגדול.

ולכן אני - - - שאם אתה מתקן את התוצאה הסופית, אתה מגיע לאותן תוצאות שאתה רוצה להגיע להרבה ראשי רשויות.

אלא אם כן אתה רוצה שתהיה סתם בוננזה לראש רשות ויקבל 70%-60% ממה?

ממה?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר: בגדול, אתה לוקח קצוות.

דוד אמסלם: בדוגמה, בסוף, בחיים זה לא שם.

דוד אמסלם: אנחנו יכולים לקחת את הקצוות ולהגיע לאבסורדים.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, ראש עיר בדרך כלל לא מקבל 90% והוא גם לא מקבל את כל המנדטים כמעט.

אבל אם הוא מקבל 70% או 80%?

אין לאף אחד שעבר את - - -.

אתה מבין מה הוא הולך לקבל?

דוד אמסלם: לכן אני מסביר: לרוב זה לא שם.

אין היגיון בזה.

דוד אמסלם: עכשיו, דבר שני.

דוד אמסלם: אני גם אומר: יש גם אנשים שמקבלים פחות מ-20%, וזה גם במפלגות.

דוד אמסלם: דרך אגב, יש מפלגות שמקבלות פחות מהמודד ואז הן לא נכנסות והן גם לא מקבלות כלום.

דוד אמסלם: גם זה כסף שחוזר לכאורה.

דוד אמסלם: אז אני אומר: בגדול, אני לא פוסל את העניין שצריך להיות פה; הוא טען עלgap ,gap עליון.

דוד אמסלם: אני לא פוסל את זה, רק אני רוצה לבדוק איתו אחרי זה לאן הכסף הולך.

דוד אמסלם: למרות שזה בשוליים.

דוד אמסלם: לדעתי, זה לא קורה הרבה.

דוד אמסלם: אין הרבה ראשי עיר שמקבלים מעל 70%, ולכן זה לא שייך.

<תומר רוזנר: אלה גם סכומים בשוליים.

דוד אמסלם: זה סכומים בשוליים.

השוליים האלה זה - - -

דוד אמסלם: לכן, יכול להיות מצב שאם ראש עיר רץ, להיפך, אם ראש עיר רץ עם עצמו לבד – זאת האופציה שקוראת - - -

<אריאל יוצר: - - - אבל לא מקבל.

דוד אמסלם: בוודאי שהוא מקבל.

<קריאה: הוא מקבל.

<אריאל יוצר: - - - מועמד יחיד לא מקבל.

דוד אמסלם: אתם הצעתם, אנחנו עוד לא קיבלנו את זה.

<אריאל יוצר: - - -

דוד אמסלם: אז פה נצטרך לתת לו אולי gap עליון.

דוד אמסלם: אבל אני לא בעמדה: בוא, תביא לי פה עוד 200 אלף שקל ונחלק אותם לכל הארץ.

דוד אמסלם: עזוב, זה לא שם.

- - - את המפלגות.

דוד אמסלם: אני אומר: בסך הכול, אני רואה את התמונה הכללית.

דוד אמסלם: אני חושב שזה בשוליים, ההערה.

דוד אמסלם: היא טובה לתירוץ בתוספות, אבל הלכה למעשה היא לא מעבירה אותנו ממקום למקום באופן - - -

<תומר רוזנר: אבל יש בהצעה - - - חשש לפגיעה - - -

דוד אמסלם: אמרתי.

דוד אמסלם: אני אדבר איתו על ה-gap העליון ומה עושים איתו, עם היתרה.

דוד אמסלם: אחרי זה אני אדבר איתו.

אז אני מציע שאם תגיעו ל-gap העליון ותבין את זה שיש את היתרה, כשהיתרה תלך ל-.

היתרה הזאת יכולה להיות - - -

דוד אמסלם: כן, אבל אז מה הבעיה?

דוד אמסלם: אני אסביר לך מה הבעיה: - -

ואז - - - את ה-60 - - -

דוד אמסלם: - - קודם כל, אין יתרה כזאת שהיא של זה.

דוד אמסלם: קודם כל, גם אם אתה הולך לקטע הנקודתי בעיר ועיר, אז זה מדובר בכסף קטן.

דוד אמסלם: זה לא שאנחנו מביאים את זה לקופה הכללית ומחלקים לכולם.

למה?

זה לא יכול להיות חמישה מיליון שקל, שמונה מיליון שקל?

דוד אמסלם: איפה?

דוד אמסלם: באיזו עיר?

דוד אמסלם: תסביר לי.

<תומר רוזנר: - - -

אני - - - עיר.

הסך הכול.

דוד אמסלם: אבל לא הבנת.

דוד אמסלם: הרי מה יקרה?

דוד אמסלם: אתה חייב להתייחס לאותה עיר.

דוד אמסלם: הרי עכשיו מה יקרה?

דוד אמסלם: אנחנו הולכים על מודל.

דוד אמסלם: בחוק כתוב בשקלים.

דוד אמסלם: אז מה נגיד?

דוד אמסלם: עכשיו, החוק פה מותנה ומה יקרה?

דוד אמסלם: אז לכן, תבין את הבעייתיות שאני כל הזמן נע איתה.

אז זאת ההצעה הכי טובה: לעשות 150 מיליון שקלים: 100 מיליון שקלים ו-50 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר: בגדול, אנחנו נצטרך גם לתת את ה-gap העליון של המקסימום.

דוד אמסלם: אנחנו נצטרך, באמת, אם ראש עיר רץ לבד, לתת gap עליון.

דוד אמסלם: יכול להיות שלא מעל 70%, אם הוא לבד.

<גלעד קרן: לא.

<גלעד קרן: אם הוא לבד זה מוגבל בהצעה שלנו - - -

<תומר רוזנר: ל-60%.

דוד אמסלם: ל-60%?

דוד אמסלם: מצוין.

<אריאל יוצר: אנחנו הגבלנו לאפס.

אבל אם הוא לא רץ לבד, אין לך הגבלה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא.

<תומר רוזנר: לא.

דוד אמסלם: לא.

<אריאל יוצר: לא, אבל נקבל את ההערה - - -

<גלעד קרן: - - -

דוד אמסלם: אז יכול להיות שפה נגביל את זה ל-70% גג.

דוד אמסלם: כן?

<תומר רוזנר: המקסימום בשביל הזה - - - אם כולם-כולם-כולם - - - זה שלושה מיליון שקל.

דוד אמסלם: בגלל שאם הפער הוא גדול, יש היגיון.

דוד אמסלם: יכול להיות שאם כולם רצים נגד ראש עיר והוא מקבל 90%, אז יכול להיות שפה נצטרך להגביל לו את זה טיפה, בגלל שכנראה שכל האחרים הם סתם קיקיוניים ויכול להיות שהוא יתחיל להריץ איזה כמה.

דוד אמסלם: יגיד להם: תרוצו סתם.

נכון.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר:

דוד אמסלם: יכול להיות שניתן לו איזו תקרה של איזה 70%, שלא ישתלם לו בכלל להריץ אותם.

או 60%.

<תומר רוזנר: יש בזה משהו.

אוסאמה סעדי: הקואליציה לא יכולה להגיש.

אוסאמה סעדי: מי מגיש?

אוסאמה סעדי: אני מגיש?

דוד אמסלם: מה?

אוסאמה סעדי: - - - הסתייגויות.

אוסאמה סעדי: שיגיש הסתייגויות.

דוד אמסלם: אבל הסברתי לך.

דוד אמסלם: אני אסביר, אני אסביר את הרעיון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, תשמע, שב איתו.

דוד אמסלם: אם אתה יודע להביא 60 שקלים – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אתה וחבר הכנסת חמד עמאר אפילו תשבו איתו.

דוד אמסלם: בשמחה.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: אם אתה עם כל - - - הכבד שלך - - -

דוד אמסלם: לא הבנת.

חמד עמאר: בסדר, אבל יש לנו תפקיד כחברי כנסת, אני לא צריך לשבת איתו.

חמד עמאר: יש לו חוב.

חמד עמאר: לא טוב לו?

חמד עמאר: שימשוך - - -

<קריאה: - - -

חמד עמאר: הוא הבין את החוק - - - הוא רוצה לשנות את החוק?

חמד עמאר: אז אני מציע - - -.

חמד עמאר: אני לא צריך לשבת איתו.

אוסאמה סעדי: אבל מר אריאל יוצר, אתה רואה שכולם פה, קואליציה, אופוזיציה - - -

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: יש שתי אופציות: או שאנחנו מדברים איתו ומגיעים לעמק השווה או שאנחנו עושים מה שאנחנו רוצים, ואחרי זה הממשלה תעשה מה שהיא מבינה.

<קריאה: בדיוק.

יואב בן צור: אוקיי.

דוד אמסלם: אבל אנחנו כבר הגענו איתו לעמק השווה.

דוד אמסלם: אחרת, אנחנו צריכים - - -

יואב בן צור: איזה עמק שווה?

יואב בן צור: אנחנו לא הגענו איתו לעמק השווה.

יואב בן צור: אתה הגעת איתו.

יואב בן צור: אתה הגעת איתו.

יואב בן צור: אתה הגעת איתו לעמק השווה, אנחנו לא.

דוד אמסלם: תשבו איתו.

דוד אמסלם: אם אתה יודע להגיע איתו לעמק השווה - - -

<תומר רוזנר: מר אריאל יוצר, מה ההערכה התקציבית שלך להסתייגות המוגשת?

<אריאל יוצר: לאיזו?

<אריאל יוצר: ותחת איזה נוסח?

<תומר רוזנר: לשני הנוסחים: 60 או 74.

<תומר רוזנר: יש הרי הערכה תקציבית.

<אריאל יוצר: 74 ידוע.

חמד עמאר: כמה 74?

<קריאה: איך?

<אריאל יוצר: 74 זה 240 מיליון שקל.

<תומר רוזנר: עזוב.

<תומר רוזנר: בשניהם זה מעל שישה מיליון שקל, אני מניח.

<אריאל יוצר: מן הסתם.

דוד אמסלם: - - -

<תומר רוזנר: - - - זאת הסתייגות תקציבית פשוט.

<אריאל יוצר: כן, כן.

<אריאל יוצר: ושם - - -

דוד אמסלם: זה לא משנה.

דוד אמסלם: בגדול, אני אמרתי: זה הכיוון שאנחנו הגענו איתו.

דוד אמסלם: - - - להצבעה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין 55 ל-60, מר אריאל יוצר?

אוסאמה סעדי: 55 ל-60 – מה ההבדל?

<אריאל יוצר: אני לא יודע לעשות את זה ככה - - -

<תומר רוזנר: זאת אומרת, זה יותר משישה מיליון שקל בכל מקרה.

אוסאמה סעדי: אבל זה יכול להתאזן עם ה-20% - - -

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: אבל אז אתה פורץ את ה-150 מיליון שקל.

חמד עמאר: הוא לא יכול להגיע לשישה מיליון שקל.

<אריאל יוצר: מר אריאל יוצר, אבל זה מתאזן עם ה-20%.

דוד אמסלם: אתה פורץ את ה-150 מיליון שקל.

דוד אמסלם: מאיפה תביא אותם?

אוסאמה סעדי: יש 20%.

אוסאמה סעדי: פחות מ-20% הוא אמר: אני לא רוצה להחזיר את זה.

<אריאל יוצר: אבל לקחתי את זה בחשבון מראש כשאמרתי - - -

דוד אמסלם: תראה, הוא לקח בחשבון - - -

<אריאל יוצר: שאני לא נותן פחות מ-20%.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: זה הכללים.

דוד אמסלם: זה היו הכללים.

דוד אמסלם: אבל אני לא רוצה לנהל איתו עוד פעם את - - -

<תומר רוזנר: ההסתייגות זו הסתייגות תקציבית?

דוד אמסלם: זה 20.

דוד אמסלם: אני מנהל איתם את זה כבר שבועיים.

דוד אמסלם: לכן, אני אומר: הבאנו את זה, לדעתי, לאיזשהו מקום נכון.

אבל למה זה נקרא הסתייגות תקציבית אם כרגע המצב - - -?

<אריאל יוצר: - - -

דוד אמסלם: לכן, אני אומר: זו ההבנה שהגענו איתם לאחר שאמרתי שעשינו קרבות אוויר.

דוד אמסלם: עכשיו, אם מישהו יודע להביא יותר – תביאו.

דוד אמסלם: מה, אין בעיה.

דוד אמסלם: בשמחה.

דוד אמסלם: אם אתה אומר לי, חבר הכנסת חמד עמאר, שזו ההחלטה – בבקשה.

דוד אמסלם: תבואו אתם, תצביעו נגד עמדת הקואליציה, הם ימשכו את החוק, יביאו את זה - - -

יואב בן צור: בסדר.

יואב בן צור: בסדר.

יואב בן צור: אוקיי.

יואב בן צור: בסדר.

אוסאמה סעדי: בסדר.

דוד אמסלם: אז חבל שנכנסנו לדיון בכלל.

יואב בן צור: יכול להיות.

דוד אמסלם: מה יכול להיות?

יואב בן צור: שחבל שנכנסנו.

דוד אמסלם: אתם רוצים בעצם שאני לא אעלה את זה בהצבעה?

דוד אמסלם: בבקשה.

יואב בן צור: אתה אמרת שאתה לא מצביע היום.

דוד אמסלם: לא, בכלל.

דוד אמסלם: בבקשה.

יואב בן צור: אמרת שאתה לא מצביע היום.

חמד עמאר: אתה לא מצביע היום.

דוד אמסלם: לא הבנתם.

דוד אמסלם: היום אני לא מצביע.

דוד אמסלם: אני אצביע על זה מחר או מחרתיים, אבל תבינו טוב: כשאתה אומר לי לא – זה עבר כבר בממשלה.

דוד אמסלם: השר שלך הצביע בעד.

דוד אמסלם: אז אם אתם רוצים לפתוח את כל הסיפור?

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: תגידו.

יואב בן צור: אנחנו מדברים על זה.

<אריאל יוצר: ודרך אגב, זה עבר בממשלה ב-42.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: דבר על 42.

יואב בן צור: אנחנו נדבר עם השרים שלנו, ואם הם יחליטו כמו שאתה אומר, אז אין בעיה.

דוד אמסלם: דרך אגב, תמיד אמרנו:

דוד אמסלם: תמיד אתם יכולים לדבר עם השרים ועם מי שאתם לא רוצים, אבל הדיון מההתחלה התפתח ככה.

דוד אמסלם: אז לכן, אם אני מנהל איתם - - -

חמד עמאר: - - - הדיון כאן בעצם בהקראה.

חמד עמאר: אנחנו לא קיימנו דיון כאן והתווכחנו - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא, לא, אני, אני.

דוד אמסלם: מי שהתווכח - - -

יואב בן צור: אתה.

חמד עמאר: אתה קיימת דיון - - - ואתה קיימת דיון ועשית עבודה מעולה.

חמד עמאר: אתה עשית עבודה - - -

יואב בן צור: אתה עשית עבודה - - - אין לנו ויכוח שאתה עשית עבודה מצוינת.

יואב בן צור: אין לנו ויכוח.

דוד אמסלם: רבותיי, עשינו דיון, ואם אתם רוצים, אתם, כל אחד, לעשות מה שאתם רוצים בקואליציה – בבקשה.

דוד אמסלם: תעשו מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה יקרה בכל ועדה, בכל נושא.

דוד אמסלם: גם בוועדת החוץ והביטחון זה יקרה עם השר שלך, וזה, בוועדת הפנים והגנת הסביבה, יקרה פה כל היום עם השר שלך איתי.

דוד אמסלם: אז לכן תבינו איך זה עובד.

דוד אמסלם: אני מקדיש לזה בשם הקואליציה את זה.

דוד אמסלם: אני לא מדבר עכשיו על חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי יכול להחליט מה שהוא רוצה וכנ"ל חברת הכנסת יעל גרמן.

דוד אמסלם: אני מדבר עליכם.

דוד אמסלם: זה כמו שאני בוועדת הכספים מיישר קו עם יושב ראש הוועדה שם בגלל שהוא היושב ראש.

דוד אמסלם: הוא מייצג את עמדת הקואליציה.

דוד אמסלם: אז פה אני הבנתי מההתחלה, יצרתי משבר מולם, הבאתי את זה לאן שהבאתי.

דוד אמסלם: אם כל אחד חושב שהוא יודע - - - את זה יותר טוב – אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: גם בואו תחליפו אותי, הכול בסדר.

<קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אני הסברתי.

דוד אמסלם: לכן, תבינו: זה דבר שאני עשיתי איתם ועוד הם רושמים את זה על שמי.

דוד אמסלם: אם אתם רוצים לשבור את הכללים – אהלן וסהלן, תשברו.

דוד אמסלם: יכול להיות שככה גם תישבר כל הקואליציה בהמשך, אבל תשברו.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני סיימתי את הדיון.

<תומר רוזנר: משרד המשפטים רצה להגיד.

דוד אמסלם: משרד המשפטים, בבקשה, משפט אחרון, ואז אני נועל את הדיון הזה.

<עמי ברקוביץ': תודה רבה.

<עמי ברקוביץ': אני רק רציתי להעיר שכיוון שכמו שיושב ראש הוועדה אמר, בעצם התוספת למועמד נגזרת מן הסכום הכולל.

<עמי ברקוביץ': בהחלט יש כאן חשש לאפשרות של פגיעה בשוויון בגלל הסטת תקציבים, בגלל הסכומים שיהיו סכומים גבוהים מעבר לזה.

<עמי ברקוביץ': אנחנו לא הספקנו להתעמק בנוסחאות ולהבין את הסכומים המדויקים שיהיו.

<עמי ברקוביץ': הוועדה צריכה פשוט להיות משוכנעת, ואני מעריך שזו עמדתה, שבעצם הסכומים הם כאלה שהם לא יוצרים העדפת יתר לרשימות שמריצות מועמדים.

<עמי ברקוביץ': אני רק אזכיר שההקבלה למועצות אזוריות היא לא מלאה כי שם באמת מתקיים קמפיין נפרד ולא קמפיין משותף.

<עמי ברקוביץ': לכן, אם מועמד יחיד מקבל מימון, זה מימון שהוא היה צריך לקמפיין ולא כקמפיין שמתווסף.

<עמי ברקוביץ': זה הכול.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בסדר גמור.

דוד אמסלם: טוב, רבותיי, אני נועל את הישיבה.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה הצבעות, אני מניח מחר, בעזרת השם.

דוד אמסלם: נודיע לכם.

דוד אמסלם: תודה רבה.