הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 109, 2017-03-19 09:10

רחל עזריה: בוקר טוב.

רחל עזריה: אני פותחת את הדיון בהצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז-2017.

רחל עזריה: הייתה הרבה מאוד עבודה במהלך סוף השבוע וההצעה שעלתה כאן בוועדה לפני כמה ימים היא לאפשר לאבא לקחת זמן במקביל לאימא על חשבון השבוע האחרון.

רחל עזריה: כבר הכנסנו לתוך הנוסח.

רחל עזריה: זו הייתה גם הסתייגות שהוצגה על ידי חבר הכנסת דוד ביטן.

רחל עזריה: אם כן, זה כבר מוטמע בנוסח שמחולק לכם.

רחל עזריה: אנחנו פשוט נתחיל בהקראה ותוך כדי נשמע את ההתייחסויות.

רחל עזריה: יש גם התייחסויות למשרד האוצר אבל פשוט נתחיל בהקראה כדי לשקוע בעבודה ולא בדיונים עקרוניים.

<ענת מימון: הצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז-2017 תיקון חוק עבודת נשים בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954 (להלן – חוק עבודת נשים) בסעיף 6 - בסעיף קטן (ב) - בפסקה (2), במקום "מארבעה עשר שבועות" יבוא "מחמישה עשר שבועות".

<ענת מימון: בפסקה (5), במקום "ארבעה עשר שבועות" יבוא "חמישה עשר שבועות".

<ענת מימון: כאן זה בעצם שינוי חדש שמטמיע את העניין שתקופת הלידה תוארך לחמישה עשר שבועות והיא גם לא תפחת מחמישה עשר שבועות.

<ענת מימון: כלומר, עובדת לא תוכל לחזור לפני.

<ענת מימון: ההגנות ייתנו לה וזה מה שבא לידי ביטוי בפסקה (2).

<ענת מימון: את פסקה (5) ממילא תיקנו גם בפעם שעברה שהיא לגבי עובדת שלא עבדה 12 חודשים אצל אותו מעסיק.

בסופה יבוא: (2) בפסקה (1)(ב), במקום "עבדה" יבוא "עבדה או עסקה במשלח ידה".

בסופה יבוא: (3) בפסקה (1א) במקום "ארבעה עשר שבועות" יבוא "חמישה עשר שבועות".

בסופה יבוא: בסעיף קטן (ח), אלה תיקונים שכבר דיברנו עליהם בישיבה הקודמת, האפשרות של גבר לקחת חופשת לידה אם אשתו היא עצמאית.

בסופה יבוא: אנחנו מקבילים את זה למה שנעשה בחוק הביטוח הלאומי שהוא כן זכאי לדמי לידה וכאן אנחנו נותנים לו את הזכות לצאת לחופשת הורות אם היא חוזרת לעסוק כעצמאית במשלח ידה.

בסופה יבוא: בפסקה (1א), זה אותו דבר, זה התיקון המקביל של אישה שלא עבדה 12 חודשים אצל אותו מעסיק, כאן זה לעניין גבר שלא עבד 12 חודשים אצל אותו מעסיק.

בסופה יבוא: נותנים לו את הזכות להחליף את אשתו בתקופת לידה והורות אבל התקופה לא תעלה על 14 שבועות היום ואנחנו נותנים שבוע נוסף ומאריכים את זה ל-15 שבועות.

רחל עזריה: בעצם העניין הזה של 14 שבועות ל-15 שבועות, השינוי בחוק עבודת נשים, הוא בסדר.

<ענת מימון: גם היום גבר יכול לקחת החל משבוע שביעי או שמיני.

<ענת מימון: אחרי פסקה (1א) יבוא (1ב), סעיף חדש שנוסף ברוח מה שהוועדה הציעה.

אחרי פסקה  יבוא: "(1ב) (א) עובד שאשתו ילדה, ייתן לו מעסיקו תקופת לידה והורות של עד שבוע בתוך תקופת הלידה וההורות של בת זוגו ובלבד שבת זוגו הסכימה בכתב לוותר על דמי הלידה שישולמו לה לפי הוראות סעיפים 50 ו-51 לחוק הביטוח הלאומי בעד השבוע האחרון בגינו היא זכאית לדמי לידה לפי אותם סעיפים, וכל זאת מבלי לשנות את אורך תקופת הלידה וההורות כפי שנקבע לפי הוראות סעיף קטן (ב1).

אחרי פסקה  יבוא: (ב) אין בהוראות האמור בפסקת משנה (א) כדי לגרוע מהוראות סעיף (ז1) בפסקאות (1) ו-(1א) לסעיף זה, סעיף 7ג(3) והוראות דמי מחלה, חוק דמי מחלה, היעדרות עקב הריון ולידה של בת הזוג, התש"ס-2000.

אחרי פסקה  יבוא: אני אסביר.

אחרי פסקה  יבוא: מה שבעצם אנחנו מאפשרים כאן זה לעובד לוותר על דמי הלידה בעד השבוע האחרון של אשתו.

אחרי פסקה  יבוא: שימו לב שהפניתי לסעיפים 50 ו-51 כדי לכלול גם מצבים של 15 שבועות, של שמונה שבועות וגם מצבים של הארכות.

אחרי פסקה  יבוא: כאן אנחנו מאפשרים לה לוותר על השבוע האחרון, על דמי הלידה, ובמקום זה הוא לוקח שבוע בתוך תקופת הלידה וההורות שלה.

אחרי פסקה  יבוא: כלומר, במקביל אליה הוא יכול לקחת שבוע של תקופת לידה והורות.

אחרי פסקה  יבוא: הסיפא אומרת שכל זה לא משנה את התקופה של (ב1) שזה ה-26 שבועות, ואני אסביר.

אחרי פסקה  יבוא: יכול להיות שגבר ייקח במקביל לאשתו נגיד את השבוע הרביעי של תקופת הלידה וההורות.

אחרי פסקה  יבוא: לכאורה השאלה היא אם השבוע הזה שלקחו שניהם נספר כשבועיים ואז יורד ממניין ה-26 כשבועיים או נספר כשבוע אחד.

אחרי פסקה  יבוא: כלומר, לכאורה אם היינו סופרים את זה כשבועיים, היינו צריכים להאריך לאישה ל-27 שבועות אבל מה שאנחנו אומרים כאן זה שהתקופה כולה היא 26 שבועות, וגם אם הגבר לוקח במקביל אליה שבוע אחד והשבוע האחד חופף, לכאורה יישארו סך הכול 25 שבועות כאשר אחד חופף.

אחרי פסקה  יבוא: כלומר, השבוע הזה שנלקח על ידי שניהם לא נספר פעמיים אלא הוא נספר כפעם אחת.

אחרי פסקה  יבוא: זאת הבהרת הסיפא.

אחרי פסקה  יבוא: בנוסף אנחנו מבהירים שהשבוע הנוסף הזה של הגבר הוא איזושהי תקופת לידה והורות חדשה והיא לא גורעת מהוראות סעיף קטין (ז1) שזה מי שיוצא לתקופת לידה והורות במקום אשתו שהיא חולה והוא מטפל בילד.

אחרי פסקה  יבוא: פסקאות (1) ו-(1א) שזאת תקופת הלידה והורות שאנחנו מכירים שגבר יכול להחליף את אשתו החל מהשבוע השביעי, וסעיף (7(ג)(3) הוא התיקון האחרון שנעשה השנה לגבי היעדרות עקב לידה שזה על חשבון ימי מחלה וימי חופשה.

רחל עזריה: שזה לא סותר.

<איה דביר: זה לסעיף ח(1) ו-(1א).

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: זה לסעיף זה.

<ענת מימון: בתוך סעיף קטן (ח).

<ענת מימון: לסעיף קטן זה.

<קריאה: חופשה של שבעה ימים חופשת לידה לגבר.

רחל עזריה: לכאורה הגבר יכול לקחת גם שבוע מיד, גם אחר כך שבוע על חשבון הזמן של אשתו וגם להחליף אותה אחרי שבעה שבועות.

<ענת מימון: היום הוא ממילא יכול להחליף אותה וגם לקחת חופשה.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: היום הוא יכול גם להחליף אותה וגם לקחת את השבוע בלידה.

רחל עזריה: בסדר.

<ענת מימון: יהיו כאלה שאין להם לדוגמה ימי מחלה או ימי חופשה.

<ענת מימון: יש הרבה פניות ואז זה מאפשר לקחת את השבוע שסמוך ללידה.

רחל עזריה: כן.

רחל עזריה: כידוע יש מעט ימי חופשה בארץ.

<קריאה: ואם הוא בוחר לקחת רק שבעה ימים ולא במקביל?

<קריאה: זה יהיה השבוע האחרון של חופשת הלידה?

<ענת מימון: זה מכוח סעיף 6ח.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: התיקון בהמשך, כמו שעשינו.

<דבי ספיר אליעזר: שיהיה ברור לפרוטוקול.

<דבי ספיר אליעזר: המשמעות של פסקה (1ב) החדשה היא שהאישה לא יכולה לוותר על השבוע החמישה עשר במסירת תקופת הלידה וההורות.

<דבי ספיר אליעזר: נכון?

<ענת מימון: נכון.

<דבי ספיר אליעזר: צריך להגיד את זה.

<דבי ספיר אליעזר: היא מוותרת על דמי הלידה שלה אבל היא לא מוותרת על השבוע החמישה עשר של חופשת הלידה.

<ענת מימון: נכון.

<ענת מימון: היא לא יכולה לחזור לעבודה.

רחל עזריה: היא חוזרת שבוע קודם.

<קריאה: לא.

<קריאה: היא לא חוזרת.

<קריאה: לפי הסעיף הזה היא לא חוזרת.

<קריאה: רק דמי לידה, אבל היא לא חוזרת לעבודה.

רחל עזריה: היא צריכה שתהיה לה האפשרות לחזור שבוע לפני.

<איה דביר: גברתי, זה לא מנוסח כך.

<יעל אגמון: צריך לתקן את הסעיף הראשון.

רחל עזריה: אני מנסה להבין.

רחל עזריה: הגבר יכול לקחת שלושה שבועות, אנחנו מורידים שבוע, מסך החמישה עשר שבועות.

רחל עזריה: איך זה יכול להיות והחוק הוא לפי 14 שבועות?

רחל עזריה: אנחנו מתקנים עכשיו ל-15.

רחל עזריה: איך יכול להיות?

רחל עזריה: לא אומרים לה שהיא שלושה שבועות לא מקבלת כסף או לא יכולה לחזור לעבודה.

רחל עזריה: היא חוזרת לעבודה, היא מחליפה אותו.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: ברגע שאת מאפשרת במקביל ואת אומרת לה להישאר בבית - - -

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: רגע.

רחל עזריה: שיהיה ברור.

רחל עזריה: אם צריך להבהיר, צריך להבהיר ואנחנו נעשה את העבודה עכשיו.

רחל עזריה: הרי אין בעיה חוקית עם זה כי כמו שהיום כשאני ובן זוגי חלקנו את התקופה, אני חזרתי לעבודה על אף זה שכתוב 14 שבועות והוא נשאר בבית ועשה את החשבון עם ביטוח לאומי.

רחל עזריה: אותו דבר גם עובד שלי שהיה באותו מצב.

רחל עזריה: הוא החליף את אשתו, היא חזרה לעבודה.

רחל עזריה: אותו דבר גם כאן.

רחל עזריה: היא צריכה את האופציה לחזור לעבודה והיה כתוב 14 שבועות.

<יעל אגמון: אבל אין את האופציה הזאת כי ברגע שאת אומרת 14 שבועות ל-15 שבועות, אני לא מדברת כרגע על החלפה אלא אני מדברת כרגע במקביל.

רחל עזריה: במקביל.

<קריאה: היא יכולה לחזור לפני.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: היא לא יכולה לחזור לפני כי היא אמורה להישאר 15 שבועות בבית אלא אם כן בעלה מחליף אותה.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: צריך להבהיר.

<יעל אגמון: בעלה לא מחליף אתה.

רחל עזריה: צריך להגדיר שבני הזוג בסך הכול לוקחים 15 שבועות.

<ענת מימון: את זה אי אפשר להגדיר כי בני הזוג לוקחים בסך הכול 26 שבועות היום.

רחל עזריה: איך יכול להיות שהיום הגבר יכול להחליף את האישה?

<יעל אגמון: את יוצרת מצב חדש בחוק.

<יעל אגמון: עד היום מה שהחוק אומר זה אחד מבני הזוג נשאר בבית, הדיפולט של זה האישה ואם הגבר רוצה, הוא יכול להחליף אותה.

<יעל אגמון: ברגע שאת יוצרת מצב מקביל, ואת מתקנת את חוק עבודת נשים שיגיד 15 שבועות, את יוצרת מצב שבו היא חייבת להישאר בבית, בהנחה שהוא לא מחליף אותה.

<ענת מימון: זאת פרשנות אחת.

<ענת מימון: זה לא בהכרח.

רחל עזריה: לפני בהנחה שהוא לא מחליף אותה.

רחל עזריה: אני רוצה לוודא שכאשר הוא מחליף אותה, היא לא צריכה להישאר בבית.

<יעל אגמון: זה כן, אבל השאלה מה קורה במקביל.

רחל עזריה: אני מציעה שהנוסח יהיה שזה מתכתב עם מה שאיה ממשרד המשפטים דיברה עליו ואת לקחת את זה קצת רחוק יותר אבל העיקרון הוא שיש לזוג 15 שבועות בתשלום.

רחל עזריה: שבוע אחד הם יכולים לקחת במקביל.

<ענת מימון: זה כתוב כי היא צריכה לוותר על השבוע האחרון שמשולם.

<ענת מימון: אותה אישה גם יכולה להישאר בבית באותו שבוע 15 ו-16 ו-17 ו-18.

<יעל אגמון: היא לא חייבת.

רחל עזריה: היא יכולה.

<ענת מימון: היא כן חייבת.

<ענת מימון: ברגע שאת מתקנת את פסקה (2) ואת אומרת עובדת רשאית לקצר אבל לא תפחת מ-15 שבועות.

רחל עזריה: לא תפחת מ-15 שבועות כסך השבועות של בני הזוג.

<ענת מימון: נוסיף את זה בסעיף הזה שמדבר על העניין החדש ונגיד שהיא הסכימה בכתב לוותר על דמי לידה ורשאית לחזור לעבודה בגין שבוע זה.

<יעל אגמון: רשאית, היא לא חייבת.

<ענת מימון: רשאית.

<ענת מימון: היא לא חייבת.

<ענת מימון: יש לה 26 שבועות שהיא רשאית לקחת.

<ענת מימון: אם הם מתחלפים, מחייבים אותה לחזור לעבודה.

<דבי ספיר אליעזר: לפי פסקה (1ב) רשאית העובדת לחזור לעבודה.

רחל עזריה: בסדר.

<יעל אגמון: כרגע החוק אומר שרק אם מחליפים אותה.

<יעל אגמון: היא צריכה להיות רשאית לחזור לעבודה בשבוע ה-14.

רחל עזריה: אנחנו רוצים קודם כל לסיים את הנוסח.

<יעל אגמון: אני עוד לא נכנסתי לסוגיה השנייה.

<יעל אגמון: אני אומרת לגבי השבוע במקביל.

<יעל אגמון: אני אומרת שברגע שהם לוקחים את השבוע ה-15 במקביל, זה אומר שלה נשארו 14 שבועות בתשלום.

רחל עזריה: נכון.

<יעל אגמון: לכן החוק צריך לאפשר לה לחזור בסוף ה-14 שבועות ולא בסוף ה-15, גם אם בעלה לא מחליף אותה כי על השבוע ה-15 כבר אין לה שכר.

<ענת מימון: זה מה שאמרתי.

<ענת מימון: זה מה שתיקנתי בנוסח.

<ענת מימון: אני אקריא את זה שוב.

רחל עזריה: תקריאי שוב.

<ענת מימון: עובד שאשתו ילדה ייתן לו מעסיקו תקופת לידה והורות של עד שבוע בתוך תקופת הלידה וההורות של בת זוגו ובלבד שבת זוגו הסכימה בכתב לוותר על דמי הלידה שישולמו לה לפי הוראות סעיפים 50 ו-51 לחוק הביטוח הלאומי בעד השבוע האחרון בגינו היא זכאית לדמי לידה לפי אותם סעיפים ורשאית היא לחזור לעבוד בשבוע זה וכל זאת מבלי לשנות את אורך תקופת הלידה וההורות כפי שנקבע לפי הוראות סעיף קטן (ב1).

<איה דביר: השבוע הזה, אנחנו פתחנו לגבר שיכול לקחת אותו גם בשבוע הרביעי.

<איה דביר: היא לא חוזרת בשבוע הרביעי.

<ענת מימון: לא.

<ענת מימון: התכוונתי לשבוע האחרון שהיא זכאית לקבל דמי לידה.

<ענת מימון: לכן הצמדתי את זה שם.

<ענת מימון: כמובן שהוא נלטש את זה בנוסח.

<איה דביר: יש לי עוד שאלה לסעיף שקשורה לשאלת הזגזוג בפסקה (ב).

<איה דביר: נדמה לי שיוצא לגבר שיש לו שלוש אופציות – השבוע הראשון, השבוע הזה והזכות הרגילה.

<איה דביר: לא יצרנו רציפות.

<איה דביר: לכאורה הוא יכול לקחת פה שבוע ושם שבוע.

<איה דביר: האם זה בסדר?

<איה דביר: האם אנחנו רוצים לבקש שזה יוצמד?

<איה דביר: שאם הוא בוחר והוא יודע שהוא רוצה לקחת למשל שלושה שבועות חופשת לידה, הוא יגיד למעסיק את זה מראש או שאנחנו משאירים את זה פתוח.

רחל עזריה: אני אגיד לך מה אני חושבת.

רחל עזריה: אני חושבת להשאיר את זה פתוח.

רחל עזריה: אני חושבת ששיעור המיצוי של השבעה שבועות או השמונה שבועות הוא כל כך קטן.

רחל עזריה: אני לא יודעת אפילו לומר מה זה.

רחל עזריה: אם אנחנו נדרוש לדחוס את הכול ביחד, אנחנו לדעתי נאבד את הסיכוי שמישהו יעשה משהו.

רחל עזריה: לכן אני מעדיפה להשאיר את זה כך.

רחל עזריה: בואו נראה.

רחל עזריה: נוכל לבוא ולעשות תיקון אבל נדע את זה רק בעוד כמה שנים.

רחל עזריה: בואו נראה כמה גברים ייקחו.

רחל עזריה: זה משהו שיבדקו במחקר המלווה.

רחל עזריה: בכלל, כל הנושא של כמה גברים משתמשים בזה, יש כאן הרבה עבודה.

רחל עזריה: אחד הדברים שהבנו, שאחת הסיבות שגברים לא החליפו נשים כי אז האישה צריכה לחזור.

רחל עזריה: אם היא רוצה להאריך קצת, היא לא יכולה.

<איה דביר: נשאיר כך.

רחל עזריה: אלה רציונלים שונים.

רחל עזריה: נראה.

רחל עזריה: לא נראה לי שתהיה כאן דרמה.

רחל עזריה: חשבנו על זה ואנחנו נעשה מחקר מלווה ונחליט בהמשך.

<ענת מימון: אני רוצה להעיר.

<ענת מימון: אתם שמים לב שהפניתי גם לסעיף 50 וגם לסעיף 51.

<ענת מימון: כלומר, אישה שלדוגמה זכאית בגין אשפוז של הילוד לעשרים שבועות בתשלום, היא יכולה לוותר רק על השבוע העשרים.

<ענת מימון: אישה שיש לה שבעה שבועות, תוכל לוותר על השבוע השמיני.

<איה דביר: השבוע האחרון בעדו משולמים דמי לידה.

<ענת מימון: כן.

<איה דביר: בכל קשת המצבים.

<ענת מימון: הבעיה היא שבשבוע השמיני שמשולמים, הארכנו לשמונה שבועות, היא תוותר על השבוע השמיני, היא לא יכולה לחזור לעבוד בשבוע השמיני.

<ענת מימון: זאת הבעיה.

<איה דביר: בחוק עבודה, בכל מקרה 15 שבועות דמי לידה.

<איה דביר: נשארת לנו בעיה.

<ענת מימון: בואי נגיד למעט מי שזכאית.

<איה דביר: חופשת הלידה המקוצרת.

<איה דביר: היא מקבלת דמי לידה רק שבעה שבועות אבל היא לא בעבודה 14 שבועות ועכשיו 15 שבועות.

<איה דביר: כתבנו שהיא כן רשאית לחזור.

<דבי ספיר אליעזר: בנושא הארכות, תסתכלו בנוסח.

<דבי ספיר אליעזר: היא יכולה לבחור.

<ענת מימון: לא, לא הארכות.

<ענת מימון: אני מדברת על סעיף 50(א)(2), מי שעבדה תקופת אכשרה חלקית וזכאית לדמי לידה בגיל שבעה שבועות.

<ענת מימון: הארכנו לה לשמונה שבועות ואמרנו שהיא זכאית לוותר על השבוע השמיני ולתת אותו לבן זוגה, אבל היא רשאית לחזור לעבוד בשבוע הזה.

<ענת מימון: אבל זה לא נכון שהיא רשאית לחזור לעבוד.

<ענת מימון: צריך להגיד למעט מי שזכאית לפי סעיף 50(א)(2).

<איה דביר: נכון.

<ענת מימון: כי לה אנחנו לא רוצים לתת את הזכאות, כי היא נמצאת בהגנה של ה-14, ה-15 שבועות.

<דבי ספיר אליעזר: נכון להיום אנחנו משאירים אופציה לקחת גם וגם וגם.

<דבי ספיר אליעזר: נכון?

<דבי ספיר אליעזר: אם היא נמצאת במצב הרגיל של 6(ח), השבוע האחרון דווקא כפי שאת ניסחת, יכול להיות השבוע השביעי, השמיני או התשיעי.

<ענת מימון: נכון.

<דבי ספיר אליעזר: לכן הנוסח כפי שהוא היום - - -

<ענת מימון: אבל ב-6(ח) היא רשאית לחזור לעבוד.

<ענת מימון: העניין הוא לגבי מי שיש לה תקופת אכשרה חלקית, יש לה דמי לידה חלקיים, היא לא רשאית לחזור לעבוד.

<ענת מימון: הנוסח הזה טיפה בעייתי ולכן צריך להחריג אותה.

<ענת מימון: כלומר, עצם זה שבעלה לוקח במקביל אליה שבוע, לא נותן לה את האפשרות לחזור לעבוד לפני 14 שבועות, בהנחה שהוא לא החליף אותה.

<דבי ספיר אליעזר: אם הוא מחליף אותה, יש לה את האפשרות.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: אבל הוא לא החליף אותה, הוא רק לקח במקביל אליה את השבוע השני.

<דבי ספיר אליעזר: אבל זאת הבעיה הקיימת ממילא.

<ענת מימון: לדעתך לא צריך להחריג במפורש?

<דבי ספיר אליעזר: אני חושבת שלא, מכיוון שהבעיה קיימת ממילא.

<ענת מימון: אבל כאן אי אומרת מפורשות שהיא רשאית לחזור לעבוד בשבוע זה.

<דבי ספיר אליעזר: בשבוע האחרון.

<ענת מימון: נכון, שהוא יכול להיות שמונה.

<דבי ספיר אליעזר: אבל יש לה גם אפשרות להתחלף.

<איה דביר: אבל זה במקביל, בהבדל מהמקרים האחרים.

<ענת מימון: אם אנחנו אומרים ורשאית היא לחזור, יש כאן שתי הוראות באותו חוק שסותרות אחת את השנייה.

<ענת מימון: צריך למעט אותה.

<יעל אגמון: כשאת אומרת בסוף של (1ב)(א) וכל זאת מבלי לשנות את אורך התקופה - - -

<ענת מימון: אלה ה-26 שבועות.

<ענת מימון: (1ב) הוא 26 שבועות.

<יעל אגמון: אבל זה גם ה-14.

<ענת מימון: לא.

<ענת מימון: (ב1) הוא רק 26 שבועות.

רחל עזריה: בואו נחזור לדיון.

רחל עזריה: (2) בסעיף 7(ד)(1), בכל מקום, במקום "ארבעה עשר שבועות" יבוא "חמישה עשר שבועות".

רחל עזריה: זה סעיף שכבר היה בנוסח הקודם.

רחל עזריה: סעיף 7(ד) מדבר על החל"ת שעובדת יכולה לקחת עד 12 חודשים ומקזזים את התקופה שהיא הייתה בתשלום וכאן אנחנו מקזזים את 15 השבועות.

<יעל אגמון: שוב, שאלה לגבי המקביל.

<יעל אגמון: אם הם לקחו במקביל, את עדיין רוצה לקזז ל-15 שבועות?

<ענת מימון: לא.

<יעל אגמון: שוב, זה חוזר למה שאיה אמרה.

<יעל אגמון: אם את מתייחסת לחופשה או לתקופה כתקופה זוגית, אז את צריכה הכול לנסח כך שבני הזוג לא יכולים לקחת יותר מ-, כי גם כאן זאת אותה בעיה.

<ענת מימון: אבל כאן זה חל"ת שלה.

<איה דביר: לא.

<איה דביר: החל"ת הזה יכול להיות גם שלו.

<ענת מימון: נכון.

<איה דביר: אבל זה בסדר, זה עדיין מתייחס.

<ענת מימון: אם הוא לקח במקומה, עדיין מקזזים 15 שבועות.

<יעל אגמון: בסדר.

<יעל אגמון: אין בעיה.

<יעל אגמון: אני לא אומרת שזה לא בסדר, אני רק רוצה שנשים לב שזה פול כללי.

<ענת מימון: תיקון חוק הביטוח הלאומי בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – חוק הביטוח הלאומי) – בסעיף 49 - בסעיף קטן (ב), ברישא, במקום "6(ח) יבוא ""6(ח1) או (1א)" ואחרי פסקה (3) יבוא: "(4) פרק הזמן שבו הוא אינו עובד או אינו עוסק במשלח ידו כאמור לא יפחת משבעה ימים ובלבד שפרק זמן זה הוא בסוף פרק הזמן שבעדו משולמים דמי לידה לפי סעיף 50(א) ובטרם סיומו ובת זוגו חזרה לעבוד לפי הוראות סעיף 6(ח1)(ב) לחוק עבודת נשים.

<ענת מימון: בסעיף קטן (ג3), במקום מ-21 יבוא משבע".

<ענת מימון: נעצור כאן.

<ענת מימון: למעשה זה תיקון שכבר היה בנוסח הקודם.

<ענת מימון: הוא מדבר על האפשרות של הגבר לקבל דמי לידה כשהוא מחליף את אשתו.

<ענת מימון: במקום 6(ח) הוספנו גם את 6(ח1) ו-(1א) שזה מי שעבד פחות מ-12 חודשים אצל אותו מעסיק בתנאים לפי חוק עבודת נשים.

<ענת מימון: פסקה (4) זה מה שעשינו בתיקון ההוא, שאמרנו שהיום צריך מינימום שלושה שבועות כדי להחליף לפי 6(ח) ועכשיו אנחנו מאפשרים לו לפרק זמן של שבעה שבועות להחליף אבל אמרנו שכל התקופה הזאת כן צריכה להיות בסוף תקופת הלידה של האישה.

<יעל אגמון: שאלת הבהרה.

<יעל אגמון: בחופשת לידה, שבעה ימים זה שבעה ימי עבודה או שבעה ימים?

<שלומי מור: שבעה ימים.

רחל עזריה: סופרים לפי ימים.

<יעל אגמון: אתם כוללים גם את שישי-שבת.

רחל עזריה: הם בכלל לא סופרים שבועות וחודשים.

רחל עזריה: הם מחשבים לפי ימים.

<ענת מימון: זה קלנדרי.

<יעל אגמון: השאלה אם לכם זה ברור.

רחל עזריה: כן.

קטן יבוא: "(ד1) המוסד ישלם לזכאי לתקופת לידה והורות לפי סעיף 6(ח)(1)(ב) לחוק עבודת נשים וכן לעובד עצמאי שמתקיימים בו התנאים האמורים באותו סעיף דמי לידה בעד פרק הזמן שלרגל תקופת הלידה ולצורך הטיפול בילדו הוא אינו עובד או אינו עוסק במשלח ידו ובתנאי שמתקיימים כל אלה: הוא עובד או עובד עצמאי כאמור בסעיף 40ב(1) בשינויים המחויבים.

קטן יבוא: שולמו בעדו דמי ביטוח משכרו כעובד או שישלם דמי ביטוח מהכנסתו כעובד עצמאי בעד עשרה חודשים מתוך 14 החודשים שקדמו ליום הקובע או בעד 15 חודשים מתוך 22 החודשים שקדמו ליום הקובע.

קטן יבוא: לעניין סעיף קטן זה, היום הקובע, היום שבתום ששת השבועות שלאחר יום הלידה או היום שבו הוא הפסיק לעבוד לפי המאוחר.

קטן יבוא: בת זוגו זכאית לדמי לידה לפי פרק זה ולא שולמו לו דמי לידה בעד השבוע האחרון בגינו היא זכאית לדמי לידה כאמור בסעיפים 50 או 51ץ (ד) בסעיף קטן (2), במקום סעיף קטן (ב) יבוא סעיפים קטנים (ב) או (ד1).

קטן יבוא: מה שהוספנו ב-(ד1) זה את התשלום.

קטן יבוא: תמונת ראי של מה שעשינו בחוק עבודת נשים.

קטן יבוא: זה אומר שאותו גבר שנמצא בשבוע מקביל לאשתו, יהיה זכאי לדמי לידה בגין אותו שבוע לפי השכר שלו, לפי תקופת האכשרה שלו, אבל צריך שבת זוגו זכאית לדמי לידה, ושוב, שיש את הוויתור שלה על השבוע האחרון שהיא זכאית לדמי לידה.

קטן יבוא: בנוסף סעיף קטן (ד) מדבר על החישוב, מהו שכר העבודה והוספתי גם את (ד1) ששכר העבודה הרגיל יחושב לפי החישוב הרגיל שיש בביטוח לאומי.

רחל עזריה: הערות.

<איה דביר: אולי לפני פסקה קטנה (3) להגיד שהיא ויתרה ולא שולמו לה?

<איה דביר: התנאי הוא שהיא ויתרה.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: היא ויתרה בכתב ולא שולמו לה דמי הלידה.

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: בת זוגו זכאית לפי פרק זה.

<ענת מימון: היא ויתרה בכתב על התשלום ולא שולמו לה דמי לידה.

<ענת מימון: (ה) (1) בסעיף קטן (ה), בפסקה (1), אחרי פסקת משנה (ג) יבוא: "(ד) פרק הזמן שבו הוא אינו עובד או אינו עוסק במשלח ידו כאמור לא יפחת משבעה ימים ובלבד שפרק זמן זה הוא בסוף פרק הזמן שבעדו משולמים דמי לידה לפי סעיף 50א ובטרם סיומו.

<ענת מימון: (2) בפסקה (2)(ב), במקום "21" יבוא "משבע".

<ענת מימון: זה התיקון המקביל לגבי הגבר.

רחל עזריה: שיכול לקחת שבוע.

<ענת מימון: בדיוק.

<ענת מימון: תקופה קצרה יותר.

<ענת מימון: בסעיף 50א, בפסקה (1) במקום "ארבעה עשר שבועות" יבוא "חמישה עשר שבועות".

<ענת מימון: זה תשלום דמי לידה.

<ענת מימון: בפסקה (2), במקום "שבעה שבועות" יבוא "שמונה שבועות".

<ענת מימון: שזה תשלום דמי לידה בעד תקופת אכשרה קצרה יותר.

רחל עזריה: אנחנו נעבוד על תקופת האכשרה הקצרה יותר.

רחל עזריה: ברגע שנסיים את זה בעזרת השם.

<ענת מימון: תיקון חוק ההתייעלות הכלכלית, תיקוני חקיקה להשגת יעדי המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018.

<ענת מימון: כאן אמרתי שצריך להיות תיקון לסעיף 32 לחוק הביטוח הלאומי לשנים 2017, 2018, 2019 ו-2020.

<ענת מימון: אני עדיין צריכה את המספרים.

<שלומי מור: קיבלת מאתנו אחוז תוספת.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: היא קיבלה רק את האחוז של 2020.

<יעל אגמון: צריך לשנות את כל הוראות המעבר.

רחל עזריה: עד מתי אנחנו צריכים את המספרים?

<שלומי מור: הם יהיו היום.

רחל עזריה: בסדר.

<יעל אגמון: לא יהיו מספרים, לא יהיה סעיף 32.

<ענת מימון: תחולה.

<ענת מימון: שימו לב.

<ענת מימון: זה טיפה מסובך.

<ענת מימון: מה שעשיתי כאן, רשמתי את כל הסעיפים יש והוועדה צריכה להחליט מה התחולה לגבי כל אחד מהם.

<ענת מימון: אני לא אומר את הסעיפים כי זה קצת מלאה, אבל הדבר הראשון הוא לעניין הארכה מ-14 שבועות ל-15 שבועות.

<ענת מימון: אלה כל התיקונים שעשינו ששזורים בחוק עובדת נשים.

רחל עזריה: מתי החוק נכנס לרשומות?

רחל עזריה: כמה ימים אחרי שהחוק עובר.

<יעל אגמון: זה לוקח בסביבות שבוע.

<ענת מימון: בהנחה שזה עובר השבוע, בערך בשבוע הבא זה יפורסם.

<יוגב גרדוס: אין לנו מניעה שזה יהיה מה-1 בינואר.

<יוגב גרדוס: אנחנ ולא רוצים לפני ה-1 בינואר.

<ענת מימון: מי שילדה החל ב-1 בינואר?

<יוגב גרדוס: אני לא יודע.

<ענת מימון: בואו נעבור סעיף סעיף.

<ענת מימון: רשמתי את הנושאים.

<ענת מימון: קודם כל, הארכה מ-14 ל-15, לגבי האישה.

<אסתר נמרודי: ב-1 בינואר היא לא בחופשת לידה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים מיום הפרסום.

<אסתר נמרודי: היא נמצאת בחופשת לידה ב-1 בינואר.

<ענת מימון: היא יכולה לצאת לחופשת לידה גם שבעה שבועות לפני יום הלידה.

<שלומי מור: אז בוודאי שזה יחול עליה, כי היא ילדה אחר כך.

<ענת מימון: השאלה אם זה לא מכניס לכם אנשים שהיום חזרו לשוק העבודה.

<אסתר נמרודי: אני אומרת, יום פרסום, מי שנמצאת עדיין בחופשת לידה.

<שלומי מור: לא.

<שלומי מור: גם מי שיצאה לחופשת לידה לפני חודשיים?

<אסתר נמרודי: למה לא?

<שלומי מור: אנחנו יכולים להחיל את זה על המאגר אבל אז זה לא יוכל להיות מיידי אלא זה יצטרך להמתין ל-1 ביוני.

<שלומי מור: השאלה מה עדיף.

<שלומי מור: או שזאת תהיה החלופה או שפשוט כל מי שתלד החל נאמר מה-1 לאפריל או מה-1 למאי, עליה זה יחול ומכאן ואילך.

רחל עזריה: ה-14-15 שבועות?

רחל עזריה: לא.

<שלומי מור: כל התיקון או לפחות חלקו.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: זאת חקיקה אקטיבית.

רחל עזריה: לא מי שיולדת בעוד חצי שנה.

<שלומי מור: לא זה מה שאמרתי.

<שלומי מור: אמרתי אחת משתיים.

<שלומי מור: או שזה גם יחול על מי שילדה כבר וכרגע נמצאת בחופשת לידה, אבל אז יום התחילה של התיקון לא יהיה היום כי בכל זאת אנחנו נצטרך להיערך לזה, אז זה ייקח לפחות עוד חודש-חודש וחצי.

<שלומי מור: זה אומר שמי שתהיה בחופשת לידה ב-1 ליולי ואילך לדוגמה.

<שלומי מור: או שפשוט נעשה את זה נקי ומסודר ונקבע איזשהו תאריך שהוא עוד מספר שבועות לעתיד לבוא, שמאותו יום, מי שילדה ואילך, יחול עליה התיקון הזה.

רחל עזריה: לא ולא.

<ענת מימון: אני רוצה לחדד את האפשרות הראשונה ששלומי אמר.

<ענת מימון: אתה אומר שלמעשה אנחנו כן נחיל את זה על מי שעכשיו נמצאת בחופשת לידה.

<ענת מימון: התחולה תהיה עליה אבל התחילה לגביה תהיה רק ביוני.

<ענת מימון: כלומר, רק אז היא תקבל את הכסף.

<אסתר נמרודי: זה מה שאנחנו רוצים.

רחל עזריה: אז תשלם את הכסף.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: זאת האפשרות שאנחנו רוצים.

<אסתר נמרודי: אנחנו מסכימים על אותו דבר.

<אסתר נמרודי: אני אומרת שב-1 ליוני כל מי שנמצאת בחל"ת ביום הפרסום, אנחנו נוסיף לה שבוע ימים אחרי 14 שבועות.

רחל עזריה: זה לא רק למי שנמצאת.

<אסתר נמרודי: אבל היא לא חזרה.

<אסתר נמרודי: היא עוד בחופשה.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אז מה?

<יעל אגמון: החוק צריך לחול נגיד בשבוע ה-13 או משהו כזה.

<ענת מימון: צריך לספור 13 אחורה.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: 12, כי אם היא הודיעה שהיא חוזרת.

<יעל אגמון: היא צריכה להודיע לפני שהיא חוזרת.

<איה דביר: מי שמקבלת דמי לידה ביום התחילה או ביום הפרסום.

<יעל אגמון: לדעתי החוק צריך לחול על מי שביום הפרסום נמצאת עד שבוע 11 או 12 בחופשת הלידה או לפחות היא לא הודיעה שהיא חוזרת.

<יעל אגמון: אז, אם היא נשארה 15 שבועות, ביוני תהיה תחילה והיא תקבל רטרואקטיבית על השבוע הנוסף כי היום היא לא יכולה לקבל כסף.

<יעל אגמון: ביטוח לאומי צריך זמן להיערך.

רחל עזריה: זה שביטוח לאומי צריך זמן להיערך, זה ברור לי.

רחל עזריה: אנחנו לא עושים רטרואקטיבי אלא אקטיבי.

<יעל אגמון: אני אומרת מי שנמצאת ביום הפרסום עד השבוע העשירי או ה-11 לחופשת הלידה שלה.

<יעל אגמון: אז היא לא הודיעה שהיא חוזרת.

<יעל אגמון: אם היא הודיעה שהיא חוזרת, היא כבר לא יכולה לא לחזור.

<אסתר נמרודי: אפשר לחשב את זה.

<ענת מימון: אתם לא מעדיפים שנקבע תאריך?

<אסתר נמרודי: אני מעדיפה.

רחל עזריה: בואו נקבע את ה-1 בינואר.

<יעל אגמון: זה אומר שכבר יש הרבה נשים שחזרו לעבודה ואת תשלמי להן כסף.

<יעל אגמון: לכן אני אומרת שאת חייבת שבוע 11 או עשירי כי אז אם האישה רוצה לחזור בשבוע ה-14, היא חייבת להודיע בערך בשבוע ה-11 שהיא רוצה לחזור.

<יעל אגמון: לכן, אם את קובעת לשבוע עשירי או 11 של חופשת הלידה, היא עוד יכולה לא להודיע שהיא חוזרת ולנצל את זה.

<ענת מימון: זאת אומרת שמי שהודיע בעצם מאבדת את זה.

<יעל אגמון: מאבדת שבוע.

<יעל אגמון: אין מה לעשות.

רחל עזריה: אני חושבת שכל מי שעוד לא חזרה - - -

<אסתר נמרודי: אנחנו לא יודעים מי חזרה או לא.

רחל עזריה: אני חושבת שכל מי שלא תם לה, 14 שבועות.

<שלומי מור: מתי לא תם לה?

רחל עזריה: מיום פרסום החוק.

<ענת מימון: בואו נניח שהתחילה של החוק תהיה ב-1 באפריל.

<שלומי מור: זה שהתחולה היא מידית, המשמעות היא שביום חמישי השבוע אנחנו כבר נצטרך להאריך חופשה.

<שלומי מור: אנחנו לא ערוכים לזה.

רחל עזריה: יהיו הוראות מעבר.

רחל עזריה: אלה יהיו הוראות מעבר.

רחל עזריה: אין בעיה.

<שלומי מור: ואז האישה הזאת כבר חזרה לעבודתה ואז עוד חודשיים, כשכבר נתחיל רטרואקטיבית, נעשה מה?

<שלומי מור: לא נוכל להאריך לה רטרואקטיבית.

<שלומי מור: אנחנו מחפשים פתרון שיאפשר להחיל את זה גם על המאגר הקיים אבל לגבי נשים שעודן נמצאות בחופשת לידה.

<אסתר נמרודי: נכון.

<אסתר נמרודי: 1 בפברואר.

רחל עזריה: כולם יודעים שחופשת הלידה מתארכת בשבוע.

רחל עזריה: אנחנו טוחנים את זה כבר הרבה זמן.

רחל עזריה: הבנו את אפשרויות התחולה והתחילה.

רחל עזריה: הבנו מה השיטה.

רחל עזריה: הדיון צריך להיות על המועד הקובע, שעל זה אנחנו עוד מעט.

רחל עזריה: נשאיר את זה.

רחל עזריה: מה שאר הסעיפים?

רחל עזריה: בואו נסיים את ההקראה.

<ענת מימון: אם היא עובדת עצמאית, התחילה תהיה מיום הפרסום, נכון?

<ענת מימון: האפשרות של גבר לקחת במקום עובדת עצמאית שזה משהו שממילא היום הוא מקבל דמי לידה.

<ענת מימון: זאת רק הבהרה של חוק עבודת נשים.

<יעל אגמון: זה לא נוגע לנו.

<יעל אגמון: זה חוק עבודת נשים.

<ענת מימון: דבי, אני שואלת לגבי התחילה של עובדת עצמאית שעשינו בסעיף 6(ח).

<ענת מימון: התחילה היא מיום הפרסום, נכון?

<דבי ספיר אליעזר: כן.

<דבי ספיר אליעזר: אני חושבת שאין בעיה עם זה.

<דבי ספיר אליעזר: הביטוח הלאומי משלם היום.

<ענת מימון: לעניין האפשרות של גבר לקחת שבוע במקום האישה.

<ענת מימון: מה התחילה של זה?

<ענת מימון: צריך לחשוב גם על המעסיקים של אותו גבר.

<יעל אגמון: לקחת במקביל לאשתו שבוע נוסף.

<יעל אגמון: מי שילדה אחרי הפרסום.

<ענת מימון: יכול להיות שהיא ילדה יום אחרי הפרסום.

רחל עזריה: ואז מותר לה.

רחל עזריה: התחולה יום אחרי הפרסום.

<ענת מימון: לא התשלום.

<ענת מימון: האפשרות של הגבר לבוא למעביד לו ולהגיד לו שהוא יוצא היום לשבוע כי אשתו ילדה אתמול.

רחל עזריה: אחרי יום הפרסום.

<יעל אגמון: היא ילדה אחרי יום הפרסום.

<דבי ספיר אליעזר: מדובר על תשלום שונה ממה ששולם עד עכשיו מבחינת דמי הלידה.

<דבי ספיר אליעזר: עובדת עצמאית, ברור שהכסף כבר נמצא ואין בעיה מיום הפרסום.

<דבי ספיר אליעזר: לעניין השבוע החופף, זאת שאלה כמו השבוע ה-15, כן או לא.

<דבי ספיר אליעזר: אני לא יודעת.

<ענת מימון: זה גם העניין של המעסיקים כאן כי יש כאן מעסיקים שלל הגבר והשאלה אם באמת ברגע שהחוק הזה עובר, אישה יולדת באותו יום, הוא יכול להודיע שעכשיו הוא שבוע בחופשה.

רחל עזריה: אבל גם כך מותר לו היום על חשבון ימי החופש.

רחל עזריה: אז אין בעיה.

רחל עזריה: איך עשו את זה אז?

רחל עזריה: מתי החילו את זה?

רחל עזריה: מיד.

רחל עזריה: לא נתנו זמן התארגנות למעסיקים.

<ענת מימון: אני מסכמת.

<ענת מימון: התחילה של זה היא מיום הפרסום אבל התשלום, אנחנו נסייג שזה יהיה 1 ביוני.

<אסתר נמרודי: כן.

<שלומי מור: ככל שהיא הייתה בחל"ת.

<יעל אגמון: היא בחופשת לידה ביום הפרסום.

רחל עזריה: על מה אתם מדברים?

רחל עזריה: אנחנו בסעיף של האישה והגבר במקביל.

רחל עזריה: אנחנו ממש צריכים להיות בפוקוס ולוודא שאנחנו עושים את הכול כמו שצריך.

רחל עזריה: כל הדברים שקשים למי שהם קשים, אנחנו נדון בהם עוד מעט.

רחל עזריה: בואו נסיים את ההקראה כמו שצריך.

רחל עזריה: אמרנו לגבי הסעיף של התחולה, השבוע הנוסף.

רחל עזריה: אמרנו שתכף נדון בתאריך המדויק אבל הבנו שזאת תהיה תחולה אקטיבית.

רחל עזריה: השאלה אם זה ה-1 בינואר או תאריך אחר.

<ענת מימון: לעניין עובדת עצמאית אמרנו שאין מניעה שזה יחול מיום הפרסום.

<ענת מימון: זה גבר שלוקח במקום אשתו שהיא עובדת עצמאית, את 6(ח).

<ענת מימון: לעניין האפשרות של גבר לקחת שבוע במקום האישה.

<ענת מימון: גם זה אמרנו שיחול לגבי מי שילדה ביום הפרסום ואילך אבל התשלום בגין השבוע הזה לאותו גבר יהיה תשלום מאורח.

<יעל אגמון: יכול להיות שצריך לתת כאן כמה שבועות היערכות למעסיקים.

<יעל אגמון: אנחנו מכניסים כאן משהו חדש.

<ענת מימון: אתם אומרים שממילא אם היא יולדת, הם לוקחים שלושה ימי מחלה או שלושה ימי חופשה.

רחל עזריה: המעסיק יודע שזה מה שהולך לקרות.

רחל עזריה: יגידו להם שלא צריך לנכות כי הביטוח הלאומי משלם להם.

רחל עזריה: לדעתי המעסיקים ישמחו יותר.

<סיגל סודאי: אין לי בעיה.

<סיגל סודאי: הם פשוט לא ידעו על החוק הזה.

<ענת מימון: על האפשרות.

<סיגל סודאי: בדיוק.

<סיגל סודאי: רק מהבחינה הזאת זה החשש.

רחל עזריה: אבל הם ישמחו לא לשלם את ימי המחלה.

רחל עזריה: סליחה שאני אומרת את זה.

רחל עזריה: הם ישמחו שהביטוח הלאומי ישלם את זה.

רחל עזריה: לדעתי לא צריכה להיות שום בעיה עם זה.

<סיגל סודאי: רק בעיה של ידיעה בזמן.

רחל עזריה: הגבר הרי לא חייב לקחת את ימי החופש.

<יוגב גרדוס: אין בעיה שזה יהיה בשבוע הראשון ואין בעיה שזה יהיה בשבוע השני.

רחל עזריה: אני אומרת שאין בעיה שזה יקרה יום אחרי שהחוק נכניס לתוקף.

<יוגב גרדוס: אז הוא עדיין זכאי.

<יוגב גרדוס: כשהשבוע הזה נגמר, הוא עדיין זכאי למחלה ולחופשה.

רחל עזריה: השבוע הראשון, רק מחלה.

רחל עזריה: בשבוע האחר שרוצים, זה לפי השיטה הזאת אבל הוא יכול לקחת את זה גם בשבוע הראשון.

<ענת מימון: אם אין לו ימי מחלה, הוא יכול להגיד שהוא לא הולך לפי 7(ג)(3).

רחל עזריה: זה החשבון של הזוג, האם עדיף שהאישה תוותר על שבוע והגבר ייקח את השבוע הזה או שעדיף להם שהאישה תישאר את השבוע הנוסף והגבר ייקח את ימי המחלה שלו או את ימי החופשה שלו.

רחל עזריה: זאת בחירה שהם יעשו.

<ענת מימון: אגב, הוא יכול גם וגם.

רחל עזריה: אמרנו שנעשה מחקר מלווה.

רחל עזריה: אם ננסה לקצץ, הסיכוי שהגברים יהיו שותפים בסיפור הזה הוא קטן מאוד.

<ענת מימון: העניין הנוסף הוא האפשרות של הגבר לקחת שבוע במקום שלושה שבועות.

<ענת מימון: היום לפי 6(ח), כיד להחליף אתה אישה, אתה צריך לקחת שלושה שבועות, כדי לקבל דמי לידה, ואנחנו קיצרנו את זה לשבוע.

<ענת מימון: מה התחילה של כל הסיפור הזה?

<ענת מימון: זה ביטוח לאומי.

<אסתר נמרודי: 20 לאפריל.

<אסתר נמרודי: מכיוון שמועד התחילה הוא 1 ביוני, אז 42 יום יחלפו והוא יוכל להגיש ב-1 ליוני.

<אסתר נמרודי: ביקשנו שזה יחול על לידות מ-20 באפריל.

רחל עזריה: למה?

רחל עזריה: כי מה?

<אסתר נמרודי: המועד הראשון שהוא יכול להחליף אותה הוא בתום שבעה שבועות שהיא נמצאת.

<אסתר נמרודי: , מ-20 לאפריל עד 1 ליוני, אלה 42 יום שהיא נמצאת בחופשה ואז יחול על הגברים האלה.

<יעל אגמון: את לא רוצה שהתא המשפחתי יישאר בלי תשלום.

<אסתר נמרודי: אנחנו לא יכולים לממש את זה.

רחל עזריה: בסדר.

<ענת מימון: מי שילדה החל ב-20 באפריל.

<אסתר נמרודי: בדיוק.

<אסתר נמרודי: מי שילדה ב-20 לאפריל ואילך.

רחל עזריה: בסדר.

<ענת מימון: בביטוח לאומי עשינו את התיקונים המקבילים.

<ענת מימון: התחילה והתחולה צריכה להיות מקבילה.

<ענת מימון: כלומר, התשלום בגין השבוע שנלקח במקביל, אמרנו שהתשלום יהיה ב-1 ביוני אבל האפשרות אמרנו שיכולה להיות לגבי לידה מיום הפרסום.

<ענת מימון: לגבי הארכה מ-14 ל-15 ומשבע לשמונה, זאת הייתה שאלה שנשארה פתוחה לגבי מי זה חל אבל גם, התשלום יהיה מ-1 ביוני אבל נראה לגבי מי זה חל.

רחל עזריה: סיימנו את ההקראה.

<ענת מימון: יש הסתייגויות של יעקב אשר שצריך להצביע עליהן.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: התייחסויות.

<יוגב גרדוס: מה שאנחנו סיכמנו, אני לא חושב שזה מתבטא בנוסח הזה, זה שיהיה בעצם מקסימום לאישה, יוענק לה השבוע, היא תוכל לתת את זה או לגבר במקביל או לקחת את זה לבד או לחזור לעבודה ולקבל את הכסף.

<יוגב גרדוס: זה מה שסוכם אתמול בלילה.

<יוגב גרדוס: כאן, לפי הנוסח כפי שאני מבין אותו, זה לא משתקף.

<יוגב גרדוס: זה אומחר שאנחנו מחייבים אותה לשבת בבית.

<ענת מימון: אתה רוצה שתהיה לה אפשרות לחזור לעבוד ולקבל את הכסף.

<ענת מימון: זה סוג של מענק מה שאתה מציע עכשיו.

<יוגב גרדוס: קודם כל אני רוצה שתהיה לה אפשרות לחזור.

<יוגב גרדוס: זה בטוח.

רחל עזריה: עכשיו יש לה אפשרות לחזור.

<יעל אגמון: לא.

<יעל אגמון: אין לה.

<יוגב גרדוס: לא.

<יוגב גרדוס: לפי הנוסח הזה היא יכולה לחזור רק אם היא נתנה את זה לגב?

רחל עזריה: כן.

<יוגב גרדוס: אז לא.

<יוגב גרדוס: סיכמנו שהיא יכולה לחזור.

<יוגב גרדוס: עכשיו הוויכוח הוא האם היא מקבלת כסף או לא מקבלת כסף.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: רגע.

רחל עזריה: מהתחלה.

<יוגב גרדוס: זה סוכם בוועדת שרים.

<יוגב גרדוס: זה היה מקובל על כולם בוועדת שרים.

<יוגב גרדוס: זאת כבר חזרה שני צעדים אחורה כי הוויכוח עם ביטוח לאומי היה האם היא תקבל כסף או לא תקבל כסף על השבוע הזה שהיא חזרה.

<יוגב גרדוס: עכשיו לא רק זה אלא את אומרת שאסור לה לחזור בכלל.

רחל עזריה: הסיכום הראשוני שלנו היה שמאריכים את חוק עבודת נשים אבל היא יכולה גם לחזור.

רחל עזריה: הבנו שזה משהו שאנחנו ולא יודעים לעשות אותו ואז אמרנו מה הדבר המרכזי שחשוב, ואמרנו שמה שחשוב זה שהיא לא תהיה חייבת להיות 15 שבועות.

רחל עזריה: נוסח חוק כפי שהוא מנוסח היום לא מחייב את האישה להיות 15 שבועות.

<יעל אגמון: הוא מחייב את בני הזוג.

רחל עזריה: הוא מחייב את בני הזוג.

<יעל אגמון: זה בדיוק זה.

<יעל אגמון: זה אומר שאחד מהם חייב להיות בבית.

<ענת מימון: לא, לא בשבוע ה-15.

<ענת מימון: במקביל.

<יעל אגמון: אבל אם את מדברת על משפחה כמשפחה פחות מתקדמת מהמשפחות של חלקנו, בה הגבר לא מעוניין לקחת שבוע אפילו במקביל לאשתו, את מחייבת את האישה להישאר 15 שבועות בבית.

<יעל אגמון: את לא מאפשרת לה לחזור לפני כן.

<שלומי מור: את שומרת על זכותה.

<יוגב גרדוס: יש כאן שתי מחלוקות.

<יוגב גרדוס: האחת שלפי דעתי לא הייתה במחלוקת קודם ועכשיו נכנסה בחזרה והיא שאנחנו לא מחייבים אותה להישאר בבית בשבוע ה-15.

<יוגב גרדוס: זה לפי מה שאני מבין הבעיה של ביטוח לאומי הייתה פחות קטנה עם זה כי הם אמרו שהם לא משלמים גמלה מחליפת שכר אם היא חוזרת לעבודה אבל הם לא יכולים להתנגד לזה שזה בכלל לא בעולם שלכם חוק עבודת נשים.

<דבי ספיר אליעזר: חוק עבודת נשים הוא באחריות שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

<יוגב גרדוס: לא בביטוח לאומי.

<יוגב גרדוס: המחלוקת השנייה.

<יוגב גרדוס: אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים שגם כאשר היא תחזור לעבודה היא תקבל כסף והסכמנו לקרוא לזה משהו אחר, לא גמלה מחליפת שכר.

<יוגב גרדוס: אתם אומרים לא.

<דבי ספיר אליעזר: אני חושבת שאנחנו צריכים להתחיל מהיסוד.

<דבי ספיר אליעזר: קודם כל, הצעת החוק באה להאריך את חופשת הלידה.

<דבי ספיר אליעזר: נכון להיום מי שלוקח את חופשת הלידה ברוב רובם של המקרים אלה הן הנשים.

<דבי ספיר אליעזר: לצערנו עדיין לא הגענו למצב שגברים מחליפים נשים בחופשת הלידה שלהן.

<דבי ספיר אליעזר: שוב אני חוזרת ואומרת דברים שאמרתי בישיבה ביום רביעי.

<דבי ספיר אליעזר: לחופשת לידה שתי מטרות והן טיפול בילד ושמירה על בריאותה של האישה.

<דבי ספיר אליעזר: ככל שאנחנו מאפשרים לאישה חזרה לעבודה, אנחנו פוגעים באחת המטרות של חוק עבודת נשים שזה טיפול בילד מכיוון שלא האם ולא האב ישמרו על הילד בשבוע ה-15.

<יוגב גרדוס: אבל זה דיון אחר.

<דבי ספיר אליעזר: אנחנו חוזרים לדיון.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אנחנו לא.

כבר הצבענו על זה.

רחל עזריה: בוא נעשה את זה פשוט.

רחל עזריה: היה דיון מי ינצל את השבוע, מי תחזור בשבוע ה-14.

רחל עזריה: אחד הנושאים שעלו בדיונים באוצר היה שאישה שרוצה לחזור, ניתן לה את האפשרות לחזור.

רחל עזריה: הייתה התנגדות מאוד גדולה גם במשרד המשפטים, גם במשרד העבודה והרווחה וגם בביטוח הלאומי.

<קריאה: וארגוני נשים.

רחל עזריה: ובארגוני נשים.

רחל עזריה: אמרו שלא רוצים לדחוק, לא רוצים לאפשר למעסיק לכפות על אישה לחזור או לדחוק בה לחזור בגלל שהיא מקבלת את הכסף במקביל.

רחל עזריה: לכן אני הצעתי בזמנו מחקר מלווה כדי לבדוק.

רחל עזריה: האם האישה החזקה שבעצם רוצה לחזור לעבודה כי החזרה לעבודה מאיצה בה ואין לה בן זוג שיכול לקחת את החלף שלה, שלושה שבועות או שבעה שבועות, ואגב, בגלל זה הורדנו את זה לשבוע, או מי שייקח את זה, אלה הן הנשים החלשות יותר.

רחל עזריה: הפתרון הזה של לתת לגבר לקחת את השבוע, זאת דרך לומר שאנחנו לא מייצרים מנוף לחץ על האישה.

רחל עזריה: אנחנו מאפשרים לאישה לבחור במובן הכי אמיתי של המילה.

<יוגב גרדוס: גם לפני תיקון החוק האישה הייתה יכולה להמיר בין השבוע השמיני לשבוע ה-14 ולתת לגבר.

<יוגב גרדוס: אז אין כאן בעצם שינוי.

<יוגב גרדוס: גם היום היא יכולה לחזור לעבודה.

<דבי ספיר אליעזר: בטח שיש שינוי.

<יוגב גרדוס: אני יודע שיש שינוי כי אחרת לא היינו כאן, אבל מהבחינה של לחזור מוקדם תמורת הענקה לגבר.

רחל עזריה: אבל במקביל, זה עולם תוכן חדש.

רחל עזריה: הרבה נשים לדעתי ירצו את בן הזוג אתן בשבועות הראשונים.

<איה דביר: אני רק מזכירה.

<איה דביר: אנחנו מדברים על גבר ואישה אבל יש כאן את הילד.

<איה דביר: התיקון הזה עוסק בדמי לידה ממוקד בטיפול בילד והוא שומר את המסגרת הקיימת שהייתה מאז ומעולם.

<איה דביר: יש הרבה תיקונים יפים וטובים לחוק הביטוח הלאומי ולחוק עבודת נשים וכאן אנחנו עוסקים בתיקון של הארכת חופשת לידה.

<איה דביר: מוצע להאריך את חופשת הלידה ל-15 שבועות מ-14 שבועות והתכלית העיקרית והמרכזית שצריכה לעמוד לנגד עינינו היא שיהיה לילד הורה בבית 15 שבועות.

<איה דביר: פתחנו איזושהי גמישות במשחק בין אב ואם והחלוקה ביניהם אבל לא פתחנו את הגמישות הבסיסית שהארכת חופשת הלידה ל-15 שבועות מבטיחה בבית הורה עם ילד למשך 15 שבועות.

<איה דביר: זאת תכלית החקיקה הזאת.

רחל עזריה: הפסקה חמש דקות.

רחל עזריה: אנחנו ממשיכים בדיון.

<ענת מימון: יש הסתייגות של חבר הכנסת יעקב אשר.

<ענת מימון: הוא הציג את ההסתייגות.

<ענת מימון: ההסתייגות מבקשת לקבוע תקופה של 17 שבועות בתשלום כאשר שלושת השבועות האחרונים יהיו בגובה שכר מינימום לכל אישה, לא משנה מה היה גובה השכר שלה.

רחל עזריה: מי בעד ההסתייגות?

רחל עזריה: מי נגד?

רחל עזריה: בעד – אין

רחל עזריה: ההסתייגות לא נתקבלה.

רחל עזריה: ההסתייגות לא התקבלה.

<ענת מימון: הדבר האחרון הוא תאריך התחילה.

<ענת מימון: לפי מה שדובר כאן עכשיו, אנחנו נעשה את זה לגבי כל מי שילדה, הנושא של הארכה בשבוע, החל מה-1 בינואר 2017.

<ענת מימון: זה אומר שהתקופה של ה-14 שבועות לגביה מסתיימת ב-8 באפריל לפי חישוב שנעשינו, כך שזה נותן די זמן היערכות.

<ענת מימון: לכן היא תהיה זכאית לשבוע נוסף.

<ענת מימון: מי שילדה החל מה-1 בינואר, תהיה זכאית לשבוע נוסף.

<ענת מימון: התשלום ייעשה מה-1 ביוני, כי זה עניין של התפעול של הביטוח הלאומי, ואנחנו נקבע הוראת מעבר שמי שמסרה הודעה למעסיק שלה לפני יום התחילה לפי 6(ב)(3), שזאת ההודעה שלושה שבועות לפני, שהיא רוצה לחזור, יראו את ההודעה כאילו היא נמסרה שבוע לאחר מכן, כך שזה יאפשר דחייה של הכול בשבוע אחד.

רחל עזריה: זה מה שסגרנו?

<ענת מימון: כן.

רחל עזריה: בסדר.

<ענת מימון: אפשר להצביע על הנוסח.

רגע.

רחל עזריה: הצבענו על ההסתייגות.

אני חושב גברתי שזה מאוד לא מכובד ומתאים לתהליך איך שאת עושה את החוק הזה שהתחלת אותו בגבורה וסיימת אותו בקול ענות חלושה.

רחל עזריה: אתה מוזמן להציג שוב את ההסתייגות.

אני חושב שזה לא מכובד שאת מעבירה את ההסתייגות שלי שלא בנוכחותי.

יש את הנושא של הסתייגויות שלי, שזה דבר אחד, ודבר שני, אני רוצה לראות מה הנוסח ששונה מהנוסח שהיה יום לפני כן וזאת השאלה הבאה שלי ואני מבקש את ההתייחסות.

אני רוצה לומר כמה מלים לגבי ההסתייגות.

הקראת את שלושת ההסתייגויות שלי?

<ענת מימון: הצגתי את הרעיון.

<ענת מימון: הסעיפים שבעבודת נשים אין צורך לעשות.

<ענת מימון: זה רק לגבי הביטוח הלאומי, ה-17 שבועות ושלושה בגובה שכר מינימום.

אני מנסה להתחבר לגברתי ומבקש ממך לאפשר לי לומר את הדברים.

אני מציע לך להקריא את דברי ההסבר שלך להצעת החוק שהבאת כאן לפני פחות משלושה שבועות בקונסטלציה הראשונה שלו.

אני רק אזכיר לך - - -

רחל עזריה: אדוני, אנחנו בטווח זמנים קצר כי צריך לפנות את החדר.

אני אעשה את זה מאוד קצר.

קודם כל, הכותרת הייתה הצעת חוק רפורמה בתקופת הלידה וההורות.

לכן זה גם הגיע לוועדת הרפורמה.

היום אנחנו דנים בכלל בחוק שקוראים לו שינויים.

רחל עזריה: מילה עברית של אותו הדבר.

זאת לא בדיוק המילה העברית כי רפורמה, אנחנו יודעים שזה משהו מעמיק יותר.

גם דברי ההסבר השתנו לחלוטין.

החלק של ביטחונם העצמי של התינוקות, הקשיים הכרוכים בהתמודדות החברתית, אולי תקראי בבקשה את דברי ההסבר של החוק שאת הולכת להצביע עליו היום.

זה אפילו לא מתחיל לחשוב מה טובת הילד, מה טובת התינוק, מה הקשיים החברתיים, שלא לדבר על זה שמהחוק הזה, גברתי היושבת ראש, פוצלו מספר דברים חשובים מאוד שהיו בחוק הראשוני.

ראשית, היה נושא המעונות שזאת הייתה הצעת חוק גם שלך וגם של חבר הכנסת מקלב שדיברה על הסדרה של העוול שנעשה.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: אנחנו פשוט הבנו שלא נספיק להעביר את זה עד סוף המושב.

בסדר.

אני יכול לחתום לך כבר עכשיו שאת לא מעבירה את זה גם במושב הבא.

את יודעת את זה כי הייתה התנגדות של האוצר.

הסיבה שלא יכולת להעביר את זה כי הייתה התנגדות של האוצר ולהזכיר לך, את מהמפלגה של שר האוצר.

היה הדבר השני של הסטודנטיות, אלה שלומדות וגם יש שעוול גדול מאוד אבל גם הוא פוצל מהחוק ויטופל כשיטופל ואני יכול להעריך שהוא גם לא יטופל.

אני ראיתי מי היה בעד ומי היה נגד אבל זה בסדר.

אני מקריא שוב, בהמשך.

תוספת של שבועיים לתקופת הלידה וההורות.

זאת הייתה מהות החוק שלך.

רחל עזריה: אדוני, אתה כבר הצגת את זה בישיבה הקודמת.

מותר לך לשמוע גם את הצד השני.

לא.

אני הצגתי את זה לפני שהייתה ההחלטה.

רחל עזריה: אנחנו צריכים לפנות את החדר.

רחל עזריה: אני מצטערת.

רחל עזריה: אני אתן לך עוד דקה ואז נאלץ להפסיק אותך.

זה שוב לפי הצורה שעשית עד עכשיו את הדבר הזה לבד בלי חכמת השולחן.

מה שקורה כאן עכשיו שכל הנושא הזה של חוק עבודת נשים נחרב לגמרי.

מתחילים לגעת בו בצורה הזאת של אפשר בעצם לחזור לעבודה ואת יודעת טוב מאוד שהצעד הבא של האוצר, אם זה מצליח, אז למה שלא יעשו את זה גם על כל החודשים שהאישה תוכל לעבוד, שהמעסיקים יוכלו ללחוץ על נשים.

יותר מזה, אתם בעצם היום נותנים מענק לידה, אז בואו נעשה דבר מאוד פשוט וניתן מענה לידה בגובה שווה לכל מי שתלד.

ניקח את ה-250 מיליון השקלים שהשגת – ומגיע לך על כך יישר כוח עצום – אבל כל מה שהשגת, הולך לטמיון כי מה שקורה היום זה שאישה שגרה בקריית שמונה - - -

רחל עזריה: חשבתי שאתה רוצה בשביל הנשים להעביר את זה במושב הזה.

כן, בשביל הנשים שאותן את מקפחת.

בעצם מה שקורה היום זה שאישה בבית שאן ואישה במרכז הארץ יקבלו מענק לידה אחר.

היא תקבל מענק לידה לפי המשכורת שלה והשנייה תקבל לפי המשכורת הנמוכה וזה מענק לידה כי היא צריכה לחזור לעבודה.

לא יהיה מעסיק אחד שלא ירים טלפון ויגיד לה.

אני רוצה לומר לך גברתי שיצא תחת ידיך, ולא באשמתך, אני ראיתי את הלחץ שלוחצים אותך, יצא חוק קטן, מסכן, שלא מוסיף כלום, למעט שבוע שלא הילד ירגיש, לא האימא תרגיש ורק אולי המעסיקים ירגישו.

לכן אני אבקש ממך, תחשבי על זה שוב.

לדעתי אפשר להעביר את זה בצורה נכונה יותר, לעשות את זה דיפרנציאלי, לפי הכנסות, שזה יוכל גם ללכת בצורה יותר טובה ויהיו שלושה שבועות לפחות כמו שאני מציע בהסתייגויות שלי.

חבל שאת לא שומעת.

את מקדשת את הזמן ואת המחטף הזה בשביל לעשות את זה כך.

אני אומר לך שאני מצטער ואני חושב שזה לא נכון.

מאחר ואני מבין שההסתייגויות שלי לא התקבלו, אני מבקש לעשות רביזיה על ההסתייגויות.

עכשיו אני מבקש את הנוסח המתוקן.

רחל עזריה: בסדר.

רחל עזריה: אני מצביעה.

רגע.

יש לי טענה לנושא חדש.

רחל עזריה: תן לי להצביע.

רחל עזריה: אתה רוצה, תוכל לעשות טענות נוספות.

לא.

אני לא יכול לעשות אחרי ההצבעה.

רחל עזריה: אני מדברת על הנוסח הקיים.

על הנוסח הקיים זה נושא חדש.

רחל עזריה: זה לא נושא חדש.

רחל עזריה: זה לא נכון.

אני רוצה לטעון את טענותיי.

רחל עזריה: אני מצביעה.

רגע.

יש טענת נושא חדש וזאת זכותי המלאה, עם כל הכבוד.

יש חוק.

רחל עזריה: לא יהיה חוק עד סוף המושב.

רחל עזריה: יהיה כתוב בכל מקום שסיעת יהדות התורה, בגלל החוק נדחה למושב הבא.

רחל עזריה: זה מה שיהיה.

יגידו שסיעת כולנו לקחה רבע מיליארד שקלים וזרקה אותם למעסיקים.

רחל עזריה: זה מה שיהיה.

רחל עזריה: בגללכם לא יאריכו את החופשה.

רחל עזריה: אני חושבת על כל הנשים ואתה מוכן לפגוע בנשים ואני לא מוכנה לזה.

רחל עזריה: אין כאן שום נושא חדש.

גברתי, זה לא החוק שאת הבאת.

רחל עזריה: בגללכם זה לא יעבור.

זה ממש לא.

רחל עזריה: אני מבקשת להצביע.

אני מבקש לטעון טענת נושא חדש.

<ענת מימון: זה צריך ללכת לוועדת הכנסת.

אני יכול להגיד לך באיזה סעיף זה.

<ענת מימון: הוועדה לא יכולה לסיים את הדיון בתיקון עד שלא תהיה הכרעה של ועדת הכנסת בעניין שאלת נושא חדש.

רחל עזריה: תדע לך שבגללך החוק הזה לא בא במושב הזה.

אני מבקש ממך לא להלך עלי אימים.

רחל עזריה: אין בעיה.

רחל עזריה: אני מבינה.

תהיי אמיצה ותגידי שאת מעבירה היום חוק שבניגוד להשקפתך גם כן.

הוא גם בניגוד להשקפתך.

<ענת מימון: כבר לא נמצא הנושא של השבוע ה-15.

רחל עזריה: זה כבר לא נמצא הנושא הזה של השבוע ה-15 שהיא יכולה לחזור.

רחל עזריה: אני מצביעה על הנוסח הקיים.

רגע.

ביקשתי לדעת.

רחל עזריה: אתה לא נותן לי לענות.

לענות?

את הולכת להצבעה.

תסבירי.

קחי אוויר ותסבירי.

רחל עזריה: אני מצביעה על הנוסח כפי שהוקרא הבוקר.

רחל עזריה: אם אתה רוצה לדחות את זה ולקחת את זה על הכתפיים שלך מר יעקב אשר שהחוק הזה לא ייכנס לתוקף ונשים יפסידו במשך מספר חודשים את תקופת הלידה, אתה מוזמן לעשות את זה ברגע זה.

אני רוצה לדעת מה סוכם לגבי הנושא של ה-15 שבועות.

האם היא חוזרת לעבודה?

יכולה לחזור לעבודה?

רחל עזריה: היא לא חוזרת לעבוד.

רחל עזריה: היא יכולה להחליף עם האבא.

רחל עזריה: אני רוצה להעלות את זה להצבעה.

מה זה להתחלף עם האבא?

רחל עזריה: אם הוא רוצה, בשבוע הראשון, אם קשה לה.

רחל עזריה: יחד אתו.

ואם לא?

אם הוא לא יכול?

היא מפסידה את זה.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: אז 15.

רחל עזריה: היא מקבלת 15 שבועות.

היא מקבלת 15 והיא לא חוזרת לעבודה.

זה לא היה הסיכום.

אני טוען טענת נושא חדש על סעיף 2(1)(א)(4).

רחל עזריה: אז אי אפשר להצביע.

אז אי אפשר להצביע.

רחל עזריה: אין טענת נושא חדש.

<ענת מימון: שר האוצר רוצה להגיש הסתייגות?

רחל עזריה: אם הוא ירצה, הוא יגיש הסתייגות.

<ענת מימון: צריך להצביע עליה.

<ענת מימון: אי אפשר להגיש אחר כך הסתייגות.

<יוגב גרדוס: ההסתייגות שלנו אומרת מה שאמרנו קודם, שבמשך 15 חודשים אנחנו נלך במודל הזה, רק שלא מתקנים חוק עבודת נשים אלא נותנים לה לחזור ולא משלמים לה.

<יוגב גרדוס: לאחר 15 החודשים, הצענו שלא ישולמו לה דמי לידה אם היא חוזרת אלא ישולם לה משהו אחר, נאמר מה השם שלו עוד מעט, והוא יהיה בגובה דמי הלידה והיא תוכל לבחור האם לחזור, האם לתת לגבר במקביל.

אם ההסתייגות הזאת תתקבל, אני מבקש נושא חדש.

<ענת מימון: אם ההסתייגות מתקבלת, היא מתקבלת במליאה.

<ענת מימון: תעמידי את ההסתייגות להצבעה בוועדה.

רחל עזריה: מי בעד ההסתייגות?

רחל עזריה: מי נגד?

רחל עזריה: בעד – אין

רחל עזריה: ההסתייגות לא נתקבלה.

<ענת מימון: כדי שזה יעלה למליאה, עד שאני מניחה את זה על שולחן הכנסת, צריך להביא את זה חתום בחתימתו של השר.

דוד ביטן: על מנת לתת להם אפשרות לנסח אני אגיש רביזיה.

<ענת מימון: אני אנסח.

רחל עזריה: אני בעצמי אגיש רביזיה על החוק.

אני הגשתי רביזיה בכל מקרה.

רחל עזריה: אתה רוצה רביזיה על ההסתייגות?

אני ביקשתי רביזיה.

רחל עזריה: תעשה רביזיה על ההסתייגות.

אני שואל שוב גברתי היועצת המשפטית.

אני מוכן להיענות לבקשתה של יושבת הראש ולרדת מהנושא החדש, אם אני יודע שזה נמחק לחלוטין מהפרק.

רחל עזריה: תגיש רביזיה להסתייגות.

אבל זאת מליאה.

זאת הסתייגות במליאה.

<ענת מימון: ככל שהסתייגות עוברת במליאה, ליושבת ראש ועדה יש אפשרות לגשת ולבקש למשוך את החוק לוועדה על מנת להתאים את הנוסח למה שעבר.

היא לא תעשה את זה.

רחל עזריה: מי בעד הצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז-2017 בנוסחו כפי שהוקרא הבוקר בוועדה עם כל השינויים?

רחל עזריה: מי נגד?

רחל עזריה: בעד – פה אחד

רחל עזריה: נמנעים – 1 הצעת חוק שינויים בהסדר תקופת הלידה וההורות (תיקוני חקיקה), התשע"ז-2017, נתקבלה.

רחל עזריה: הצעת החוק התקבלה.

אני נמנע.

דוד ביטן: תנסו לשבת על הנוסח.

<ענת מימון: אני אנסח את מה שאמר יוגב.

לפרוטוקול, אני ביקשתי רביזיה.

רחל עזריה: ואני עושה רביזיה עצמית על החוק כולו.

גם את וגם אני.

כל אחד מהסיבות שלו.

<ענת מימון: חבר הכנסת אשר, אתה הגשת רביזיה?

כן.

<ענת מימון: על מה?

על ההסתייגויות שלי.

רחל עזריה: אני הגשתי רביזיה על כל החוק.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות.

את רוצה לעדכן אותנו מה נגמר עם הפיל שנמצא באמצע החדר?

רחל עזריה: לא נגמר שום דבר.

רחל עזריה: בדיוק מה שהיה.

מה זה אומר?

רחל עזריה: מה שהקראתי.

אם האוצר לא יכניס, לפי מה שהם אומרים, אני נעניתי לבקשתך בהנחה שלא יהיה מצב שיהיה רשות.

לפחות הצהרה שלך שאם זה יהיה כך, תמשכי את זה ונעשה משהו יותר טוב.

אם זה יהיה בצורה הזאת, לדעת כל האנשים שיושבים כאן סביב השולחן חוץ ממשרד האוצר, זאת קטסטרופה.

רחל עזריה: החוק הוצבע.

רחל עזריה: אתה יודע בדיוק על איזה חוק הוצבע.

רחל עזריה: אנחנו מצביעים על הרביזיה.

יכול להיות שכל החוק הזה משתנה בהסתייגות של שר האוצר.

השאלה מה תעשי אם זה יקרה.

עזבי כרגע מבחינת ההצבעה.

רחל עזריה: אנחנו לא בדיון הזה עכשיו.

רחל עזריה: אנחנו עכשיו ברביזיה.

רחל עזריה: אם תרצה, נדבר אחר כך.

<ענת מימון: הרביזיה של חבר הכנסת אשר לגבי ההסתייגויות שלו.

רחל עזריה: מי בעד קבלת הרביזיה של חבר הכנסת אשר לגבי ההסתייגויות שלו?

רחל עזריה: מי נגד?

רחל עזריה: בעד – 1

רחל עזריה: הרביזיה של חבר הכנסת יעקב אשר לא נתקבלה.

רחל עזריה: הרביזיה לא התקבלה.

<ענת מימון: יש רביזיה נוספת שלך לגבי החוק כולו, ההצבעה שהייתה.

רחל עזריה: מי בעד הרביזיה שלי לגבי החוק כולו?

רחל עזריה: מי נגד?

רחל עזריה: בעד – אין

רחל עזריה: נמנעים - 1

רחל עזריה: הרביזיה לא התקבלה.

אני נמנע ואני אומר לפרוטוקול שאם זה יעבור עם של התיקון של האוצר, זה לא חוק של הורות ולידה אלא חוק של מעסיקים בלבד.

חבל שזה יהיה על שמך בספר החוקים של מדינת ישראל.

רחל עזריה: תודה.

רחל עזריה: הישיבה נעולה.