ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 368, 2017-02-20 11:30

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום 20 בפברואר 2017, כ"ד בשבט תשע"ז.

יעקב מרגי: הנושא: חיזוק הכדור

יעקב מרגי: גל בפריפריה וזה מלווה גם באותה תערוכה שאנחנו זוכים בה היום, בחוץ.

יעקב מרגי: יש תערוכה שהבנתי שהיא תערוכה נודדת, שיזם אותה עיסוואי פריג' והוא הביא לנו אותה לכנסת ומחליפה אותו ומייצגת אותו כאן נאמנה חברת הכנסת מיכל רוזין.

יעקב מרגי: אני גם קיבלתי ממנו בקשה אישית לערוך דיון בנושא הזה והנה הגיע הזמן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אז קודם כל אני מודה לך על קיום הדיון ומודה לחברי הכנסת שהגיעו להשתתף ובאמת לכבוד הוא לי שחבר הכנסת עיסוואי פריג' ביקש ממני למלא את מקומו.

מיכל רוזין: הוא נמצא בכפר קאסם, בסיור ממלכתי חשוב של נשיא המדינה ולמיטב ידיעתי גם חבר הכנסת אחמד טיבי איתו.

מיכל רוזין: אני צודקת?

יעקב מרגי: כן, כן.

מיכל רוזין: ולכן עמכם הסליחה שהוא לא הגיע, יוזם הדיון.

מיכל רוזין: קודם כל אני רוצה לציין שוב את התערוכה, תערוכת הכדורגל של שפל, שמתעדת את החברה הישראלית על שלל גווניה דרך תרבות הכדורגל.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר, אני לא מהמעריצות, אבל אני גדלתי עם זוהיר בהלול באוזן.

מיכל רוזין: טיולי שבת היו תמיד שירים ושערים ובמושב האחורי באוטו היינו צריכים לשתוק, כי עכשיו יש שירים ושערים.

מיכל רוזין: אח שלי היה שחקן בנוער ודוד שלי היה שחקן מקצועי, כך שביליתי את השבתות שלי במגרשי כדורגל.

מיכל רוזין: אולי מכאן גם ה - - -

יוסף ג'בארין: הנכונות להציג את הנושא.

מיכל רוזין: לגמרי.

יעקב מרגי: מעבר לנכונות, נעצור פה.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: אבל בהחלט אם יש משהו שמחבר במדינת ישראל, חוץ מחס וחלילה אסונות ומקרים לאומיים וכדומה, זה העניין של הספורט ובעיקר הכדורגל.

מיכל רוזין: זה מחבר בין אנשים, זה מחבר שיח בין יהודים לערבים.

מיכל רוזין: תתפלאו, גם בין גברים לנשים.

מיכל רוזין: כל קבוצות האוכלוסייה, ברגע שמתחילים לדבר על כדורגל, לפעמים אני רואה את זה אפילו בין חברי הכנסת, זה מיד - זה יותר מאשר מילואימניקים שיושבים על הצבא שלהם.

מיכל רוזין: באמת - זה מיד מחבר את האנשים ויוצר אחדות בין אנשים וחיבור.

מיכל רוזין: לכן אין ספק שהדבר חשוב.

מיכל רוזין: בעיקר הדבר חשוב - ואני חושבת שזו הנקודה העיקרית - זה הנושא של בני הנוער.

מיכל רוזין: בני הנוער, הספורט בכלל והכדורגל - אני מקווה שישקיעו בעוד ספורט במדינת ישראל כמו בכדורגל, פשוט גורם לכך שבני הנוער, במקום למצוא את עצמם ברחובות או משועממים, או מול מסכי הטלוויזיה שכל הזמן אנחנו מלינים על כך, מסכי המחשבים, הטאבלטים למיניהם, הם קודם כל עוסקים בפעילות ספורטיבית ודבר שני בפעילות חברתית.

מיכל רוזין: פעילות חברתית בונה.

מיכל רוזין: פעילות חברתית מעצימה.

מיכל רוזין: פעילות חברתית שנותנת להם קודם כל קבוצת שייכות, שזה דבר שכל כך חשוב בילדות ובעיקר בנעורים, קבוצת השייכות הזאת; וחינוך.

מיכל רוזין: חינוך לסדר, למשמעת, להכרה באחר, להתחשבות בקבוצה, לשיתוף פעולה.

מיכל רוזין: באמת, כל כך הרבה יתרונות יש לספורט ואין ספק שהכדורגל מקנה את זה לילדים.

מיכל רוזין: אין ספק שאין מספיק קבוצות כדורגל בישראל.

מיכל רוזין: מספר מועדוני הכדורגל באירופה הוא 2,300 כנגד למשל 7 מיליון תושבים, בישראל 270 כנגד 7 מיליון תושבים.

מיכל רוזין: זה בוודאי שאין מספיק מועדונים.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר שאני מודה, יש לי בעיה עם לוטו, טוטו והימורים ולכן אני לא אצהיר פה שאני חושבת שצריך לגבות יותר כספי הימורים.

מיכל רוזין: אני חושבת שהמדינה כמדינה, ואולי שווה גם, אם יש פה ממשרד התרבות והספורט, לשאול את השאלה הזאת.

מיכל רוזין: האם המדינה משקיעה את אותם משאבים באופן יחסי, כמו שמשקיעות אותן מדינות, כפי שציינתי פה, למשל בהשוואה ל-OECD, כי באמת, כספי ההימורים זה יופי, מפעל הפיס וכדומה, אבל - - -

יעקב מרגי: לידיעה, שבוע שעבר סיימנו לחוקק כאן, לקראת קריאה שנייה ושלישית, את הפיכתו של מכון וינגייט למכון ספורט לאומי עם ייעוד משאבים נוספים של המדינה - - -

מיכל רוזין: יפה.

יעקב מרגי: עם חידוש של כל המקום הזה והעצמתו.

מיכל רוזין: יפה מאד.

מיכל רוזין: אני באמת הייתי רוצה לשמוע האם בחו"ל, ב-OECD למשל מממנים בתקציבים יותר גבוהים את מועדוני הספורט, מועדוני הכדורגל מאשר בישראל, כי אי אפשר רק להסתמך על ההימורים.

מיכל רוזין: בוודאי שזה לא הפתרון.

מיכל רוזין: למדינה יש אחריות.

מיכל רוזין: כפי שהיא מממנת מפעלי תרבות, כך היא צריכה לממן מפעלי ספורט.

מיכל רוזין: נקודה אחרונה לסיום ואני חושבת שזה עלה פה כל כך בולט, הוויכוח או הדיון בין חבר הכנסת סעדי לחברת הכנסת חנין זועבי, זה הנושא המגדרי.

מיכל רוזין: נשים.

מיכל רוזין: אני רוצה שנזכור תמיד, נשים בתחום הספורט מופלות עד מאד.

מיכל רוזין: נשים בתחום הספורט – אני יכולה רק לתת לכם נתון שבכדורסל נשים למשל רק שלוש קבוצות יכולות לעמוד בתקציב המינימום לליגת העל ללא הקצבות הטוטו.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שאין השקעה לא מבחינת תקציבים, לא מבחינת התעניינות תקשורתית וכדומה, בספורט נשים.

מיכל רוזין: כשעלה התקציב, כל פעם שעלה התקציב, אני רוצה להגיד לכם, הייתה יותר התעניינות של הציבור בדבר הזה ולכן זה דבר של ביצה ותרנגולת.

מיכל רוזין: צריך להשקיע בספורט נשים, א' כי זה נכון ו-ב', בסופו של דבר זה יגרום לצפייה מוגברת ולהשתתפות מוגברת גם של נשים בספורט וזה חשוב באותה מידה.

מיכל רוזין: תודה לך על קיום הדיון.

יעקב מרגי: ובאותה הזדמנות לגבי מה שביקשה חברת הכנסת רוזין, הייתי רוצה שתתייחסו גם לסוגיית הפריפריה.

יעקב מרגי: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני יושב הראש, חברי הכנסת.

איתן ברושי: העיסוק בספורט הוא חלק מהדברים המרכזיים שלפי דעתי מוטלים על הוועדה, ועדת חינוך, תרבות וספורט וגם חלק מהנושאים המרכזיים שמעסיקים את השלטון המקומי.

איתן ברושי: כמי שהיה ראש מועצה אזורית וגם שימשתי כמנכ"ל משרד מדע, תרבות וספורט, אני מכיר מצד אחד את החשיבות ומצד שני את מגבלות האמצעים.

איתן ברושי: אני חושב שצריך לומר שהיכולת לענות על הביקושים היא על ידי יצירת אשכולות של יישובים ובזמנו, גם כשפעלתי כך בטוטו וגם במשרדי ממשלה וגם בפיס, אני אומר שאין יכולת לכל יישוב, גם גדולים, והייתי ראש מועצה אזורית שגם היום היא מהגדולות בארץ, אין אפשרות לענות על כל הביקושים.

איתן ברושי: למשל אני זוכר שדיברנו על מגרש כדורגל בהשקעה גדולה, שישרת את שדרות וארבע מועצות אזוריות של עוטף עזה, או שיתוף פעולה של כפר ורדים, משגב וכרמיאל ולא אמנה מפאת קוצר הזמן.

איתן ברושי: אני חושב שצריך לתת עדיפות להקצות למתקני ספורט מרחביים, משום שככל שאתה משקיע יותר במתקנים – ושאלו פה לגבי פרופורציה של אוכלוסייה – מה שבולט בישראל שיש הרבה מאד רשויות.

איתן ברושי: הרבה יותר רשויות מאשר מקובל בעולם, וכתוצאה מזה שכל אחד חושב שהוא צריך לתת את הכל, ודרך אגב, זה לא מעניין את התושבים.

איתן ברושי: התושבים יותר חכמים מראשי רשויות והייתי ראש רשות.

איתן ברושי: הם מבינים את האמירה שאני אומר שבעידן הכפר הגלובאלי אין שום חשיבות לגבול מוניציפאלי.

איתן ברושי: אני חושב שהייתה צריכה להיות מפה ארצית של מתקנים, על מנת לאפשר לכל אחד ואחת ולכל אחד ואחד, ללא הבדל מוצא, מין וכו' וכו', בטח לא לפגוע בפריפריה.

איתן ברושי: לאפשר את ההזדמנות.

איתן ברושי: לעתים גם בנושאים אחרים יש מחיר כספי גבוה, אבל לפעמים זו ההזדמנות היחידה לגלות גם כישרון ויכולת ולא מעט נחשפו להזדמנויות וצמחו להיות מובילים בתחומם והדברים פה בטח מוכרים גם במגזר הערבי וגם במגזר היהודי.

איתן ברושי: אני רוצה כן לומר לך, אדוני יושב הראש, דבר אחד.

איתן ברושי: יושב פה עופר בוסתן שהוא ממונה על הספורט ברשויות.

איתן ברושי: אני חושב שאין מספיק צלילות ובריאות לנושא הפריפריה והמרחק.

איתן ברושי: למשל להיות קבוצת כדורגל או ספורט אחר במקומות רחוקים, יש תקציב ענק שמושקע בהסעות וכדי להגיע לטורניר או לאליפות, יכול להיות שכל הכסף הולך בתקציב הזעום – וזה גם ברשויות חלשות – על היכולת בכלל להגיע לאותו מפגש, לאותה טורניר ולאותה ליגה וכו'.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד משפט אחרון.

איתן ברושי: בתקופה האחרונה נשמעים קולות – אדוני יושב הראש – אני מקווה שלא תכעס עלי – של סגירת הספורט בשבתות.

איתן ברושי: הייתי שותף לדיון שדובר על אפשרות שימי ראשון יהיו כחלק מהפתרון.

איתן ברושי: אני לא רואה שהממשלה מזרזת את סוף השבוע הנוסף ואני מבקש לומר שבמידה וגם תיפגע האפשרות למי שרוצה להשתמש במתקנים ובתחרויות בשבתות, זה יכול לתת מכה קשה בעיקר למקומות הרחוקים.

איתן ברושי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יוסף ג'בארין.

יוסף ג'בארין: אוסאמה היה לפני.

יוסף ג'בארין: אתה רוצה?

יוסף ג'בארין: הוא נותן לי את הכבוד, כחבר ועדת חינוך.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: זו נורמה שצריך לאמץ אותה בכנסת.

מיכל רוזין: - - - אותה, חשבתי שזה היה בגללי, אוסאמה.

חנין זועבי: לא, לא, בגלל יוסף.

דב חנין: אדוני יושב הראש, כיושב ראש ועדת החינוך, אני מציעה שאת הקטע הזה, של חילופי הדברים, תסריט ותקרין את זה לחברי הכנסת – איך מתנהלים בוועדת החינוך ואיך מתנהלים ברשימה המשותפת.

יעקב מרגי: אני אמרתי, נורמה.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יוסף ג'בארין: וזה קורה רק ברשימה המשותפת, ואגב זה שתי מפלגות בתוך הרשימה המשותפת.

יעקב מרגי: יש פתגם במרוקאית שאומר נימוס שלא עולה כסף, תרבה ממנו.

יעקב מרגי: בבקשה.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אחרי התודה לחברי, סעדי, האמת היא שהחוויה היותר קרובה שלי מהכדורגל בפריפריה זה בעיר שלי, אום אל פאחם.

יוסף ג'בארין: אני יכול להציג אותה - - -

זוהיר בהלול: יש לו זכות דיבור אחרי שליברמן אמר שאום אל פאחם הולכת למדינת פלסטין?

יוסף ג'בארין: אני מקווה שזה לא - --

יעקב מרגי: אתה יודע, אחמד טיבי לא פה.

יעקב מרגי: אתה יודע למה בלשון אין עצם?

יעקב מרגי: אפשר לדבר, זה לא כואב.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

יוסף ג'בארין: לא, טיבי אמר שאם תהיה מדינה אחת, אז הוא יתמודד על - - -

יעקב מרגי: לא, אני אומר לך הוא רופא, אני הלכתי על הצד הרפואי.

יעקב מרגי: עזוב את הנושא המדיני.

יוסף ג'בארין: כן, אבל אם יספחו את אום אל פאחם, אני גם אולי יכול להתמודד בכל זאת בפלסטין.

יוסף ג'בארין: בכל מקרה, החוויה שאני אדבר עליה היא לדעתי בהחלט נכונה לכל היישובים שאני מכיר בפריפריה, אגב ערבים ויהודים ככלל.

יוסף ג'בארין: חוויה ראשונה בבחינת הקהל.

יוסף ג'בארין: כבוד יושב הראש, כשאני מגיע למשחק כדורגל ליגה ב' ואני רואה 5,000 אוהדים שם, זה פשוט משהו כל כך מהמם, מרגש, ואתה שואל את עצמך איפה ההשקעות בפוטנציאל הזה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאולי הקהל באום אל פאחם – מישהו מכיר?

יוסף ג'בארין: היה באום אל פאחם?

יוסף ג'בארין: הקהל באום אל פאחם הוא אולי השני, השלישי בגודלו, או שאני מגזים?

קריאה: יש המון.

יוסף ג'בארין: הוא באמת אחד הגדולים.

זוהיר בהלול: בעשירייה הראשונה.

יוסף ג'בארין: בעשירייה הראשונה זה בטוח, וזה מדגיש עד כמה הנושא הזה קרוב לליבם של הצעירים, מצד אחד.

יוסף ג'בארין: מצד שני, אנשים אומרים לנו שזו הכתובת החברתית גם של האנשים.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת האלטרנטיבה להתעסקות בכדורגל תהיה אלימות ופשע וכל מיני הידרדרויות שאתם בטח מכירים אותם.

יוסף ג'בארין: ולכן בשביל אלפי הצעירים הללו, כדורגל זה לא רק עניין של זהות פנאי, זה אולי חלק מהחוויה היומיומית שלהם ולכן גם ההשקעה צריכה להיות מותאמת לחשיבות שאנשים מייחסים לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: זה לגבי הקהל.

יוסף ג'בארין: חוויה שנייה הייתה לי באמת כואבת, כאשר הוזמנתי על ידי מועדוני בתי הספר של הילדים, של הנערים, לבקר במגרש האימונים, שזה המגרש הישן.

יוסף ג'בארין: אתם מכירים את המגרש הישן באום אל פאחם?

זוהיר בהלול: אני מכיר.

יוסף ג'בארין: בשכונת מעג'די.

<חיים טרסוב: מה, על ההר למעלה?

יוסף ג'בארין: לא, זה כבר החדש.

יוסף ג'בארין: אני נכנס לשם ואני פשוט בשוק.

יוסף ג'בארין: מאות, אני לא מגזים, מאות ילדים רצים כל אחד על איזו שהיא פיסה של כמה מטרים וכמה מטרים לשחק.

יוסף ג'בארין: ולפעמים הם רבים ומתערבבים להם וכדומה, והיום אלה משחקים ואלה לא יכולים לשחק.

יוסף ג'בארין: ואני שואל את עצמי למה הגענו למצב הזה?

יוסף ג'בארין: אני אגיד לכם את האמת, אני עדיין לא חקרתי איפה הבעיה.

יוסף ג'בארין: הבעיה היא ברשות המקומית, אצלכם?

יוסף ג'בארין: אבל מה שהיה לי בטוח, שצריך להשקיע שם.

יוסף ג'בארין: ראוי להשקיע שם.

יוסף ג'בארין: פשוט אם הילדים האלה לא יהיו שם, כולם יודעים איפה הם יהיו.

יוסף ג'בארין: פשוט היה מזעזע לראות את התמונה הזו.

יוסף ג'בארין: הם הזמינו אותי מתוך תקווה שאולי חבר כנסת יוכל לעשות משהו כדי לשנות מתמונת המצב הזאת.

יוסף ג'בארין: אז אני אשמח אם תוכלו להתייחס אולי ספציפית וגם בכלל מה ניתן לעשות כדי לקדם את הנושאים האלה.

יוסף ג'בארין: אני אסיים עם זה שאני מדגיש את דבריו של חברי, ברושי, לגבי פריפריה צריכה הסעות.

יוסף ג'בארין: פריפריה זה יישובים במעמד סוציו אקונומי נמוך ולכן צריך אולי גם תמיכה מיוחדת.

יוסף ג'בארין: פריפריה לא מגלגלת את אותן הכנסות שקיימות בליגות העל, כי בדרך כלל בפריפריה הם יותר בליגות החתונות.

יוסף ג'בארין: כל זה מצריך התייחסות מיוחדת ואני לא בטוח שהיא קיימת.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יעקב מרגי: זוהיר.

זוהיר בהלול: טוב, גם אני אוסיף תודה רבה למיכל על הסקירה המקיפה, באמת הייתה סקירה מקיפה.

זוהיר בהלול: ייצגת את עיסאווי בכבוד רב.

מיכל רוזין: אני מבקשת לדווח.

זוהיר בהלול: אני אדווח.

<קריאה: כבר דווח.

יעקב מרגי: האוקטבות חסרות לנו, אבל היא עשתה את זה.

זוהיר בהלול: אדוני יושב הראש, אינני יודע מי מנציגי הממשלה נמצאים כאן, כי ההתאחדות לכדורגל ו - - -

יעקב מרגי: אתה יודע, היה אמור להיות הבוקר דיון על הבקרה התקציבית בסוגיה של הפועל תל אביב.

זוהיר בהלול: כן.

זוהיר בהלול: למה זה בוטל?

יעקב מרגי: כי היו להם אילוצים, ביקשו יפה, אז דחינו.

יעקב מרגי: זה לא בוטל.

יעקב מרגי: דחינו.

יעקב מרגי: נקבע מועד.

זוהיר בהלול: אוקיי.

זוהיר בהלול: אני חושב שבעיית הבעיות נעוצה וטמונה בעצם במשרדי הממשלה.

זוהיר בהלול: האם משרד האוצר למשל מוכן להקצות יותר תקציבים לפעילות הספורט בעיקר בפריפריה?

זוהיר בהלול: הפריפריה משוועת לפעילות ספורט, אבל מה שאנחנו מקבלים במציאות היומיומית: היעלמותן של אגודות.

זוהיר בהלול: אני למשל יכול להעיד שבאזור שבו אני מתגורר – עכו – לא מעט קבוצות כדורגל נעלמו.

זוהיר בהלול: כפר יסיף הייתה קבוצת כדורגל ונעלמה.

זוהיר בהלול: אבו סנאן הייתה קבוצת כדורגל ונעלמה.

<קריאה: למה?

זוהיר בהלול: כי אין מספיק משאבים.

יעקב מרגי: אני לא מבין גדול, אתה אילן גבוה להיתלות בו.

יעקב מרגי: אני שואל, השאלה אם זה לא מרגע שהפכנו את הליגות ליותר מקצועניות, החלשות כספית לא יכולות לשרוד.

יעקב מרגי: זו ההערכה שלי.

זוהיר בהלול: כן, אבל לא הייתי מכנה קבוצות בליגות הנמוכות קבוצות מקצועניות או מקצועיות, מכיוון שמדובר בגילדה חובבנית, שבה בעצם אמורים לא לקבל תמורה.

זוהיר בהלול: על כל פנים רק כמה דברים להדגיש, בעקבות דבריה של הגברת רוזין, שגם זה מחזק את החיים המשותפים.

זוהיר בהלול: אם בפריפריה אנחנו משריינים פעילות ספורט אמיתית, אנחנו יכולים עוד יותר לחזק.

יעקב מרגי: בוודאי.

זוהיר בהלול: כי בסך הכל, אם יש חיים משותפים במדינה, זה יכול להתקיים רק בספורט.

זוהיר בהלול: אין כמעט מישור חיים אחר שיש בו, כמו בספורט, מישורי חיים משותפים, למרות העובדה שלפעמים קו התפר, שמחבר בין ספורט ובין לאומיות, הוא לפעמים קו תפר מאד מסוכן, אבל אפשר לאזרח גם את קו התפר הזה ולהפוך אותו למשהו ספורטיבי ותרבותי.

זוהיר בהלול: אני מתנגד ל - - -

יוסף ג'בארין: חברי בהלול, זה המקום היחידי שאתה יכול לראות שאוהדים ערבים נושאים על הכתפיים שחקן ערבי ולא - - -

<קריאה: שחקן יהודי.

יוסף ג'בארין: זה המקום היחידי בארץ שאפשר לראות.

יעקב מרגי: בואו ניקח את האליפות הקודמת, שתושבי המגזר הבדואי באו לעודד ואפילו שחקני סכנין שמחו על הניצחון של באר שבע.

יוסף ג'בארין: נכון.

יוסף ג'בארין: כולנו שמחנו.

איתן ברושי: הספורט חוצה גבולות, מה.

זוהיר בהלול: לשם שינוי, איתן ברושי, אני לא מסכים איתך על מה שאתה אמרת.

זוהיר בהלול: מתקנים מרחביים אזוריים, אני חושב שזה לא יפתור את הבעיה.

זוהיר בהלול: אגב, זה ינציח את העניין.

זוהיר בהלול: אני חושב שבכל יישוב, כמו שהוא מקבל חשמל, כמו שהוא מקבל מים, הוא צריך לקבל מתקני ספורט.

יעקב מרגי: אין ספק.

זוהיר בהלול: מה זאת אומרת מרחביים?

יעקב מרגי: אני חושב שהוא כיוון לרמות אולימפיות.

איתן ברושי: למשל במגרשי הטניס בעכו הייתי שותף במיקום שלהם ובתקציב שלהם.

איתן ברושי: אי אפשר להקים מתקן כזה בכל מקום, כמו שבעכו הקימו.

איתן ברושי: יש הבדל בין מגרש משולב ובין מתקן כזה, של אצטדיון, כמו הטניס למשל.

זוהיר בהלול: אבל מה שמדאיג אותי בנושא זה שאתה יודע, אם אתה מדבר על טניס, אפרופו טניס - - -

איתן ברושי: כדוגמא.

זוהיר בהלול: כן, כדוגמא, טניס עולה כסף.

זוהיר בהלול: זה חינוך אפור.

זוהיר בהלול: זה ספורט אפור.

זוהיר בהלול: אני לא בעד ספורט אפור.

זוהיר בהלול: אני רוצה שגם עני שיד משפחתו אינה משגת, שיוכל להגיע גם לשיעור טניס וגם לשיעור כדורסל וגם לפעילות זו או אחרת.

זוהיר בהלול: לכן אני פונה אליכם ואני אומר כך: לא יכול להיות שנחלתו של הספורט תהיה לעשיר.

זוהיר בהלול: לא יכול להיות שהספורט יהיה נחלתו של המרכז ולא יכול להיות שהספורט לא יהיה נחלתה של הפריפריה.

זוהיר בהלול: הפריפריה – שם תקוע העוני, שם מצויה האלימות ושם אנחנו יכולים לשקם את ההריסות, בעיקר, אדוני יושב הראש, באמצעות הספורט.

זוהיר בהלול: ואם לא עושים זאת, ואם לא הופכים את המדינה שלנו למדינה בעלת גוון של תרבות ספורט, אנחנו לעולם לא נוכל להתמודד כיאות עם כל הבעיות האקוטיות, החברתיות וגם הלאומיות שיש לנו.

זוהיר בהלול: אם האוהדים של בני סכנין, ויופי אמר ד"ר ג'בארין, נשאו על כתפיהם את עידן שמש, שאף אחד אגב לא הכיר אותו לפני כמה זמן, אבל הוא כבש שישה שערים ברציפות אני חושב, אם אני לא טועה.

זוהיר בהלול: אם לוקחים אותו על הכתפיים, יהודי שבא מהמרכז, שאולי מעולם לא פגש ערבים וערבים נושאים אותו על כתפיים.

זוהיר בהלול: אתם לא מבינים, אתם מבינים טוב מאד - - -

מיכל רוזין: הציבור.

זוהיר בהלול: אבל אנחנו לא יכולים להבין איזה ערך אנחנו יכולים להפיק באמצעות הספורט.

זוהיר בהלול: לכן אני חושב שזה דיון מרתק, זה דיון מעניין והלוואי שנוכל ליישם את הדברים האלה ולבזר את הספורט בכל רחבי המדינה.

יעקב מרגי: ועכשיו חנין, יש לך הזדמנות לענות לאוסאמה סעדי.

חנין זועבי: אוקיי, נכון.

חנין זועבי: קודם כל אני אסכים עם אוסאמה, אחר כך אענה.

יעקב מרגי: בבקשה.

זוהיר בהלול: חנין?

חנין זועבי: לגבי הוויכוח הקודם.

חנין זועבי: הוא אמר לי מה לך ולספורט.

זוהיר בהלול: בדיוק, את אז לא מסכימה איתו.

חנין זועבי: אני מסכימה, אני לא אוהבת כל כך ספורט.

יעקב מרגי: יש לה ספורט אחר.

חנין זועבי: אבל אני פה בוועדת החינוך ואנחנו בדיון על הערך החינוכי, התרבותי של הפעילות הזאת ואני חושבת שאולי זה התחום שבהשקעה יחסית קטנה, יש תפוקה שהיא מאד מאד גדולה.

חנין זועבי: וכאשר אנחנו מדברים על מתקני ספורט ביישובים, אתה מדבר לפעמים על להציל.

חנין זועבי: הצלת חיים של הנוער מאלימות.

חנין זועבי: אתה מדבר על תרבות פנאי כשאתה נותן אלטרנטיבה לנוער לא ללכת אחרי בתי הספר, לא ללכת אפילו לסמים, לא ללכת לאלימות, לא ללכת לכל מיני פעילות הרסנית – גם להם בצורה אינדיבידואלית וגם לחברה ואתה מציל אותם.

חנין זועבי: בעיני ספורט זה הצלה.

חנין זועבי: לחיים ביישובים שאין להם אלטרנטיבות של תיאטרון וקולנוע ודברים שצריכים להשקיע בהם הרבה דברים שקשורים לפעילות של תרבות, אז מתקני הספורט משחקים תפקיד חשוב מאד.

חנין זועבי: חשוב אפילו יותר מאשר יישובים שיש להם אלטרנטיבות של פעילות תרבותית אחרת.

חנין זועבי: למרות שאני לא מבינה בספורט, אני מבינה בנוער של נצרת ואיפה הם הולכים בנצרת ו-פיל ראני פיל משהאד.

חנין זועבי: אני יודעת שבכל האזור של נצרת יש בנצרת פעילות, אצטדיון אחד לכדורגל.

חנין זועבי: הנוער בראני צריך ללכת לנצרת עילית, מכפר קנא צריך ללכת לנצרת עילית ולשכור את האצטדיון הזה.

זוהיר בהלול: שאגב, זו תעודת עניות שבנצרת, בירת האוכלוסייה הערבית, אין.

זוהיר בהלול: אין אצטדיון.

חנין זועבי: כן, 80,000.

אוסאמה סעדי: זה נקרא אצטדיון עילוט.

חנין זועבי: כן, זה בעילוט.

חנין זועבי: אבל כן בנצרת יש המון ותמיד יש יותר מאחד, אני חושבת עשרות ולכן נצרת עילית לבדקה יכולה לקלוט את הנוער של כל האזור הערבי מסביב לנצרת.

חנין זועבי: נצרת עילית, היישוב היהודי שם, שנבנה על אדמות של נצרת – זו סוגיה אחרת – הוא יכול לקלוט את הנוער כולו.

חנין זועבי: כן, זו עובדה לא רק היסטורית.

חנין זועבי: אנחנו חיים בזה - - - לכן אני חושבת שקודם כל זה מאד חושב שאנחנו מעלים את זה, אבל אנחנו צריכים גם תוצאות והמלצות מאד קונקרטיות ואין שקיפות בנתונים.

חנין זועבי: אם אני הייתי רוצה להכין חומר לדיון הזה, כמה מושקע ביישובים הערבים וכמה מושקע ביישובים היהודים, כמה בנצרת לעומת נצרת עילית, אני לא יכולה.

חנין זועבי: אני לא יכולה לגשת לנתונים האלה.

חנין זועבי: נכון, אולי יש גם את ההקצאה של הרשויות המקומיות, אבל אי אפשר לדבר על אלימות.

חנין זועבי: זו בעיה וסוגיה של אלימות ושל הנוער ועתידם של הנוער.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי.

חנין זועבי: ואני מצטערת שאני צריכה ללכת לדיון אחר, אבל אני אעקוב אחרי ההמלצות.

יעקב מרגי: אנחנו מודים לך.

חנין זועבי: אבל אחרי שאני אקשיב לאוסאמה.

אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, חברי חברי הכנסת, זה התור שלי עכשיו?

יעקב מרגי: אחרי שדחינו אותך ארבע פעמים.

אוסאמה סעדי: אני קודם כל בא לישיבה הזאת על תקן של חובב כדורגל מושבע.

אוסאמה סעדי: באמת, אולי אני צריך להתרפא מזה.

אוסאמה סעדי: וואלה, אני לא מצליח.

מיכל רוזין: אתה שחקן?

אוסאמה סעדי: אני גם משחק, אבל לא מקצועי.

אוסאמה סעדי: יש לנו קבוצה של כ-20 איש, מאז שהיינו באוניברסיטה העברית.

אוסאמה סעדי: אנחנו משחקים עד עכשיו.

אוסאמה סעדי: זה כמו רכבת – עולים, יורדים, עולים, יורדים, אבל הקבוצה קיימת.

זוהיר בהלול: כל השערים העצמיים שיש.

אוסאמה סעדי: לא, אני דווקא חלוץ, אל תדאג.

אוסאמה סעדי: אני באמת מברך על הדיון הזה שהוא דיון חשוב, אבל אני לא הייתי מגדיר את זה רק כדורגל בפריפריה.

אוסאמה סעדי: ספורט בפריפריה.

יעקב מרגי: כיבדנו את רצונו של עיסוואי.

יעקב מרגי: הוא התמקד בכדורגל.

אוסאמה סעדי: כן, אבל מרוב שאנחנו רק מתמקדים ומתרכזים בנושא הזה של הכדורגל, אנחנו מזניחים עוד הרבה ענפים.

אוסאמה סעדי: ואני היום למשל, בעיר שלי עראבה, יש לא רק כדורגל.

אוסאמה סעדי: פעם היינו בליגה לאומית, עכשיו בקושי בליגה ב', אבל אין לנו אצטדיון.

אוסאמה סעדי: עיר של 25,000 תושבים - - -

<קריאה: עדיין?

אוסאמה סעדי: עדיין אין.

אוסאמה סעדי: היה, נהרס, עכשיו מנסים.

אוסאמה סעדי: יש מכרז, מנסים עכשיו לבנות את זה.

אוסאמה סעדי: הצלחנו לגייס תקציבים.

אוסאמה סעדי: מתחילים לבנות את זה.

אוסאמה סעדי: אבל זה סימן שקבוצה שהיו לה אלפים אוהדים, היום בקושי מאד מגיעים, אבל לפחות יש היום עוד הרבה ענפים, במיוחד היום למשל כל הגיל של הצעירות.

אוסאמה סעדי: דיברתם על פמיניזם.

אוסאמה סעדי: אני האחרון ש- יש לנו דווקא קבוצת כדורסל, כדורעף, מתעמלות, רצות שאפילו זוכות באליפות.

אוסאמה סעדי: יש אתלטיקה קלה.

אוסאמה סעדי: ולכן מה שחשוב באמת, ואנחנו מדברים פה על כך שיש לשלב זאת נגד האלימות שגואה ופושה במגזר.

אוסאמה סעדי: רק 10 אנשים בתוך פחות מחודש ומשהו, נרצחו במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: עשרה.

חנין זועבי: כולם צעירים.

אוסאמה סעדי: כולם צעירים.

אוסאמה סעדי: תשעה מהם בירי.

אוסאמה סעדי: זה מדהים.

אוסאמה סעדי: ולכן אם אנחנו לא נשלב את הצעירים ואת הצעירות בפעילות ספורט מכל הסוגים, לא רק כדורגל, ובאמת הצעירים שהולכים ורואים את המשחקים ומעודדים ורוח ספורטיבית ודו קיום.

אוסאמה סעדי: אני מלווה את הקבוצה של סכנין בכל המגרשים, גם בית וגם חוץ ורואים באמת את האלפים שמעודדים את הקבוצה.

אוסאמה סעדי: זה המודל שצריך לעמוד נגד עינינו.

יעקב מרגי: אני סתם מכניס משפט.

יעקב מרגי: אני מכיר את הפועל באר שבע ואני לא האמנתי - - -

אוסאמה סעדי: יש לכם שלושה שחקנים ערבים, מהמובילים.

יעקב מרגי: נגעתם בקטע הזה של החיבור.

יעקב מרגי: אין ספק.

יעקב מרגי: רואים את ההרמוניה.

יעקב מרגי: כמועדון, מה זה עשה לאוכלוסייה?

יעקב מרגי: מה זה עשה לשעות הפנאי?

יעקב מרגי: להוויה, לחיבור בין האנשים?

יעקב מרגי: מי שמכיר וקרוב לזה רואה שזה יכול להפוך את העיר.

אוסאמה סעדי: כל שבת 15,000.

אוסאמה סעדי: כמה?

יעקב מרגי: יכול להפוך את העיר.

יעקב מרגי: יכול לחבר את העיר ואין אלימות והלוואי וזה יימשך ככה, שלא ייכנסו לזה.

יעקב מרגי: אבל אתה רואה שיש לזה פוטנציאל אדיר, אם מוצאים - - -

מיכל רוזין: ואיזו גאווה זה הביא לבאר שבע.

מיכל רוזין: באמת.

מיכל רוזין: מעולם לא שמעתי כל כך הרבה באר שבעיים מתבטאים בכזאת גאווה על העיר שלהם סביב האליפות, כי יש לזה משמעות.

מיכל רוזין: ניצחון כזה - - -

יעקב מרגי: מי שעוקב רואה באמת.

מיכל רוזין: בדיוק.

יעקב מרגי: בתור ילד אני זוכר את ההוויה באצטדיון.

יעקב מרגי: זה לא מה שקורה היום.

יעקב מרגי: היום אתה הולך, אתה רואה משפחות עם ילדים, מעיזים.

יעקב מרגי: היית הולך למשחק, ההורים שלך היו מזהירים אותך שלא תחזור חצי בן אדם.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: זה חייב להפוך להיות למשפחות, נכון.

יעקב מרגי: היום אתה רואה משפחות הולכות עם ילדים בני 4, 5 ו-7 וזה חבל.

יעקב מרגי: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני יושב הראש.

דב חנין: רק בהמשך ישיר לדבריך, אני רק רוצה לומר למען הפרוטוקול שאני - - -

מיכל רוזין: מעולם לא שיחקתי כדורגל.

דב חנין: לא.

דב חנין: שיחקתי הרבה כדורגל, אבל אני רוצה, אדוני יושב הראש, בהמשך לדבריך, פשוט לומר שאני מאחל להפועל באר שבע גם זכייה באליפות המדינה, בוודאי מול מכבי תל אביב.

יעקב מרגי: תודה.

דב חנין: כולנו הפועל באר שבע.

אוסאמה סעדי: אתה נגד היועץ המשפטי לממשלה.

דב חנין: כן.

דב חנין: אדוני יושב הראש, אני רוצה להעיר שתי הערות.

דב חנין: הערה ראשונה היא ההערה הביקורתית.

דב חנין: אנחנו רואים פה בחוץ את התערוכה המרשימה על כדורגל בפריפריה ורואים שם הרבה דברים יפים, אבל גם רואים דברים של הזנחה דרמטית בתשתיות.

דב חנין: אתה רואה אנשים שבעצם באים להנות ולראות משחקי כדורגל, אבל הם עושים את זה בתנאים בלתי אפשריים.

דב חנין: אז הרבה הערכה לתערוכה הזו, אבל התערוכה הזו, אדוני יושב הראש, היא בעצם נקודת מוצא לתכנית עבודה שלנו כדי לשנות את המצב בפריפריה.

דב חנין: ביישובים ערבים יש הרבה מאד מקומות שבהם המגרשים אינם מאושרים לשימוש.

דב חנין: יש כבר מגרש קיים.

דב חנין: לא מאושר לשימוש.

דב חנין: אין תנאי בטיחות, אי אפשר לנהל שם משחקי כדורגל.

זוהיר בהלול: המשטרה פוסלת אותם.

דב חנין: כן, זה מצב אבסורדי לחלוטין.

דב חנין: אבל כדי לא לסיים בטון הביקורתי, אני רוצה גם לשתף משהו חיובי.

דב חנין: כדורגל הוא גם זירה של התמודדות על ערכים וישנה היום יוזמה בינלאומית מאד מאד מרשימה, שנקראת בשם אלרטה, שזה רשת של קבוצות אוהדים נגד גזענות.

דב חנין: ובארץ יש שתי קבוצות אוהדים ששייכות לרשת הזו.

דב חנין: גם בני סכנין וגם הפועל תל אביב שייכות לרשת הזאת של אלרטה.

דב חנין: עד כמה שאני יודע, בקיץ הקרוב מתוכנן טורניר שיגיעו שחקנים מכל קבוצות האוהדים האלה לארץ, לטורניר כדורגל שיתנהל גם בתל אביב וגם בסכנין, בשיתוף פעולה עם שתי הקבוצות.

דב חנין: ואני אומר – תראו איזה דברים יפים, איזה יוזמות יפות צומחות מהשטח.

זוהיר בהלול: קבוצות האוהדים האמיתיות זה קטמון ונורדיה.

דב חנין: קטמון ונורדיה הן קבוצות מרשימות ביותר וגם הפועל אוסישקין בכדורסל, אבל אני מדבר על קבוצות אוהדים שהן קבוצות אוהדים של קבוצות מובילות.

דב חנין: היוזמה הזאת איננה של קבוצות הכדורגל, של בני סכנין והפועל תל אביב, אלא של קבוצות האוהדים עצמן, התארגנות מאד יפה, מאד מבורכת.

דב חנין: אני חושב שצריך לברך על כך.

יעקב מרגי: שפל – תציגו לנו על מה התערוכה הזו מדברת.

יעקב מרגי: למה שפל?

מיכל רוזין: איך זה צמח.

יעקב מרגי: למה זה נקרא שפל, איפה זה נולד, לאן זה הולך.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: מי הדובר.

<גד סלנר: אז קודם כל כמה מילים על הפרויקט.

יעקב מרגי: מי הדובר?

<גד סלנר: גד.

יעקב מרגי: אתה אומר כאילו זה מובן מאליו.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

זוהיר בהלול: היחיד שהזכיר את סכנין ואום אל פאחם.

<גד סלנר: נעים מאד, שמי גד סלנר.

<גד סלנר: נמצאים גם דורון שהינו וודים טרסוב.

יוסף ג'בארין: מה עם אום אל פאחם, לא הבנתי?

<דורון שהינו: הפרויקט צמח מאום אל פאחם.

<דורון שהינו: הפרויקט הראשון שלנו היה באום אל פאחם.

<גד סלנר: הוא התחיל באום אל פאחם.

<גד סלנר: אז כמה מילים קודם על הפרויקט.

<גד סלנר: הפרויקט הוא פרויקט המתעד את החברה הישראלית דרך תרבות כדורגל השוליים, האלטרנטיבי.

<גד סלנר: הוא כולל בעיקר תערוכת צילום ומגזין דוקומנטרי שמסתובב בעיקר בעולם.

<גד סלנר: הוא הוצג בסיוע שגרירויות ישראל באנגליה פעמיים, בגרמניה, בהולנד וגם בארץ.

<גד סלנר: כלומר, הצגנו לאחרונה בבאר שבע.

<גד סלנר: הקמנו מוזיאון למועדוני הכדורגל ברהט, בהתנדבות.

<גד סלנר: הפרויקט התחיל בעצם כסוג של דרך שלנו לחוות את הכדורגל בארץ, כזה שאנשים בדרך לא חווים ולחוות את המקומות בארץ שאנשים לא מגיעים אליהם בדרך כלל.

<גד סלנר: אז התחלנו באום אל פאחם ומשם בעצם חווינו את הכדורגל, כמו שחבר הכנסת ציין מקודם, על כל אלפי האוהדים ובעצם למדנו תרבות חדשה שלא ידענו שקיימת בארץ ויש תרבות.

<גד סלנר: כלומר יש תרבות כדורגל, פשוט בדרך כלל לא מאירים אותה, לא מאירים עליה.

<גד סלנר: משם נסענו לדימונה והיינו בעפולה ובמג'דל כרום ובכל מיני מקומות ברחבי הארץ, שבדרך כלל אנשים לא עוצרים או לא מתעניינים בהם וגילינו שם עולם שלם של כדורגל ושל תרבות כדורגל ושל אוהדים.

יעקב מרגי: אני סובר שעל כל אוהד שנמצא באצטדיון, יש לפחות אחד שצופה בבית.

יעקב מרגי: אז צריך להכפיל, אם לא יותר.

<גד סלנר: בהחלט.

יעקב מרגי: ואוהב ומכור.

<גד סלנר: יש לא מעט אנשים ש - - -

זוהיר בהלול: יותר - - -

יעקב מרגי: כן, כן, אני אומר בצניעות ובזהירות.

מיכל רוזין: יש הרבה שהיו רוצים לבוא, אבל האווירה וזה - - -

יעקב מרגי: אם ניקח דוגמא שוב את באר שבע, וסליחה שהפסקתי אותך, בנו אותו, חשבו שבנו אצטדיון.

זוהיר בהלול: עכשיו הוא לא מכיל.

יעקב מרגי: אני יודע על כמות של עוד איזה 40% שהיו מוכנים לרכוש מנויים, אם היה אפשר.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

<גד סלנר: גילינו באמת שהליגות הנמוכות בארץ, למרות שהן לא מקצועיות, אולי דווקא בגלל שהן לא מקצועיות, מושכות המון המו קהל.

<גד סלנר: כמו שציינתי מקודם יש תרבות כדורגל ובעולם מסתכלים על ורואים את התערוכה ומגלים בעצם ישראל – כלומר כמו שהיא.

<גד סלנר: אנחנו לא מנסים לייפות את המציאות, אנחנו רק מציגים אותה ואנשים מעוניינים לראות את ישראל, לאו דווקא דרך הסכסוך, אלא דרך דבר שהוא כמו כדורגל.

יעקב מרגי: אבל בסוף מה המטרה?

יעקב מרגי: לאן אתם שואפים?

<דורון שהינו: המטרה היא - - -

יעקב מרגי: מי הדובר?

<דורון שהינו: דורון שהינו.

<דורון שהינו: אנחנו רוצים להוציא אנשים מהבית.

<דורון שהינו: שאנשים יסיעו ביום שישי לירוחם ולזאלפה ולכל מקום ופשוט ילכו לראות את הכדורגל האמיתי, שכולנו מתגעגעים אליו.

<דורון שהינו: כדורגל שאפשר לפצח בו גרעינים ופשוט להנות.

זוהיר בהלול: זו תערוכה ניידת?

<דורון שהינו: כן.

<גד סלנר: התערוכה היא ניידת ברחבי העולם וגם בארץ אנחנו מניידים אותה.

<ודים טרסוב: חשוב להגיד שאני מסכים גם עם כל מה שאמרו בצד הזה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

<ודים טרסוב: כן, כל חברי הכנסת, לגבי התקציבים והאהבה.

<ודים טרסוב: דיברו הרבה גם על המגזר הערבי.

<ודים טרסוב: אנחנו היינו גם שם וגם בדימונה וירוחם.

<ודים טרסוב: אנשים ביום שישי, דימונה, איפה זה נמצא?

<ודים טרסוב: קשה לצאת משם.

<ודים טרסוב: קשה לצאת משם ביום שישי, זה לא כל כך קל לנסוע לבאר שבע.

<ודים טרסוב: אז אנשים כן רוצים להגיע ואנחנו היינו לצורך העניין בדימונה לפני שיפוץ המגרש ואחרי שיפוץ המגרש.

<ודים טרסוב: אז לפני 4 שנים היו שם 30 אנשים ובפעם האחרונה היו שם 700 אנשים.

<ודים טרסוב: אנחנו ראינו את זה ואנשים כן רוצים להגיע.

<ודים טרסוב: אנשים רוצים לצאת, לראות ולהנות מהכדורגל וזה באמת מחבר אותם למקום שלהם ולעיר שלהם ולכל הערכים.

<ודים טרסוב: בבאר שבע זה משהו גדול.

<ודים טרסוב: זה שחקנים מקצוענים, אבל בדימונה זה לא, זה ליגה ב'.

<ודים טרסוב: וכשאתה שואל מישהו שגר עכשיו בתל אביב – אתה מדימונה, אז הוא מזלזל כזה, כן, אני מדימונה, כן, אבל אין מה לעשות בדימונה.

<ודים טרסוב: אם בדימונה היה משהו שהוא כמו כדורגל, לא משנה, ספורט, משהו שהוא כמו ראשון - - -

יעקב מרגי: ענף מוביל.

<ודים טרסוב: בראשון יש לנו כדוריד ברמה לאומית.

<ודים טרסוב: למה יש שם ולמה אין בדימונה?

<ודים טרסוב: השקעה גדולה בחוג כדורגל או טניס או לא משנה מה.

<ודים טרסוב: ואז כולם יודעים, וואלה, דימונה זה לא חור, סליחה, זה משהו, זה מרכז למשהו, לכדורגל.

<ודים טרסוב: יצא משם יוסי בניון, אז כאילו זה לא מייצג.

<גד סלנר: חשוב להגיד שזאת ישראל, כלומר, מקודם הוא ציין שהוא הגיע מעראבה.

<גד סלנר: אני עכשיו אומר בוא הנה, לא היינו אף פעם בעראבה, בואו ניסע לעראבה.

<גד סלנר: ככה זה הולך בערך ואנחנו מכירים ככה את הארץ וזה פשוט כייף.

אוסאמה סעדי: הייתם בעראבה?

<גד סלנר: לא.

יעקב מרגי: הוא אומר.

יעקב מרגי: אם הייתה הצלחה בעראבה, אז היה.

מיכל רוזין: כך היו מכירים.

יעקב מרגי: באמצעות הספורט אתה יכול לראות עוד פן אחד של הכרה.

זוהיר בהלול: אתה יכול להפוך את החיים.

<גד סלנר: נכון, כן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד התרבות, תראה כמה עינינו נשואות אליכם והציפיות הן גדולות.

מסעוד גנאים: כמה הם תומכים בכדורגל.

מיכל רוזין: אולי רק צריך להגיד שהשרה מירי רגב השיקה באירוע חגיגי תכנית.

מיכל רוזין: היא טענה שיוקמו 262 אולמות וכ-74 מגרשי כדורגל ברחבי הארץ על חשבון המדינה והטוטו, ללא השתתפות בעלויות מצד הרשויות המבוססות פחות.

מיכל רוזין: אז נשמח לשמוע האם אכן מתכוונים ליישם זאת.

יעקב מרגי: בואו נשמע.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

<עופר בוסתן: שמי עופר בוסתן, אני סגן ראש מינהל הספורט, ממונה על הספורט ברשויות המקומיות.

<עופר בוסתן: ראשית אני מברך על הדיון.

<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שמשרד התרבות והספורט, בהנחיית השרה, שם את הפריפריה בראש סדר העדיפויות.

יעקב מרגי: אתה יודע להגיד לנו מתי ראש מינהל הספורט יבוא?

יעקב מרגי: אנחנו פוגשים רק את הסגנים.

<עופר בוסתן: שאלת שאלה קשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: בבקשה, תמשיך.

יעקב מרגי: אתה לא חייב.

יעקב מרגי: בסדר, עזוב.

יעקב מרגי: אני בכוונה התגריתי.

<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שמגרש הכדורגל במגזר הערבי, אנחנו רואים בו גם היכל התרבות, הוא אולם הקונצרטים, כי שם מתנהלת גם הפעילות התרבותית.

<עופר בוסתן: אנחנו רואים חשיבות גדולה בהקמת המגרשים האלה.

<עופר בוסתן: עוד נתון שתמיד אנחנו צריכים לקחת בחשבון, שהספורטאים שמגיעים ממשפחות ממצב סוציו אקונומי נמוך, אלא הספורטאים המצטיינים כמעט ברוב הענפים.

<עופר בוסתן: הרעב לספורט מגיע מאותה אוכלוסייה.

<עופר בוסתן: הם רואים בזה יכולות לצאת ממצב סוציו אקונומי נמוך למצב סוציו אקונומי גבוה ובאמת צריך לאתר ולנסות להגיע לרשויות האלה.

<עופר בוסתן: כולנו יודעים שהכדור זה שפה בינלאומית.

<עופר בוסתן: כבוד יושב הראש לא צריך שפה, לא אולפן א', אולפן ב', זורקים כדור בין ילדים.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה לא יודעים לדבר בשפה הזו?

מיכל רוזין: כל ילד, אתה זורק לו כדור, הוא יתחיל.

<עופר בוסתן: אני אומר זה לא משנה השפה, הם יוצרים שפה בינלאומית.

מיכל רוזין: נכון.

<עופר בוסתן: דבר אחרון בעניין ההתייחסות למה שהערתם, זה שאנחנו אומרים שהספורט הוא מוצר מצוין.

<עופר בוסתן: אם לא הצלחנו לגרום לכל המדינה לעסוק בספורט, סימן שטעינו קצת בשיווק שלו.

<עופר בוסתן: אבל אין ספק שהספורט הוא מוצר מצוין, לדעתי לפחות.

יעקב מרגי: לאור הפתיחה שלך, אתה מבין שהרמת לנו את הציפיות עוד יותר גבוה ממה שהיו.

מיכל רוזין: נכון.

<עופר בוסתן: עכשיו אני אתייחס.

זוהיר בהלול: אבל אם יתממש מה שציטטה עכשיו חברת הכנסת רוזין, זו מהפכה אמיתית.

<עופר בוסתן: אני אתייחס לזה.

יעקב מרגי: מיכל, את חייבת להיות סביב השולחן.

<עופר בוסתן: אני אתייחס לזה.

<עופר בוסתן: תכנית 2027, שהשרה יזמה ואת ראית באמת את הפתיחה, באה לתת ביטוי לפריפריה.

<עופר בוסתן: אני אציין מספר דברים.

<עופר בוסתן: אחד זה מגרשי הסחבק.

<עופר בוסתן: מגרשי סחבק נועדו לפעילות קהילתית בענף הכדורגל.

<עופר בוסתן: זה מגרש דשא סינטטי 44 על 24, כולל גידור, כולל תאורה.

מסעוד גנאים: כמה יש ביישובים הערבים?

מסעוד גנאים: בכפרים?

<עופר בוסתן: בכולם, כל היישובים בלמ"ס 1 עד 6, כשהנהנים המרכזיים זה דווקא היישובים הערביים, כי הם בלמ"סים הנמוכים.

<עופר בוסתן: כל היישובים בלמ"ס 1 עד 6 מקבלים מגרש סחבק ללא עלות.

מסעוד גנאים: הכוונה מי כבר קיבלו את סחבק?

מסעוד גנאים: מגרש שכונתי.

<עופר בוסתן: מגשר שכונתי כולל דשא סינטטי ותאורה, גידור, מערכת השקיה, מגרש יפיפה.

<עופר בוסתן: כולם קיבלו את זה, באמת לטובת הפעילות הקהילתית וגם עזרה קצת לפעילות הכדורגל.

<עופר בוסתן: הוכנסו בתקנה החדשה - - -

מסעוד גנאים: יש לך פירוט מי קיבלו?

<עופר בוסתן: כל הרשויות.

<עמרי קולין: קודם כל יש את זה באתר של המועצה להסדר הימורים בספורט ואני יכול להביא לך את זה בתום הדיון.

מסעוד גנאים: כן, אני אשמח.

יוסף ג'בארין: אתה אמרת כל הרשויות, אז למה צריך?

<עופר בוסתן: כל הרשויות בלמ"ס 1 עד 6.

יעקב מרגי: הוא ביקש רשימה.

<עופר בוסתן: כל הרשויות קיבלו סחבק.

<עופר בוסתן: כל הרשויות.

יוסף ג'בארין: יש בסכנין?

מסעוד גנאים: בסכנין, אני לא יודע שיש בסכנין למשל.

<עופר בוסתן: לא רק שהם קיבלו, הם כבר קיבלו תעודות.

יוסף ג'בארין: הם כבר קיבלו תקציב או כבר יש מגרש?

מסעוד גנאים: אני יודע שהם עדיין משחקים במגרשים של ה - - -

יעקב מרגי: רבותי, הממשלה הזאת קיימת שנתיים.

יעקב מרגי: תכניתה של השרה - - -

מסעוד גנאים: עוד כמה היא תתקיים?

יעקב מרגי: גם אם היא הייתה מחלקת את זה ביום הראשון, לא היית מוצא שהכל בוצע.

יעקב מרגי: כשהוא אומר לך - - -

מסעוד גנאים: אני שואל ממקום טוב דווקא.

<עופר בוסתן: כן, ברור.

<עופר בוסתן: אני רק אומר שהוספה של כ-200 ומעלה מגרשים כאלה, בוודאי ביישובי הפריפריה, יביאו לאיזו שהיא פריחה.

<עופר בוסתן: אני רק אומר מה התקנות החדשות יצרו.

<עופר בוסתן: יש תקנות רובד שיפוץ, כי זה עלה מחלק מחברי הכנסת.

<עופר בוסתן: יש רובד לשיפוץ מגרשי הכדורגל.

<עופר בוסתן: זאת אומרת לקחת מגרש כדורגל קיים ברובד החדש שלא היה קודם.

<עופר בוסתן: נוספה לה תקנה כ-100 מיליון שקלים על מנת להכשיר את המגרש הזה לרמה של ליגה א'.

<עופר בוסתן: התקנה כבר באוויר.

מיכל רוזין: רגע, מה התקציב של מגרשי הסחבק?

<עופר בוסתן: 600,000 שקלים למגרש.

זוהיר בהלול: מי מפעיל את הסחבקים האלה?

<עופר בוסתן: הרשות המקומית.

<עופר בוסתן: צריכים לזכור שרוב העבודה היא מול הרשות המקומית.

מיכל רוזין: כ-200 מיליון תוספת לשדרוג כאלה שקיימים.

<עופר בוסתן: כאלה שקיימים והתאמתם עד לרמה של ליגה א', בהתאם להנחיות ההתאחדות לכדורגל.

<עופר בוסתן: זאת אומרת לא תבוא הרשות ותגיד לך תעשה לי א', ב', ג', ד', אלא - - - בדיקה, תאשר והם יגישו בקשה.

<עופר בוסתן: לגבי רשויות מעל 5,000 תושבים שלא היה להן מגרש כדורגל וזה בתכנית 2020, רוב היישובים של הפריפריה והמגזר הערבי קיבלו הקצאה נוספת למגרש כדורגל שלא היה בתכנית 2020.

<עופר בוסתן: זאת אומרת עד 2020, קיבלו מגרש כדורגל.

<עופר בוסתן: הרשויות קיבלו גם הקצאות לאולמות, וכרגע, מה שאת אמרת לגבי המצ'ינג, יש לרשויות המקומיות שיש להן בעיית מצ'ינג, אפשרות לגרוע מתקן אחד ולבנות את המתקן השני ללא מצ'ינג, בתנאי שהן גורעות מתקן אחד.

מיכל רוזין: עוד פעם, כי לרשויות המוחלשות אחת הבעיות הקשות אחת הבעיות הקשות ביותר זה סיפור המצ'ינג עם המדינה.

<עופר בוסתן: אז אני אציין מה עשתה התכנית החדשה.

<עופר בוסתן: לא הייתה להם בזכאות מגרש כדורגל.

<עופר בוסתן: הוספנו לכולם זכאות למגרש כדורגל.

מיכל רוזין: אבל במצ'ינג אין להם.

<עופר בוסתן: במצ'ינג זה תמורת גריעת מתקן.

<עופר בוסתן: הרי העירייה היא עירייה שבסופו של דבר יש לה סכום מסוים לתכנית.

<עופר בוסתן: רשות שרוצה לוותר למשל על אולם ספורט, תקבל את מגרש הכדורגל ללא מצ'ינג או ההיפך.

<עופר בוסתן: גם אפשרנו להם אפשרות - - -

מיכל רוזין: למה?

מיכל רוזין: למה הם צריכים לבחור או בכדורסל או בכדורגל, או בכדוריד או בכדורגל?

יעקב מרגי: כי בסוף זו עוגה.

<עופר בוסתן: נכון.

<עופר בוסתן: בסופו של דבר - - -

מיכל רוזין: בסדר, אבל בסוף, במקומות האלה צריך להשקיע, כי כשאתה מבקש מצ'ינג אז אין סיכוי ש - - -

יעקב מרגי: צודקת.

יעקב מרגי: סליחה, אני אתן לך.

יעקב מרגי: אני הייתי שם.

יעקב מרגי: כשר, בתקופה שאני הייתי שר אני ביטלתי את המצ'ינג במשרד שלי.

מיכל רוזין: טוב מאד.

יעקב מרגי: ברגע שאתה מבטל את המצ'ינג, אז אם קודם נתנו עם מצ'ינג ל-250 רשויות, בלי מצ'ינג יהיו 200 רשויות.

יעקב מרגי: או 200 יחידות עם בינוי - - -

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: השאלה לאיזה רשויות.

יעקב מרגי: יפה.

מיכל רוזין: צריך לתת לאלה שצריכות.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: קודם כל לגבי הסחבק, זה בלי מצ'ינג.

יעקב מרגי: שיפוץ מגרשים?

<עופר בוסתן: שיפוץ מגרשים?

<עופר בוסתן: תראו, אני גם רוצה לציין - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, תן לי.

יעקב מרגי: בוא תן לי.

יעקב מרגי: שיפוץ מגרשים – עדיפות ל-?

<עופר בוסתן: 1 עד 6.

יעקב מרגי: 1 עד 6, בלי מצ'ינג?

<עופר בוסתן: לא, מצ'ינג זה בתנאי.

<עופר בוסתן: מאפשרים להם או לגרוע מתקן והכסף שלהם - - -

יעקב מרגי: חכה, חכה רגע.

יעקב מרגי: שיפוץ, שאלה.

מיכל רוזין: אז יש מצ'ינג.

מיכל רוזין: ה-200 מיליון זה כן עם מצ'ינג.

יעקב מרגי: שאלה שלי.

יעקב מרגי: השיפוץ עם מצ'ינג או בלי מצ'ינג.

<עופר בוסתן: זה תלוי ברשות.

<עופר בוסתן: אני אמרתי.

מיכל רוזין: מצ'ינג או לוותר על אולם.

יעקב מרגי: אז יש מצ'ינג, נו.

מיכל רוזין: יש מצ'ינג.

יעקב מרגי: אני שואל אותך עם או בלי מצ'ינג.

יעקב מרגי: יש מצ'ינג.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: מה עוד?

<עופר בוסתן: אני רוצה לומר שיש התחשבות בלמ"ס וככל שהלמ"ס נמוך יותר, לרשות יש - - -

יעקב מרגי: הבנו שזה דיפרנציאלי.

<עופר בוסתן: דיפרנציאלי.

יעקב מרגי: ב-1 עד 3 אני אומר לך.

יעקב מרגי: ב-1-2 ודאי.

יעקב מרגי: 1 עד 3, מניסיון של המדינה, רשויות תיתן להן התחייבות תקציבית והרשאה עד מחר, לא ימומש.

יעקב מרגי: זה כסף שלא ימומש.

יעקב מרגי: לכן אני אומר לך וגם בסיכום אני אבקש מכם לבחון לבטל את הסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: מצדי תצמצמו מספרי רשויות, תחלקו את זה לשנתיים.

יעקב מרגי: אני אציע לכם את זה בדברי הסיכום.

מיכל רוזין: מצוין.

יעקב מרגי: באשכולות 1-2-3 לבטל את המצ'ינג.

<עופר בוסתן: עכשיו, רשות שלא קיבלה מעולם מתקן מהטוטו, המתקן הראשון שהיא מקבלת הוא ללא מצ'ינג.

<עופר בוסתן: זאת אומרת רשות שלא קיבלה מעולם מתקן מהטוטו, המתקן שהיא בחרה יינתן לה ללא מצ'ינג.

<עופר בוסתן: הוספנו תקנה של - - -

מיכל רוזין: כמה יש כאלה, שבחיים לא קיבלו?

<עופר בוסתן: זה יכול להיות.

<עופר בוסתן: יש חלק מהרשויות שלא בנו.

<עופר בוסתן: שמעולם לא קיבלו מהטוטו.

<עופר בוסתן: יכול להיות שקיבלו מתורמים.

מיכל רוזין: אין לך הערכה כמה?

מיכל רוזין: מדובר בעשרות?

<עופר בוסתן: מדובר בעשרות, לא למעלה מזה.

יעקב מרגי: בדרך כלל זה הרשויות החלשות.

מיכל רוזין: ברור.

זוהיר בהלול: חלשות מאד.

יעקב מרגי: יש לנו מסמך שיהיה סביבו דיון, הקצאת המשאבים על ידי המועצה להימורים בספורט.

יעקב מרגי: גם מפעל הפיס, גם המועצה להימורים.

יעקב מרגי: יהיה דיון בוועדת הספורט על השקיפות ועל החלוקה של זה.

מסעוד גנאים: למשל קבוצות כדורגל קטנות, יש להן תמיכה?

מסעוד גנאים: אתם תומכים?

מסעוד גנאים: יש להן תקציב?

<עופר בוסתן: כן.

יעקב מרגי: הוא רק יגמור עם הפיתוח ויתחיל עם זה.

<עופר בוסתן: כן, אני אגמור עם המתקנים, אגיע לפעילות עצמה.

<עופר בוסתן: נוספה קרן של תאורה.

<עופר בוסתן: הגענו למסקנה שבארץ שלנו, בימי החורף בפרט, בשעה ארבע כבר חשוך, המתקנים לא פעילים.

<עופר בוסתן: גם בתכנית האסטרטגית שעשתה ההתאחדות לכדורגל זה בא לידי ביטוי ויש קרן חדשה שהיא קרן של תאורה, אבל תאורה גם למתקנים המשולבים.

<עופר בוסתן: זאת אומרת אם קיימים ביישובים מגרשים משולבים שהם אינם מוארים, התקנה נפתחת ואפשר יהיה להגיש.

<עופר בוסתן: לגבי השאלה לגבי פעילות.

<עופר בוסתן: משרד התרבות והספורט יצא בפרויקט שנקרא פרחי הספורט.

<עופר בוסתן: הפעילות של פרויקט פרחי הספורט היא בעיקר ביישובי הפריפריה, ותיכף עומרי יציין את המספרים, אבל אני אומר דבר אחד.

<עופר בוסתן: מה שזה לתת, פרחי הספורט, הוא בא לומר שהמדינה תממן באופן מעשי את שכר המאמן, הרשות המקומית תעמיד את המתקן בחינם ואז הילד מקבל את אותה פעילות במקום ב-300 שקלים או 400 שקלים לפעילות בבית ספר לכדורגל - - -

יעקב מרגי: לחוג.

<עופר בוסתן: הוא מוגבל בסכום גבייה עד 50 שקלים.

<קריאה: בלמ"ס נמוך.

<עופר בוסתן: בלמ"ס הנמוך.

<עופר בוסתן: אני מדבר רק על הפריפריה.

<עופר בוסתן: עמרי ציין, תראו במספרים מה זה נתן בהקמת קבוצות באזורי הפריפריה, כשהרוב הוא המגזר הערבי.

<עופר בוסתן: לגבי מה שציינת, יושב הראש, אני חייב לציין שבבדיקה שעשינו לגבי חלוקת המשאבים במנהל הספורט ולגבי המגזר, המגזר הוא 20% בהנפקות, או יותר.

<עופר בוסתן: חלוקת המתקנים היא כ-35% מתקציבי מינהל הספורט, שהולכים למתקנים במגזר הערבי.

<עופר בוסתן: אני יכול לומר שבכל תקנת המתקנים של מינהל הספורט, לאורך שנים וגם בתכנית, רוב ההקצבה היא ליישובים בלמ"ס 1 עד 6, מתוך ההבנה שצריך לעזור ליישובים החלשים.

<עופר בוסתן: אני אומר בפרחי הספורט, וציין פה חבר הכנסת שיצא, לא רק בענפים, אנחנו עושים את זה ב-12 ענפים שונים ובעצם המטרה היא להגדיל את מספר הספורטאים שיפעלו בישראל.

<עופר בוסתן: אנחנו אחת המדינות עם מספר הספורטאים הפעילים הנמוך ב-OECD ולכן התכנית הזאת אמורה להגיע למצב שהיא תעלה עם סיום הפרק הראשון, כ-10,000 ילדים מדי שנה שיעסקו בפעילות הישגית.

<עופר בוסתן: אני יכול לומר שפרחי הספורט הוא הצלחה.

<עופר בוסתן: מחולק שם לא מעט כסף והפעילות המסובסדת מאפשרת להרבה מאד ילדים לעסוק בספורט.

<עופר בוסתן: אנחנו מבצעים גם פרויקטים ייחודיים.

<עופר בוסתן: אנחנו עושים למשל פרויקט של כדורגל למען השלום וזוהיר, היית בפעילות הזאת.

<עופר בוסתן: אנחנו עושים פעילות שמשתתפים בה יישובים יהודים וערבים, כאשר יישוב יהודי וערבי מהווים קבוצה אחת, מתקיימת פעילות לאורך כל השנה של אירוע ויש אירוע מסכם, שבעצם הכדורגל הוא רק אמצעי, אבל מלמדים שם ערכים.

<עופר בוסתן: אנחנו ראינו בבדיקה שעשינו שינויי עמדות, שילדים שהשתתפו בפרויקט – אני יכול לציין שילדים מטבריה פחדו לנסוע לסכנין, אבל גם הילדים מסכנין פחדו לנסוע לטבריה.

<עופר בוסתן: ראינו שלמרות הגיאוגרפי הקטן, כמעט אין ביקור של אלה אצל אלה והפרויקט הזה עשה שינוי גדול.

<עופר בוסתן: עשינו אותו גם עם חורא, גם עם אבו גוש וכו'.

<עופר בוסתן: עושים הרבה פרויקטים בנושא של דו קיום בצפון בעיקר, כי החלוקה היא כמעט שווה בין היישובים היהודים לערבים.

יעקב מרגי: אני אתן לעמרי להמשיך את הסקירה.

<עופר בוסתן: עמרי יציין לגבי הפרטים בכדורגל.

יעקב מרגי: בבקשה.

<עמרי קולין: בנוגע לפרחי הספורט, אני מתחבר לדברים שאמר עופר.

<עמרי קולין: הרציונאל שעומד מאחורי פרחי ספורט הוא להרחיב את בסיס הפירמידה.

<עמרי קולין: וכמו שתראו, באמות מידה שלנו – גם של הטוטו וגם של משרד הספורט – יש שם יתרון ללמ"ס נמוך, יש שם יתרון מגדרי.

<עמרי קולין: זאת אומרת קבוצות נשים מקבלות יותר תמיכה.

<עמרי קולין: קבוצות בדרום, בפריפריה, בלמ"ס נמוך, מקבלות יותר כסף; ואפילו יותר מזה, כמו שאמר עופר, אנחנו מחייבים אותם לגבות סכומים נמוכים מההורים, כדי לאפשר להן – איך אמר זוהיר – לאותן משפחות שידן אינה משגת.

<עמרי קולין: פה אני מתחבר גם לזה וגם לדברים של מיכל רוזין, שבעצם הדגש צריך להיות על בני הנוער.

<עמרי קולין: בנוגע לכדורגל, אנחנו בשבוע הבא סוגרים סופית את הרשימה ומחלקים תמיכות לרשויות.

<עמרי קולין: אנחנו הוצאנו הזמנה בספטמבר והוצאנו מכתבים בנובמבר לכל הרשויות.

<עמרי קולין: תקשיבו למספרים – נכון להיום יש 410 קבוצות חדשות, לא קיימות, קבוצות חדשות שבעצם מפעילות את פרויקט פרחי הספורט.

<עמרי קולין: זה שני אימונים בשבוע, 60 דקות כל אימון.

<עמרי קולין: יש פה בעצם איגום משאבים.

<עמרי קולין: הרשות מקבלת סבסוד מהבית הזה, מהכנסת, מהמדינה, שבעצם זה בעקבות החלטת ממשלה.

<עמרי קולין: הרשות נותנת את המגרש והילדים נהנים מסבסוד.

יעקב מרגי: יש מחלקות ספציפיות ברשות המקומית - - -

<עופר בוסתן: בכל רשות יש מנהל מחלקת ספורט.

<עמרי קולין: הוא מחויב.

יעקב מרגי: יש מנהל מחלקת ספורט?

<עופר בוסתן: הוא מחויב לפרויקט הזה.

<עמרי קולין: מנהל מחלקת ספורט.

<עמרי קולין: נכון שחתם על כתב התחייבות ובעצם אנחנו נמצאים בקשר איתו, הילדים מגיעים לארבע פעילויות הפנינג בשנה.

<עמרי קולין: פרויקט מדהים.

<עמרי קולין: אבל כשאנחנו מסתכלים, וזה מתחבר לדיון שלנו, מאיפה הרשויות מגיעות, אמרנו שיש 124 רשויות רק בכדורגל, כשהטוטו אמור לרכז את זה.

<עמרי קולין: אני אחראי על זה שם.

<עמרי קולין: אנחנו רואים שכשני שלישים זה בעצם פריפריה.

<עמרי קולין: גם פה יש לי את הרשימה.

<עמרי קולין: אתם עוברים רואים - מאבו גוש ואופקים ואילת ואיכסל ואשקלון ובית שאן ו - - -

<קריאה: כפר ריינה מוזכר?

<עמרי קולין: אני יכול לבדוק את זה.

<מוחמד יונס: היום בבוקר - - -

יעקב מרגי: לא, לא, יונס, אתה ברשות דיבור?

יעקב מרגי: אני נותן לך לדבר עכשיו.

יעקב מרגי: סליחה.

<מוחמד יונס: סליחה, מילה.

<מוחמד יונס: כי מה שהם אמרו זה - - -

יעקב מרגי: סליחה, יש חבר כנסת שמבקשת.

<מוחמד יונס: חשבתי שהם מדברים על - - -

יעקב מרגי: אתה לא תלמד אצלי איך עובדים?

יעקב מרגי: אתה לא רוצה ללמוד איך עובדים אצלי?

יעקב מרגי: אתה הולך לקבל רשות דיבור, למה אתה קופץ?

יעקב מרגי: בבקשה, תמשיך.

<עמרי קולין: אני אבדוק את הנושא הזה.

<עמרי קולין: אנחנו נמצאים איתם בקשר ישיר.

<עמרי קולין: בשני שלישים שזה בעצם הפריפריה, המוצר הזה מאד מאד נגיש להם.

<עמרי קולין: אנחנו - - - ואלה הדברים.

<עמרי קולין: אנחנו מקווים שב-28 בפברואר, בסוף הרישום, כל 400 הקבוצות - - -

<קריאה: ריינה בפנים?

מסעוד גנאים: כפר ריינה.

יעקב מרגי: בינתיים תבדוק.

<עופר בוסתן: בסחבקים הוא בפנים וגם במתקנים.

יעקב מרגי: מסעוד, אתה ברשות דיבור.

מסעוד גנאים: אם הם לא בפנים, אז אנחנו מבקשים ונדרוש שהם יהיו בפנים, בסדר?

<עמרי קולין: בוודאי.

<מוחמד יונס: לא רק על כדורגל, יש המון בעיות.

מסעוד גנאים: בסדר.

<מוחמד יונס: כשהם דיברו אני חשבתי שריינה נמצאת במאדים, לא במדינת ישראל.

מסעוד גנאים: בסדר.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני יושב הראש.

מסעוד גנאים: הדיון הוא חשוב מאד, במיוחד כאשר מדברים על כדורגל ופריפריה, ואני כבן לעיר סכנין, שליווה את ההצלחות ואת העלייה של קבוצת הכדורגל איחוד בני סכנין, שהקבוצה נהפכה למקור גאווה לאומית, גאווה מקומית והזכייה בשנת 2004 בגביע.

מסעוד גנאים: לפני זה אני הייתי בבית ספר תיכון, כאשר גם בני סכנין בבית ספר תיכון זכו במרוצים ארציים שנערכו בביסאן.

מסעוד גנאים: זה נקרא המרוץ הארצי, בבית שאן, שם זה נערך.

יעקב מרגי: מה מיוחד בסכנין שהיא הצליחה?

מסעוד גנאים: יש בה הרבה דברים מיוחדים.

מסעוד גנאים: תבוא לשם ואתה תדע.

יעקב מרגי: למה זה לא מצליח במקומות אחרים?

יעקב מרגי: אני שואל את זה ברצינות.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: יש מחויבות אישית של ההנהגה?

יעקב מרגי: למה?

מסעוד גנאים: אתה יודע מה?

מסעוד גנאים: ההצלחה של הספורט שם – איחוד בני סכנין וגם בענפים אחרים, דרך אגב, זה טוב.

מסעוד גנאים: אתה יודע, זו נקודה למחשבה ואולי למחקר, למה דווקא שם זה הצליח.

מיכל רוזין: אין לי ספק שזה התחיל מלמעלה ש - - - בעניין.

מסעוד גנאים: כן, כן, כן.

<קריאה: השתתפות המדינה בבתי ספר לנערות.

<קריאה: יש להם קבוצות בנות חזקות.

מסעוד גנאים: קבוצות בנות, כן.

מסעוד גנאים: אפילו לפני הבנים.

מסעוד גנאים: הם הצליחו.

מיכל רוזין: זו החלטה יישובית.

יעקב מרגי: כנראה זו מחויבות של ההנהגה.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: גם ברעננה, ביילסקי שנהיה ראש עיר לקח את זה והשקיע בזה המון משאבים, חברה, - - -איגום משאבים והוא הרים את הספורט בעיר.

מסעוד גנאים: צריך משאבים, נכון, צריך תקציבים, אבל גם צריך ראייה.

מסעוד גנאים: צריך בני אדם שיתכננו טוב וצריך שיתוף פעולה מהאנשים, מהתושבים.

מסעוד גנאים: תוסיף לזה את הגאווה העצמית, שאני עושה משהו לעיר שלי, לבני העם שלי.

מסעוד גנאים: ודווקא בכדורגל של איחוד בני סכנין, נכון, הם זכו בגביע המדינה בשנת 2004 ואחר כך גם זכיות שונות בליגה, הם רוצים להגיד משהו, שאני גם כערבי במדינה הזו, כאזרח ערבי, אני יכול להצליח במשהו, למרות המצב הכלכלי והחברתי שלי, למרות האבטלה, למרות העוני, אני יכול להיות על המפה ואני יכול לבלוט - - -

יעקב מרגי: בשבוע שעבר ניהל איתי, במסגרת יום כנסת צעירה, ראשיד הייד - - -

מיכל רוזין: ראינו.

יעקב מרגי: מטובא זנגריה.

יעקב מרגי: כשאתה אומר גם אני, זה מיד הקפיץ אותי.

יעקב מרגי: קודם כל למה גם אני?

יעקב מרגי: הבנת שאתה יכול להצליח.

יעקב מרגי: ילד משכמו ומעלה, נער.

יעקב מרגי: הופעה רהוטה, דובר כמה שפות?

<יהודית גידלי: חמש.

יעקב מרגי: חמש שפות.

יעקב מרגי: האנגלית שלא, רק להתקנא בה.

יעקב מרגי: ויודע מה שהוא רוצה.

יעקב מרגי: סולם ערכים.

יעקב מרגי: לכן זה לא נחלת - - -

מסעוד גנאים: יש.

מסעוד גנאים: בטח, כן, כן.

יעקב מרגי: לכל אחד יש פוטנציאל של הצלחה.

מסעוד גנאים: נכון, נכון.

יעקב מרגי: אז תסלח לי ש - - -

מסעוד גנאים: אז מה אנחנו נעשה?

מסעוד גנאים: כפי שאני כמורה לשעבר הייתה איזו תיאורה, תיאוריית הפיגומים, שיש לו את היכולת לטפס ולעלות, אבל רק תשים לו את הפלטה, משהו כזה, כדי שהוא רק יעלה.

מסעוד גנאים: רק יעלה ויטפס ויגיע לפסגה.

זוהיר בהלול: המחנכים כינו את זה סולם מאסלו.

מסעוד גנאים: סולם מאסלו, נכון.

זוהיר בהלול: תיתן אפשרויות.

מסעוד גנאים: זהו, תיתן את ההזדמנות.

מסעוד גנאים: את כל מה שהזכרתם, המתקנים.

מסעוד גנאים: גם אל תשכח, הנוער הערבי, האחוז הגבוה של האלימות, של הפשיעה, של תאונות דרכים.

מסעוד גנאים: כאשר אתה מוצא לו מקומות שהוא יבלה בהם, שהוא יממש בהם את עצמו, אתה תפחית את כל שאר הזוועות והאסונות שאנחנו חווים כל יום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יונס, הנה, אתה רואה, הגיע הזמן שלך.

יעקב מרגי: עכשיו תאמר מה שאתה רוצה.

מסעוד גנאים: תפדל.

זוהיר בהלול: תספר לנו מה יש במאדים עכשיו.

<מוחמד יונס: מה יש במאדים, באמת?

<מוחמד יונס: בוא נתחיל אדוני יושב הראש, בית ספר יסודי ב' בריינה, אין בו חשמל.

<מוחמד יונס: אז תאר לעצמך שאין חשמל.

מסעוד גנאים: זה לא אצל השרה.

<מוחמד יונס: פניתי לחבר הכנסת יוגב ג'בארין, לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף ולחבר הכנסת עיסוואי פריג', ושלושתם שלחו מכתב לחברת החשמל כדי לתקן את זה.

<מוחמד יונס: הילדים שלנו לומדים שם בחושך.

יוסף ג'בארין: זה עדיין נמשך, עד היום?

<מוחמד יונס: כן, זה עדיין נמשך.

<מוחמד יונס: הילדים לומדים שם בחושך.

<מוחמד יונס: אז לדבר על מגרש כדורגל, כשאין שם.

<מוחמד יונס: לדבר על קבוצת כדורגל?

<מוחמד יונס: היא פורקה.

<מוחמד יונס: היא לא בשום ליגה.

<מוחמד יונס: אין מגרש כדורגל.

יעקב מרגי: מה עושה ראש המועצה?

<מוחמד יונס: יש לו המון לתקן לפני שהוא מגיע לספורט.

יעקב מרגי: לבית הספר.

יעקב מרגי: עכשיו יצאתי מהספורט, אני בבית הספר.

יעקב מרגי: ראש מועצה כזה, שלא פנה אלי כיושב ראש ועדת החינוך, לזעוק - - -

<מוחמד יונס: פניתי לחבר הכנסת יוסף ג'בארין, הוא נמצא פה - - -

יעקב מרגי: טוב.

<מוחמד יונס: באחת עשרה בלילה.

<מוחמד יונס: אמרתי לו בית ספר שאין בו חשמל.

יעקב מרגי: יונס, עכשיו הספורט.

<מוחמד יונס: ספורט.

<מוחמד יונס: אין בריינה קבוצת כדורגל בשום ליגה.

<מוחמד יונס: אין קבוצת כדור יד, לא כדורסל, לא נוער, לא מבוגרים, לא ילדים, לא נשים.

<מוחמד יונס: איפה אני חי, על המאדים?

<מוחמד יונס: כפר מוכר, 20,000 נפשות – אין מגרש כדורגל.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: טל וסר.

יעקב מרגי: זה חידוש בוועדה, עוזרת פרלמנטארית.

יעקב מרגי: כבוד הוא לנו שיש לה מה לומר בתחום הדיון - - -

<טל וסר: כבוד לי.

יעקב מרגי: ואנחנו נענים בחיוב ובאהבה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מסעוד גנאים: עוזרת פרלמנטארית של מי?

מסעוד גנאים: של הוועדה?

<טל וסר: לא, אני יועצת פרלמנטארית של חברת הכנסת תמר זנדברג.

<טל וסר: מיכל, מה רצית שאני אומר?

מיכל רוזין: תספרי על הקבוצה שהקמת.

מסעוד גנאים: בהצלחה.

<טל וסר: רציתי לעשות נציגות נשית בשולחן, בכדורגל.

<טל וסר: אני מאד אוהבת כדורגל מאז שאני קטנה.

<טל וסר: אנחנו משחקות חבורת נשים בתל אביב, מצאנו אחת את השנייה.

<עמרי קולין: דרך מרמנת, או שזה לא קשור?

<טל וסר: אז זהו, אז התאחדנו בעצמנו ואחר כך נרשמנו באמת לליגה במרמנת ואחר כך בליגה הארצית.

<עמרי קולין: דרך אגב, זה עוד פרויקט מדהים שהיא תספר עליו.

יעקב מרגי: תספרי, תספרי.

יעקב מרגי: עזבו.

מיכל רוזין: שהתחיל מהשטח, מהשנים עצמן, לא ממשרד התרבות והספורט.

יעקב מרגי: היא לא צריכה הנחיה.

יעקב מרגי: אם היא עוזרת של תמר, היא תדע לבטא את עצמה.

<קריאה: אני יכול לתקן אותה בזה.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: עכשיו טל ברשות דיבור ולא להפריע לה.

יעקב מרגי: בבקשה.

מיכל רוזין: בדיוק.

<טל וסר: מה שקרה זה שאנחנו נורא אוהבות לשחק ובאמת היינו משחקות בשכונה אחת עם השנייה, פשוט נפגשות כל יום רביעי פעם בשבוע ואז שמענו על הפרויקט ומצאנו לאט לאט נשים מהשכונה, שרוצות להצטרף ולהירשם.

<טל וסר: נרשמנו לליגה ואנחנו באמת מאד נהנות מהיוזמה הזאת.

<טל וסר: החיסרון הוא שאנחנו צריכות לנסוע מרחקים אדירים למשחקים, אבל בגלל שאנחנו מאד אוהבות את זה אנחנו שמות מכספנו ועושות את הנסיעות האלה.

<טל וסר: כמובן שמי שאין לה את הכסף הזה, קצת פחות יכולה להצטרף, כי זו בכל זאת הוצאה מאד גדולה.

יעקב מרגי: ומה את רוצה מהוועדה?

<טל וסר: אני?

יעקב מרגי: מה היית מצפה עכשיו מהדיון הזה?

יעקב מרגי: מה את רוצה שיקרה?

<טל וסר: אני הייתי שמחה שגם מי שלא עובדת בעבודה טובה ומרוויחה יפה, תוכל גם להשתתף ולשחק איתנו.

<טל וסר: יש לנו אחת כזאת בקבוצה וכל אחת מאיתנו מכסות על ההוצאות שלה, כדי לעזור לה להשתתף.

יעקב מרגי: סתם, לסבר את האוזן, כמה זה עולה לכן?

יעקב מרגי: במה זה מתבטא?

<טל וסר: אנחנו משלמות על מגרש 800 שקלים בחודש.

יעקב מרגי: שוכרות מגרש.

<טל וסר: כן.

יעקב מרגי: מגרש של בית ספר או של מתקן כזה?

יעקב מרגי: מה, זה חייב להיות הדר יוסף?

<טל וסר: לא, מה פתאום.

<טל וסר: אנחנו משכירות מבית ספר פעם בשבוע ופעם בשבוע בוולפסון את מגרשי הדשא שם.

<טל וסר: ולהגיע למשחקים, אם אתה נוסע - - -

יעקב מרגי: אם תפני אלי בכתב ותאמרי לי על איזה בית ספר מדובר ואיזו שכונה, זה התפקיד שלנו.

יעקב מרגי: אנחנו לא אומרים מה אנחנו עושים.

יעקב מרגי: כי אני חושב שמשרד החינוך כבר נתן הנחיה לפתוח את בתי הספר בשעות אחר הצהריים לרשויות המקומיות.

יעקב מרגי: לא כל רשות, יש שפוחדות מוונדליזם וזה, אבל תפנו אל בצורה - - -

זוהיר בהלול: אדוני יושב הראש, אני חושב שזו המכה מספר אחת בספורט הישראלי.

זוהיר בהלול: מתקנים בתוך בתי ספר זו נחלתו של הציבור.

יעקב מרגי: נכון.

זוהיר בהלול: הם סוגרים את בתי הספר בשעה ארבע אחר הצהריים.

זוהיר בהלול: זה לא ייאמן.

יעקב מרגי: זה שאני שומע שאת שוכרת מבית ספר, אבל עזבי, כדי לא לקלקל לך - - -

זוהיר בהלול: זו שערורייה וזו שחיתות.

יעקב מרגי: תמסרי לנו פנייה ואנחנו נטפל בזה.

<טל וסר: תודה רבה.

זוהיר בהלול: אולי דרכך גם נצל את ההזדמנות שהאולמות האלה ימשיכו להיות פתוחים עד השעה אחת עשרה בלילה.

זוהיר בהלול: מה הבעיה?

יעקב מרגי: כן, כן.

יעקב מרגי: נאמר לנו במפורש שניתנה הנחיה לפתוח את המגרשים בשעות אחר הצהריים, כדי שבני הנוער יוכלו להשתמש בהם.

זוהיר בהלול: אני כבר התבטאתי בסוגיה הזאת אצלך.

יעקב מרגי: אז אני הולך לבדוק זאת.

יעקב מרגי: בעקבות הפנייה אנחנו נבדוק זאת.

מיכל רוזין: והנושא של ההסעות?

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יעקב מרגי: כרגע טל ברשות דיבור ואני שואל אותה.

<מוחמד יונס: בית - - -

יעקב מרגי: יונס, אני אתעצבן.

<מוחמד יונס: חבר הכנסת מרגי - - -

יעקב מרגי: יונס, אני אתעצבן, לא.

יעקב מרגי: עכשיו תכבד את טל.

יעקב מרגי: אל תצא.

יעקב מרגי: תקשיב.

יעקב מרגי: חוץ ממגרש, איזה עוד עלויות?

יעקב מרגי: תלבושות?

יעקב מרגי: הסעות?

<טל וסר: תלבושות אנחנו מקבלות, אבל הסעות.

<טל וסר: הנסיעות.

<טל וסר: ההתאחדות משתתפת ב - - -

יעקב מרגי: זו ממש ליגה לכל דבר?

<טל וסר: אנחנו לפחות פעם בחודש - - -

<רתם קמר: אנחנו כהתאחדות מסייעים לליגות האלה וגם לקבוצות.

יעקב מרגי: התאחדות הכדורגל פה?

<רתם קמר: כן.

יעקב מרגי: אז תדבר.

יעקב מרגי: תבקש רשות דיבור.

<רתם קמר: אני מחכה שיתנו לי את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: תבקש רשות דיבור, מה?

יעקב מרגי: חוץ מעופר עיני אני לא מכיר אף אחד.

<רתם קמר: אז אני שמח שאני פה בשביל שתכיר אותי.

יעקב מרגי: טוב, אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: מיד אני אתן לך.

יעקב מרגי: עמרי, אתה יכול לתת לנו קצת הרחבה על זה?

<עמרי קולין: אני לא מכיר את הפרויקט של מרמנת.

<עמרי קולין: אני מכיר אותו מכיוון אחר ובנוסף לכל הפרויקטים שעופר אמר, אנחנו מדי שנה, במסגרת המועצה למניעת אלימות בספורט, המועצה להסדר הימורים בספורט מסבסדת כשני מיליון שקלים לפרויקטים למניעת אלימות בספורט.

<עמרי קולין: שם חברו אלינו מרמנת עם פרויקט מדהים ואנחנו מתקצבים אותם על פעילות שהם עושים במגרשי הכדורגל, עם אימהות וילדים.

<עמרי קולין: פעילות מדהימה, שנועדה בעצם למגר את תופעת האלימות בספורט ולשלב הורים וילדים.

<עמרי קולין: ואם אנחנו כבר מדברים על המגזר, אז באמות המידה כשמגיעים אלינו גופים, אנחנו נותנים מקדם לאותם גופים שבעצם עושים אינטראקציה בין מגזרים, בין בני מיעוטים.

<עמרי קולין: זה עוד נקודה.

יעקב מרגי: אוקיי, ההתאחדות לכדורגל.

<רתם קמר: אז קודם כל תודה רבה.

יעקב מרגי: ומי כבודו?

<רתם קמר: אני רתם קמר, מנכ"ל ההתאחדות לכדורגל.

<רתם קמר: אני חייב להגיד שהדיון הזה היה לנו די בהפתעה ואני עזבתי את כל עיסוקי כדי לבוא לפה.

<רתם קמר: אני חושב שזה אחד הדברים הכי חשובים שההתאחדות לכדורגל צריכה ל - - -

יעקב מרגי: לבקרה התקציבית לא הייתם אמורים להגיע?

<רתם קמר: אז לצערי הרב, גם לבקרה התקציבית היינו מגיעים, אבל אני מניח שהיה קצת יותר עניין מצד חברי הכנסת ועוד אנשים סביב הבקרה התקציבית, אבל אם אתה שואל אותי, זה נושא יותר חשוב מהבקרה התקציבית, ובטח בכל מה שקשור ל - - -

מיכל רוזין: יש פה שבעה חברי כנסת, אני מבקשת לא לזלזל.

<רתם קמר: לא, אני לא דווקא בא בטענות לחברי הכנסת.

יעקב מרגי: לא, הוא לא בא בטענות.

יעקב מרגי: הוא מביא עניין.

<רתם קמר: בעניין הציבורי.

יעקב מרגי: אני הבנתי למה הוא מתכוון.

<רתם קמר: אני לא בא בטענות לחברי הכנסת, להיפך.

יעקב מרגי: בבקשה.

מיכל רוזין: כדורגל ומתמטיקה זה לא הצדדים החזקים שלי.

מיכל רוזין: סליחה.

מיכל רוזין: יש לי יתרונות אחרים.

<רתם קמר: אז אני רוצה להגיד שבהחלט אנחנו בהתאחדות רואים חשיבות מאד גדולה בפיתוח הכדורגל בפריפריה ובכלל בליגות החובבניות.

<רתם קמר: בטח ובטח אחרי שקמה מנהלת הליגה, שמטפלת בליגות המקצועניות, אז אנחנו אפשר להגיד מזיזים את תשומת הלב שלנו, מה שהיה בעבר, גם ברמת המשאבים, גם ברמת תשומת הלב לליגות האלה.

<רתם קמר: מבחינתנו הליגות האלה הן לא פחות ואולי אפילו יותר חשובות מהליגות המקצועניות.

<רתם קמר: אמנם אפשר להגיד שליגת העל, הליגה הלאומית, חלון הראווה של הכדורגל הישראלי, אבל בסוף הכדורגל עצמו חי, צומח ונושם בליגות הנמוכות, בפריפריה, במקומות שהאהבה לכדורגל היא לא פחות ואפילו יותר מהקבוצות הגדולות שאנחנו מכירים בחיפה, תל אביב וירושלים.

<רתם קמר: אנחנו עשינו לאחרונה מהלך של הקמת סניף בנשר, כדי לתת עוד נגישות לקבוצות אלה שנמצאות בצפון.

<רתם קמר: גם ברמת השירותים, גם ברמת בתי הדין.

<רתם קמר: בעצם לסייע לקבוצות האלה בפעילות שלהן.

<רתם קמר: אני יכול להגיד לכם שבליגה ג', שהיא בעצם הליגה האחרונה בכל הליגות החובבניות, הצלחנו להגדיל את כמות הקבוצות משישה מחוזות בעבר לשמונה.

<רתם קמר: עדיין, אני אומר, אנחנו מזהים בשנה האחרונה ירידה בכמות הקבוצות.

<רתם קמר: תיכף אני אגע בשיחות בקבוצות בליגות החובבניות.

<רתם קמר: חבר הכנסת בהלול התייחס להיעלמות של חלק מהקבוצות.

<רתם קמר: אנחנו מזהים את זה בעיקר בפריפריה.

<רתם קמר: אני יכול להגיד שהמגזר הערבי, בעיקר ארבעת המחוזות בצפון, כמעט 90% מהקבוצות הן מהמגזר.

<רתם קמר: אם אני מסתכל בסך הכל מתוך 100 קבוצות בליגה ג', 60 קבוצות הן מהמגזר.

<רתם קמר: כלומר יש נפח משמעותי למגזר הערבי בליגות החובבניות ובהתאם לזה אנחנו צריכים לתת את הדגש.

<רתם קמר: אני יכול להגיד שיש אוזן קשבת גם במועצת ההימורים וגם במשרד הספורט, ואכן, גם השינוי הזה בשיטת המצ'ינג, שאמור להביא לתוצאות, אני לא יודע אם בעתיד הקרוב, אבל אני רוצה להאמין שכן יסייעו לנו בהקמת מתקנים ובהנגשת הכדורגל לקבוצות בפריפריה.

<רתם קמר: פרחי הספורט זה פרויקט באמת חשוב.

<רתם קמר: אנחנו התחלנו אותו רק בחודשים האחרונים יחד עם מועצת ההימורים במשרד הספורט.

<רתם קמר: עדיין אי אפשר לבוא ולהגיד אם זה הצליח או לא.

<רתם קמר: יש שיטות.

<רתם קמר: אנחנו מזהים כבר עכשיו בעיות עם הפרויקט הזה.

<רתם קמר: אני לא יודע, עמרי דיבר פה על הנגשה של פרחי הספורט לעוד נוער בפריפריה, אפשר להגיד, אבל עדיין רוב הקבוצות האלה משחקות בבתי ספר, משחקות על מגרשי בלטות.

<רתם קמר: כלומר אנחנו עדיין לא נמצאים במקום שאנחנו רוצים להיות, בטח כהתאחדות לכדורגל וענף הכדורגל.

<רתם קמר: כלומר יש בעיית מתקנים רצינית מאד, שמפריעה לנו בהתפתחות הזאת.

<רתם קמר: שיטת המצ'ינג, דיברו פה על השינוי של שיטת המצ'ינג.

<רתם קמר: בהחלט שינוי מבורך.

<רתם קמר: אני בא ואני אומר שעדיין בשינוי הזה אנחנו לא יכולים לבוא ולראות את התוצאות שהיינו רוצים לראות.

<רתם קמר: יש בעיה מאד קשה בייעוד של הקרקעות.

<רתם קמר: רשויות מקומיות שהיום צריכות לייעד קרקע, יש להן בעיה, הן צריכות קרקע שהיא מיועדת למגרשי כדורגל.

<רתם קמר: יש לנו שפע של קרקעות חקלאיות, שאי אפשר להקים עליהן מתקני ספורט ולפי דעתי אחד הדברים שהמוסד הזה והאנשים במשרד הספורט, אולי בעזרתכם, צריכים למצוא את הדרך איך לשנות את הייעוד של הקרקע כדי לאפשר הקמה יותר מהירה של מגרשי ספורט, בטח ובטח בקרקעות חקלאיות.

<רתם קמר: שיטת המצ'ינג - אמנם כמו שנאמר פה צריך לוותר על מגרש אחד כדי לזכות באולם אחר.

<רתם קמר: לצערי הרב אני מדבר על זה מהמקום של הכדורגל, לאולם ספורט צריך דונם, למגרש כדורגל צריך 10 דונם.

<רתם קמר: אתם צריכים להבין מה השיקול של רשות מקומית באותו רגע – איזה אולם ומה כן, איפה להפנות את המשאבים שלה.

<רתם קמר: אולם ספורט יכול להביא כדוריד, יכול להביא כדורעף, יכול להביא הרבה ענפים.

<רתם קמר: הוא לא מביא כדורגל.

<רתם קמר: ואז אנחנו נאלצים לראות בעצם – אפשר לקרוא לזה צוואר בקבוק בכל מה שקשור להתפתחות של הענף במחוזות האלה.

זוהיר בהלול: המדינה צריכה לשחרר אדמות.

<רתם קמר: אני מסכים.

יעקב מרגי: הוא אמר את זה.

יעקב מרגי: ברגע שהוא הצביע על זה שיש לה חקלאות ואין לה - - -

זוהיר בהלול: ברור.

<רתם קמר: אני חושב שברגע שיהיה שיעשו שינוי ביעוד ויאפשרו להקים מתקני כדורגל על אדמות חקלאיות, אנחנו נראה באמת שינוי משמעותי.

<רתם קמר: דבר אחרון שאני רוצה להגיע אליו זה הרשויות המקומיות.

<רתם קמר: אתם צריכים להבין, היום כדורגל בפריפריה לא יכול להתקיים ללא רשות מקומית.

<רתם קמר: אפשר להגיד שבניגוד לקבוצות בליגת העל, אם רשות מקומית, אם ראש העיר לא רואה באיזה כאיזה שהוא מפעל או כאיזה שהוא ערוץ או איזה שהוא תחום שהוא רוצה לקדם, יהיה מאד קשה לראות את ההתפתחות של הכדורגל.

<רתם קמר: לרשויות המקומיות יש הרבה מאד בעיות.

<רתם קמר: לצערי הרבה זה לא נמצא בסדר עדיפות שלהן, ואנחנו נתקלים בהרבה מאד סיטואציות שאם כבר יש מקום שרוצים להקים מגרש, אין מי שיתחזק אותו ואין מי שיפעיל אותו.

<רתם קמר: כלומר אנחנו נמצאים פה באיזה שהוא מעגל שוטים, אפשר להגיד, שאי אפשר לצאת ממנו.

<רתם קמר: אני מברך את הניסיונות לעשות את זה.

<רתם קמר: אנחנו עדיין לא שם ועוד יש דרך ארוכה כדי להביא את זה למקום שאנחנו צריכים להביא את זה.

<רתם קמר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ימיני, תציג את עצמך.

<אהרון ימיני: שמי אהרון ימיני.

<אהרון ימיני: אני חלק מעמותת נכים למען נכים והיום גם למען הכדורגל.

<אהרון ימיני: הרעיון לרכך את האלימות במגרשים ואת האש, אולי באום אל פאחם יזמינו את תייסיר לזרוק את הכדור הראשון, לפתוח את המשחק.

<אהרון ימיני: בערערה אני יכול להתחיל ואולי בכל מגרש יעלה נכה על כסא גלגלים - - -

יעקב מרגי: רעיון מצוין.

<אהרון ימיני: וייתן את הכדור הראשון לפתוח את המשחק.

<אהרון ימיני: תחשבו על זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותי, אני מסכם.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה סקירה מקיפה.

<קריאה: אפשר לתת לו כמה מילים, לאדון הזה?

יעקב מרגי: אם הוא לא יבקש, אני לא אוכל לתת לו.

<סעדי תאמר: אני ביקשתי.

יעקב מרגי: נרשמת?

<סעדי תאמר: כן.

יעקב מרגי: איפה?

יעקב מרגי: דבר.

<סעדי תאמר: סעדי תאמר.

<סעדי תאמר: רציתי לדבר על ספורט שהוא קיים, אבל לא קיים: רכיבת סוסים.

<סעדי תאמר: לא משלבים אותו בבתי הספר, אפילו לנכים במיוחד זה הספורט היחיד ש - - -

יעקב מרגי: טיפולי.

<סעדי תאמר: טיפולי, כן.

יעקב מרגי: המדינה מכירה בטיפול הזה כטיפול.

<סעדי תאמר: כטיפול, לא כספורט?

יעקב מרגי: כטיפול.

<סעדי תאמר: וספורט, למשל רכיבת סוסים היא ספורט כמו כדורגל, כמו כל הספורט הזה.

<סעדי תאמר: למשל באום אל פאחם יש שתי חוות שמיועדות לאנשים כאלה, לא לכל הקהל.

<סעדי תאמר: בתי ספר לא יודעים אפילו איך - - -

יעקב מרגי: אני לא חולק עליך, אבל אתה יודע, ברגע שנעודד את זה, אנחנו נגד הימורים.

יעקב מרגי: הבנת, או שאני אמשיך להרחיב?

יעקב מרגי: זה לא הנקודה, אבל בסדר.

יעקב מרגי: זרקת את זה.

יעקב מרגי: זה נאמר לפרוטוקול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משפט אחרון, בבקשה.

<עופר בוסתן: לפני שתקבל החלטה, אני חייב לסבר את האוזן.

<עופר בוסתן: אנחנו כבר ישבנו, אני אישית, עם יותר מ-200 ראשי רשויות לגבי התכנית.

<עופר בוסתן: כמציעים להם את המגוון כולו, שזה אומר מגרש הסחבק, אולם הספורט בזכאות והמגרש, והם בלמ"ס נמוך, המצ'ינג שלהם הוא כל כך נמוך, שעד היום הם אמרו – הם רוצים לבנות את שלושת המתקנים.

יעקב מרגי: טוב.

<עופר בוסתן: לא, כי אם אתם תקבלו החלטה לגבי למ"ס 1 עד 3 - - -

יעקב מרגי: אני לא מקבל החלטה.

יעקב מרגי: אני יכול רק להמליץ לך, לקרוא לך.

<עופר בוסתן: זה יעשה פגיעה.

<עופר בוסתן: בגלל זה רציתי שתדע.

יעקב מרגי: אני קורא לך.

יעקב מרגי: אתה תבחן.

מיכל רוזין: אם זה עובד ואכן הם מצליחים לממש גם וגם וגם.

מיכל רוזין: השאלה למה אנחנו לא רואים את זה בשטח.

יעקב מרגי: ידידי המכובד, תקשיב, תבחנו את זה.

יעקב מרגי: אני קורא לך לבחון את זה.

<עופר בוסתן: בסדר גמור.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה סקירה מקיפה ממשרד התרבות של מיזמי התמיכה הן בפיתוח והן בעידוד הספורט, על כל גווניו.

יעקב מרגי: הוועדה שמחה לשמוע שהמשרד תומך ברשויות בחתך סוציו אקונומי נמוך 1 עד 6, בעדיפות לנמוכות.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה על החשיבות ועל התרומה שהכדורגל עושה לחברה בישראל, בגיבוש חברה יותר סובלנית ומפילה מחיצות.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לבחון את סוגיית ההעדפה המתקנת לפעילות ספורט נשי לנשים.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד התרבות והספורט לבחון את ביטול ההתניה להשתתפות עצמית – מצ'ינג – צימוד – או איך שתקראו לזה.

יעקב מרגי: הספורט אסור שיהיה נחלתם של העשירים ובעלי היכולות בלבד.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד לעודד ולתמוך בספורט החובבני.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד התרבות והספורט לעודד הקמת מתקני ספורט בפרישה ארצית וכיסוי כל הרשויות המקומיות שעדיין בהן.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למרכז השלטון המקומי לפתוח במיזם שיעודד רשויות מקומיות לפיתוח מגרשי ספורט ופיתוח תרבות ספורט.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת עיסוואי פריג' שיזם את הדיון יחד עם עמותת שפל ולחברת הכנסת מיכל רוזין, שייצגה אותו כאן נאמנה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.

מיכל רוזין: תודה רבה ליושב הראש.