ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 391, 2017-06-05 12:30

ניסן סלומינסקי: צהרים טובים אני מתנצל על האיחור, הנושא הקודם התארך.

ניסן סלומינסקי: מי מציג את הנושא.

<אביטל קרופניק: שמי אביטל קרופניק מהייעוץ המשפטי של הרשות לניירות ערך.

<אביטל קרופניק: אנחנו כאן בנושא של תיקון צו איסור הלבנת הון של מנהל תיקים.

<אביטל קרופניק: התיקון נובע מהתאמת הצו לסטנדרטים הבין-לאומיים שקבע ארגון ה-FATF ויישום המלצות ביקורת שעשה ארגון ה-moneyval בשנת 2013 בהקשר של עמידת הצו באותם סטנדרטים.

<אביטל קרופניק: בנוסף מוצע בצו להכניס מספר הקלות נוספות בהקשר של פעילותם הייחודית של מנהלי תיקים.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה על ההפרעה.

שולי מועלם-רפאלי: באתי רק להגיד שלום.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לומר שברכתי אותך בתחילת היום להצטרפותך כחברה מן המניין לוועדה.

ניסן סלומינסקי: ברוכה הבאה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: לא הייתי כאן כי התחלתי את היום בוועדת העבודה והרווחה בפרויקט גדול שעבדנו כמה שנים על תזונה בריאה ואורח חיים בריא, היום הציג המנכ"ל את תחילת הפרויקט בבתי הספר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוסקים עכשיו בנושא צו איסור הלבנת הון.

<אביטל קרופניק: בנוסף ליישום המלצות הסטנדרטים הבין-לאומיים יש בצו גם מספר הקלות שנובעות מאופן הפעילות הייחודית של מנהלי תיקים.

<אביטל קרופניק: מנהלי תיקים בעצם פועלים בחשבון של לקוח שמנוהל בתאגיד בנקאי או בבורסה ומאחר והם בעצם מעגל הגנה שני, עושים בדיקות וביקורות הלבנת הון בנוסף לבדיקות שנעשות על-ידי התאגיד הבנקאי וחבר הבורסה, הוצע לאשר מספר הקלות לצו, שנעבור עליהם בהקשר של זיהוי פרטים של נכים ובהקשר של חשבון שמסווג ברמת סיכון נמוכה.

אלעזר שטרן: אני רק רוצה להגיד שטיוטת הנוסח שנשארה לא נמצאת כרגע בפני הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אם אלה תיקוני הגהה זה משהו אחר, אבל אם תיקונים אחרים אנחנו לא רוצים לחזור על מה שהיה.

<לילך וגנר: "צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מנהל תיקים למניעת הלבנת הון ומימון טרור) (תיקון מס' ), התשע"ז-2017.

אלעזר שטרן: אני רק מעיר שלילך ביקשה להוריד את המילים "בעניין סעיף 15 - בהסכמת שר המשפטים".

<לילך וגנר: במצבים קודמים גילינו שהנושא של חוק - - - והמאבק בטרור מתייחס למספר סעיפים בצו, זה לא המצב שיגידו לנו שלמשל סעיפים הקשורים לטריטוריות המפורטות בתוספת הראשונה לא ניתנה לגביהם הסכמה של שרת המשפטים, כך שכאמור אנחנו מעדיפים שההסכמה תתייחס לכל.

"אני מצווה לאמור: בסעיף 1 לצו איסור הלבנת הון חובות זיהוי דיווח וניהול רישומים של מנהל תיקים" - - -

אלעזר שטרן: אני מציע, כדי שיהיה יותר נוח, לקרוא רק את אותם סעיפים ואותם הגדרות שיש בהם שינוי.

ציבור זר: "איש ציבור זר" – תושב חוץ בעל תפקיד ציבורי בכיר מחוץ לישראל בחמש השנים האחרונות, לרבות בן משפחה של תושב כאמור או תאגיד המצוי בשליטתו, יועץ ומינוי אישי של איש הציבור או שותף עסקי של אחד מאלה".

אלעזר שטרן: אני רוצה להעיר פה נקודה, אנחנו חוזרים שוב ושוב לאותה נקודה ואנחנו שוב בסבב חדש בנקודה הזאת.

אלעזר שטרן: כל צו חדש שמגיע, יש ניסיון הרחבה נוסף להגדרות שונות, בין היתר ההגדרה של איש ציבור זר.

אלעזר שטרן: רק בחודש מרץ, בסוף כנס החורף, הוועדה אישרה הרחבה בצו המוסדיים בהגדרה של איש ציבור זר ופה יש הרחבה נוספת שזה לא רק מי שהוסיפו, אלא גם יועץ ומינוי אישי של איש ציבור.

אלעזר שטרן: אני מעלה את השאלה עד היכן נכון ומוצדק להרחיב הן מבחינת רמת הסיכון, הן מבחינת היכולת של מנהל התיקים לזהות את המעגלים הרחבים הללו.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שמה שעומד מאחורי הנושא הזה זה שאנחנו מסתכלים ואומרים שאם נניח איש מרכזי בצרפת בא לישראל ופותח פה חשבון אז אנחנו נאמר שמשהו כאן לא מסתדר ואנחנו רוצים לבדוק אם אין פה משהו.

ניסן סלומינסקי: כלומר עצם הפעולה הזאת יוצרת אצלנו את סימן השאלה ואתה רוצה לבדוק.

ניסן סלומינסקי: נניח אם מישהו מצרפת יהיה בארצות הברית או בלונדון ויפתח חשבון, אני מניח שזה סביר כי לונדון זה מרכז גדול מאוד, ארצות הברית זה מרכז גדול מאוד וסביר שלמישהו מצרפת יש לו עניין לפתוח שם.

ניסן סלומינסקי: זה שהוא בא לישראל זה מה שמעורר סימן שאלה כי מצרפת מה יש לו כאן בישראל, אלא אם כן אולי יש כאן משהו.

אלעזר שטרן: גם אם מישהו מצרפת הולך היום לפתוח בלונדון הוא ייחשב כאיש ציבור זר באותה מידה.

ניסן סלומינסקי: אבל החוק הזה לא יחייב אותו.

אלעזר שטרן: לפי כללים שחלים באנגליה הוא ייחשב באנגליה כאיש ציבור זר.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם גם באנגליה חלים כאלה כללים?

ניסן סלומינסקי: נניח מישהו מישראל שפותח באנגליה הכללים האלה חלים עליו?

<מאיה לדרמן: כן.

<מאיה לדרמן: התשובה היא חיובית, ההגדרה הזאת בכללים האלה חלים מכוח סטנדרטים בין-לאומיים.

<מאיה לדרמן: לכן אותם כללים יחולו בצרפת יחולו באיטליה ויחולו בכל מדינה אחרת שעומדת בכללים הבין-לאומיים וכל המדינות המתוקנות עומדות בכללים הבין-לאומיים.

<מאיה לדרמן: לכן אם איש ציבור מאיטליה יגיע לאנגליה הוא גם יצטרך להזדהות ככזה ויעשו את אותם בדיקות כמו שאנחנו מחייבים כאן.

<מאיה לדרמן: ההגדרה הזאת היא הגדרה שתואמת, לא במאה אחוז, את הסטנדרט הבין-לאומי.

<מאיה לדרמן: כאן ספציפית בצו הזה אנחנו לא מיישמים במאה אחוזים את ההגדרה, כמו שצו מוסדיים שאלעזר הזכיר שאושר בחודש מרץ, גם שם לא יישמנו את הכללים הבין-לאומיים כלשונם.

<מאיה לדרמן: ההבדלים פה בסופו של דבר נובעים גם מהרגולטור שמגיש את הצו, נובעים מהליך חקיקה, צו המוסדיים הוא צו שתוקן לראשונה במרץ האחרון מאז חקיקתו ב-2002.

<מאיה לדרמן: לכן לא ראו לנכון להכניס את כל מה שצריך, הם אמרו שיעשו את זה בצורה ---

ניסן סלומינסקי: אני מבין את ההיגיון, אבל זה צריך להיות דווקא איש בעל תפקיד ציבורי בכיר?

ניסן סלומינסקי: כלומר אם אנחנו חושדים שיש כאן הלבנת הון, אז בדרך-כלל זה לא תפקיד ציבורי, בתפקיד ציבורי לא תמיד יש כסף.

ניסן סלומינסקי: אז נניח מגיע אוליגרך ממקום מסוים לישראל, אין לו תפקיד ציבורי ולא כלום, החשד תמיד קיים, אז למה אנחנו דווקא מקבילים את זה - - -

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים על השלב של הזיהוי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי מה עומד מאחורי.

ניסן סלומינסקי: למה אתה רוצה דווקא לזהות אותו?

ניסן סלומינסקי: נניח מגיעים שניים, אחד פקיד בכיר בעיריית פריז שמרוויח 16,000 שקל בחודש ומגיע מישהו שמרוויח 200,000 או 300,000 בחודש.

ניסן סלומינסקי: שניהם מגיעים לישראל, הפקיד הבכיר, בכיר בעירית פריז, אותו יתחילו לשאול והוא ייכנס לרשימה, למרות שהוא בקושי חי.

ניסן סלומינסקי: השני, שמגלגל סכומים עצומים, חולף כי הוא לא בתפקיד ציבורי בכיר.

ניסן סלומינסקי: השאלה למה דווקא לקחת את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שראיתם לנגד עיניכם את מלך סעודיה או את הנסיך שמגיע לישראל ומשקיע בה.

ניסן סלומינסקי: אבל בעיקרון למה הכנסתם דווקא את הנושא של תפקיד ציבורי בכיר?

<מאיה לדרמן: מדובר על רגישות גבוהה יותר בעניין של ניהול סיכונים.

<מאיה לדרמן: אי-אפשר להחיל את זה באמת על כל אנשי הציבור מהפקיד הזוטר ביותר עד הבכיר.

ניסן סלומינסקי: למה דווקא פקיד?

ניסן סלומינסקי: אם החשד הוא להלבנה?

<מאיה לדרמן: הזכרת אוליגרך.

<מאיה לדרמן: שוב, זה לא נכנס במסגרת ההגדרה, אבל יכול להיות שבמהלך ניהול סיכונים של מנהל התיקים של גוף פיננסי אחר הוא יבוא ויראה תושב זר, שאין לו שום קשר לישראל ויכול להיות שגם אותו הוא יאפיין כגורם לסיכון ויקיים מתוך ניהול הסיכונים הפנימי שלו איזשהם בקרות נוספות שאולי לא כתוב כאן במפורש מה לעשות לגבי האוליגרך, אבל כן אומרים לעשות בקרה מוגברת לגבי סיטואציות שהם בסיכון גבוה.

<מאיה לדרמן: גם אנחנו מנסים לעשות איזון בין הטלת החובות לבין ניהול הסיכונים.

<מאיה לדרמן: אנחנו לא יכולים להטיל את זה בצורה גורפת על כל אנשי הציבור.

ניסן סלומינסקי: על מה מדובר?

ניסן סלומינסקי: על איזו השקעה?

ניסן סלומינסקי: נניח הפקיד הבכיר הזה פותח לילד שלו פיקדון ומפקיד בו כל חודש 300 שקל.

ניסן סלומינסקי: אולי כי הוא יהודי וזה מה שהוא רוצה לעשות.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, אותו אוליגרך פותח כאן עסק של מאות אלפי שקלים.

ניסן סלומינסקי: אם הייתם אומרים שהמדד הוא כמות הכסף אז אני מבין, ברגע שאתה רואה כמות כזאת, לא חשוב מי, אם זה פקיד ציבורי או מישהו אחר, מדובר על כסף גדול ומישהו זר שמגיע לפה, זה קצת משונה וצריך לבדוק.

<מאיה לדרמן: יש בדיקה גם לגבי אלה.

ניסן סלומינסקי: אבל ההגדרה של תפקיד ציבורי בכיר, אני לא יודע מה היא נותנת פה בדיוק.

<מאיה לדרמן: ההשלכה של ההגדרה פה, המשמעות שלה היא בדיקה נוספת.

<מאיה לדרמן: זה לא אומר שהוא מיד בסיכון הכי גבוה, זה לא אומר שצריך לדווח על זה.

<מאיה לדרמן: זה אומר שצריך לזהות אותו כסיכון.

<לילך וגנר: הסיבה שבחרו בנושא של תפקיד ציבורי זה בגלל שלצערי אנשי ציבור בכירים מועדים לנושא השחיתות שפותחים חשבונות טיפול כדי שלשם יוזרמו כספי השוחד שהם מקבלים.

<לילך וגנר: זו הטיפולוגיה.

<לילך וגנר: זה לא קשור לכמות החשבון, או להתנהלות שוטפת לגיטימית של אותו איש ציבור, אלא למן טיפולוגיה שידועה בזירות הבין-לאומיות בהקשרים של אנשי ציבור בכירים.

<לילך וגנר: מכאן הרצון לבדוק אותו ולראות שבאמת כל הפעולות שהוא מבצע הן פעולות שגרתיות שתואמות את הפרופיל שלו.

אלעזר שטרן: השאלה מה ההרחבה הזאת נותנת.

אלעזר שטרן: בכל פעם זה עוד מעגל ועוד מעגל, הפעם מביאים מעגל נוסף של יועצים ומנויים אישיים של אנשי ציבור.

אלעזר שטרן: מדובר גם על אחת ההרחבות שהייתה בצו המוסדיים בחמש השנים האחרונות, זאת אומרת זה לא רק למי שעכשיו איש ציבור זה למי שהיה בחמש השנים האחרונות איש ציבור.

אלעזר שטרן: כל המעגלים הרחבים, בני משפחה, שותף עסקי ועכשיו גם התוספת הזאת.

<מאיה לדרמן: בחמש השנים האחרונות זה גם מה שבסופו של דבר התקבל במוסדיים.

<מאיה לדרמן: התאמנו.

אלעזר שטרן: זה מה שאני אומר, זה לא רק מי שעכשיו, זה גם מי שבחמש השנים האחרונות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים שאם יש מישהו שעוסק בזה הרבה פעמים זה נעשה דרך המעגל שסביבו.

ניסן סלומינסקי: למה מחקתם את ההגדרה של תפקיד ציבורי?

<קריאה: זה הועבר כהגדרה עצמאית בהמשך.

ניסן סלומינסקי: חבר פרלמנט הכוונה לחבר כנסת.

<אביטל קרופניק: "אזור" - יהודה והשומרון ורצועת עזה.

<אביטל קרופניק: "ארגון "FATF ((Financial Action Task Force - ארגון בין-לאומי למאבק בהלבנת הון ובמימון טרור.

<אביטל קרופניק: "הליך הכרת הלקוח" - בין השאר, בירור מקור הכספים המופקדים בחשבון המנוהל, עיסוקו, מטרת פתיחת החשבון המנוהל, הפעילות המתוכננת בחשבון; לגבי תושב חוץ - גם בירור זיקתו לישראל.

<אביטל קרופניק: האם הלקוח או הנהנה בחשבון הוא איש ציבור זר.

<אביטל קרופניק: לגבי איש ציבור זר - גם מקור משאביו הפיננסיים.

<אביטל קרופניק: לגבי מי שהוא בעל עסק - גם סוג עסקיו".

אלעזר שטרן: הוועדה עמלה קשות על ההגדרה הזאת עוד לפני כמה שנים עד שהגיעו לנוסחה מוסכמת, פה לראשונה יש ניסיון שוב להרחיב אותה.

אלעזר שטרן: אני רוצה שנשים לב מה כתוב פה ומה מנסים להרחיב.

אלעזר שטרן: כתוב פה שבעצם חלק מהניסיון להכיר את הלקוח זה לבדוק מנין הוא מביא את הכספים לאותו חשבון, מה הפעילות שלו בחשבון, למה הוא פותח את החשבון.

אלעזר שטרן: לראשונה יש פה תוספת של מקור משאביו הפיננסיים.

אלעזר שטרן: אם הולכים על דרך האלימינציה, המשמעות של "משאביו הפיננסיים" זה בהכרח אותם כספים שהם לא קשורים לחשבון.

אלעזר שטרן: ככל שהכספים האלה קשורים לחשבון אלה דברים שכבר נמצאים לפני כן בתוך ההגדרה.

אלעזר שטרן: זה אומר שהמשמעות היא קודם כל שהמעגל של כמה אתה רוצה לדעת על הבן אדם הזה הולך ומתרחב.

אלעזר שטרן: דבר שני, יש פה מסר קצת בעייתי שאומר שברגע שלבן אדם יש משאבים פיננסיים, כבר צריך לדעת עליו וזה צובע אותו בצבע מסוים שאני צריך לדעת עליו.

אלעזר שטרן: כמו שאומרים נציגי הממשלה, זה עוזר לי לדעת מיהו ומהו ולסמן פרופיל שלו.

אלעזר שטרן: כל מידע נוסף שאני אדע על הלקוחות אני אוכל לשרטט טוב יותר את הפרופיל שלו, השאלה עד איזה מעגלים אנחנו מרחיבים את זה?

אלעזר שטרן: פה לראשונה יש מעגל שהוא לא קשור בהגדרה.

אלעזר שטרן: אלה כספים שלא קשורים לחשבון כי אם הם היו קשורים לחשבון אז הם לא נמצאים בהגדרה.

אלעזר שטרן: השאלה אם מוצדק להמשיך ולהרחיב את זה לעוד ועוד, גם למידע, כי על פניו אפשר למצוא עוד דברים כמו מי האנשים שהוא עושה אתם עסקים, מי הספקים שלו ועוד.

אלעזר שטרן: ככל שאני אדע יותר ויותר עליו, בוודאי שאוכל לשרטט את הפרופיל שלו בצורה טובה יותר.

ניסן סלומינסקי: אני קורא את זה וחושב שמשוגע מי שירצה לבוא לעשות עסקים בישראל.

ניסן סלומינסקי: מצד אחד ישראל רוצה למשוך משקיעים זרים שישקיעו ויפתחו - - -

<מאיה לדרמן: מדובר כאן רק על אנשי ציבור.

<מאיה לדרמן: ההרחבה מתייחסת רק לאנשי ציבור.

<מאיה לדרמן: רצונה לגבי אנשי ציבור הוא ברור לדעת מה מקור ההון.

<מאיה לדרמן: אנשי ציבור גם נדרשים לתת הצהרות הון.

אלעזר שטרן: לא מקור ההון שמגיע לחשבון.

אלעזר שטרן: זה סתם מאיפה יש לו כסף באופן כללי.

<מאיה לדרמן: זה לא חייב להיות שיש לו כסף.

<מאיה לדרמן: זה לא שמחפשים את האנשים העשירים, מחפשים איש הציבור שיגיד שההון שלו הוא הון שנצבר מעסקיו.

אלעזר שטרן: מה זה רלוונטי?

אלעזר שטרן: זה לא קשור למה שמנוהל בחשבון.

<מאיה לדרמן: זה רלוונטי כי כשאתה מבצע הערכת סיכון אתה יכול להבין אם הפעילות סבירה או לא סבירה לפי מי שעומד מולך.

<מאיה לדרמן: אם זה מישהו שבא עם הון וההתנהלות שלו גם כאיש ציבור ממשיכה להיות התנהלות של - - -

אלעזר שטרן: אם לוקחים את הכיוון הזה עד הסוף אפשר להוסיף חקירת שתי וערב על אותו בן אדם.

<מאיה לדרמן: זה לא מה שאנחנו עושים.

<מאיה לדרמן: אנחנו מבקשים לגבי אנשי ציבור, שיצהירו לגבי הונם.

אלעזר שטרן: אפשר להכניס עוד הרבה דברים לפה, השאלה אם זה מוצדק.

<מאיה לדרמן: אבל אנחנו לא מכניסים הרבה דברים, מכניסים רק לגבי אנשי ציבור.

אלעזר שטרן: בשלב הזה לא, אולי עוד שנתיים יכול להיות שכן.

אלעזר שטרן: השאלה אם אנחנו פורצים את המעגל של הדברים מעבר למה שקשור לחשבון.

אורי מקלב: מה מטרת החוק?

אורי מקלב: אנחנו חתומים על אמנה כדי שלא יבואו - - - אנשי ציבור, יש לך כאן מעקב אחרי - - - שלא יברח למקום אחר.

אורי מקלב: זה מה שהבנתי, שאנחנו חתומים על אמנה כדי לפקח על אנשי ציבור כדי שלא יתנהלו בצורה פלילית וכדי להרחיק את העבירה, שלא יבוא למדינה אחרת, אז אנחנו חתומים על אמנה שתהיה הדדיות.

ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי אם זו המטרה.

ניסן סלומינסקי: אם זו המטרה ומישהו בא ומפקיד מצרפת 300 שקלים בחודש לטובת חיסכון לבן שלו, הוא צריך לעבור את כל השתי וערב הזה?

ניסן סלומינסקי: ניסיתי לומר שצריך להתלות את זה בסכומים אחרת בא יהודי מצרפת רוצה להפקיד לבן שלו, הוא לא עלה אבל הבן אולי יעלה לישראל והוא פקיד בכיר בעיריית פריז, יש לו 300 שקל בכל חודש.

ניסן סלומינסקי: אז הוא צריך לעבור את כל הדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: לעומת האוליגרך שדיברנו עליו, שגלגל מיליונים והוא לא עובר את זה.

אורי מקלב: אם הוא יהיה פקיד בעיריית פריז הוא לא יבוא.

אורי מקלב: אני שואל עד היום מדוע פקיד ציבור?

אורי מקלב: למה הפקידים יודעים תמיד לגרוע את נושא הפקידות?

אורי מקלב: מה ההבדל בין חבר פרלמנט למנכ"ל משרד ממשלתי או מנכ"ל חברה ממשלתית?

אורי מקלב: למה בכל הנושא של אנשי ציבור גורעים כל הזמן לכל אורך הדרך פקידי ציבור.

אורי מקלב: הם לא נמצאים בכלל לעניין הזה.

אורי מקלב: כולם זה רק אנשי ציבור, הם החשודים, הם הבעייתיים.

אורי מקלב: פקיד ציבור, שבא ומשקיע כאן מיליון פרנק והוא בסך הכול פקיד במחלקת החניה בצרפת, הוא לא צריך שום דבר - - -

ניסן סלומינסקי: אבל למה דווקא פקיד?

ניסן סלומינסקי: אם הוא סתם אדם רגיל ומשקיע מיליון?

ניסן סלומינסקי: למה לא לבדוק פה?

ניסן סלומינסקי: צריך להיות קריטריון של כסף.

אורי מקלב: זה שלב ראשון.

אורי מקלב: כל אחד שפותח חשבון בכל מדינה זרה צריך להראות מאיפה המקור שלו - - -

ניסן סלומינסקי: גם על 300 שקל בחודש צריך?

אורי מקלב: העלית נושא של הגבלה.

אורי מקלב: הדבר הזה צריך להיות עם סכומים.

אורי מקלב: זה לא יכול להיות כל סכום.

אורי מקלב: לא כל פתיחת חשבון שמתנהלת לא רק לילד, יש פה נכד סטודנט שלומד ומתנדב פה, למה בחשבון שלו?

אורי מקלב: יכולים להיות הרבה הסברים בעניין.

אורי מקלב: בסופו של דבר זו לא הברחת נכסים ולא התנהלות פלילית, אלה כספים שהגיעו ביושר בסכומים סבירים מאוד גם במסגרת התפקיד שלו.

אורי מקלב: מדוע אנחנו עושים את כל המעקב הזה והתחקיר הזה שגורמים להרגשה מאוד מגבילה והרגשת רדיפה וסטיגמה כשמראש קובעים שיש פה משהו בתהליך.

אורי מקלב: כדי לשקף את זה ולהציף.

אורי מקלב: למה לכל אורך הדרך זה איש ציבור זר?

אורי מקלב: זה צריך להיות כל התפקידים הציבוריים, עובד ציבור זה באותה מידה מבחינתי.

אורי מקלב: אם הולכים לפתרון שמציע אלעזר, אם אומרים שהמטרה היא לדעת מאיפה הכסף, אז אם מעניין אותי הכסף שמגיע למה צריכה לעניין אותי כל המערכת הפיננסית שלו.

אורי מקלב: הרי אני לא אדע מהמערכת הפיננסית שלו האם זה סביר או לא סביר, יש לנו כלי מדידה בכלל לדברים האלה?

אורי מקלב: אם הוא אומר את מכלול משאביו הפיננסיים, יש לו כך וכך קרקעות או כך וכך אחוזים בחברה, לעומת שהוא מביא לכאן 100,000 פרנק מצרפת או מיליון פרנק, אני רוצה לדעת מה מקור הכסף ומה מטרת הכסף, מה העיסוקים שלך באופן כללי אבל לא משאביו הפיננסיים.

ניסן סלומינסקי: אני מרגיש שיש לחברי הכנסת תחושה שאנחנו מפספסים משהו.

ניסן סלומינסקי: נדבקנו להגדרה של תפקיד ציבורי בכיר מחו"ל והמטרה של החוק היא ברורה וזה לא עונה על המטרה.

ניסן סלומינסקי: במקרים מסוימים זה יכול לענות על המטרה אבל במקרים אחרים לא.

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות באותה מידה גם אם הוא לא בתפקיד ציבורי בכיר.

ניסן סלומינסקי: אם הייתם מגדירים סכום, אני יכול להבין שהחל מסכום מסוים שווה לבדוק מה המקורות שלו ולמה הוא בא לעשות את זה בארץ וכו'.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לתפקיד ציבורי?

ניסן סלומינסקי: יבוא מישהו ויפקיד 300 שקלים בחודש לבן שלו, אז לחקור אותו כי הוא חשוד?

<מאיה לדרמן: המשמעות כאן זה לא החקירות.

<מאיה לדרמן: זה אומר שלגביו צריך אישור של אחראי לביצוע פעולה או לפתיחת חשבון.

ניסן סלומינסקי: הוא נכנס לרשימות.

<מאיה לדרמן: אלה לא רשימות.

<מאיה לדרמן: זו בקרה נוספת.

אלעזר שטרן: הוא מוגדר כמישהו בסיכון גבוה יותר.

<מאיה לדרמן: נכון.

<מאיה לדרמן: בהגדרה הוא בסיכון גבוה יותר לכן הדרישות בצו, מה שקובעים לגבי איש ציבור זר, שצריך אישור של אחראי בגורם הפיננסי שיפתח לו את החשבון או יבצע עבורו את הפעילות ואיזושהי בקרה מוגברת על הפעילות שלו.

<מאיה לדרמן: זה לא אומר שאוטומטית כל דבר שהוא עושה נמצא בחקירה.

ניסן סלומינסקי: הוא שם כולה 300 שקל בחודש, למה הוא כבר צריך להיות ברשימות וצריך אישור מיוחד ובודקים עליו וכו' והשני שבא אתו ביחד פתח חשבון של שלושה מיליון שקלים ואף אחד לא שואל כלום ולא בודק.

<מאיה לדרמן: זה לא אומר שלא ישאלו.

<מאיה לדרמן: חלק מהכרת הלקוח זה להבין את מקור הכספים.

ניסן סלומינסקי: אז למה שמו לזה דווקא משהו מיוחד?

ניסן סלומינסקי: אם את אומרת שלכל אדם - - -

<מאיה לדרמן: כשנגיע להכרת הלקוח, זה נעשה לפי ניהול סיכונים.

<מאיה לדרמן: אם זה מישהו שאומר שהוא הולך להתנהל בהיקפים גדולים אז הבקרה תהיה מוגברת גם עליו.

אורי מקלב: כל שאלה שנשאלת כאן צריכה להיות מטרה כדי לדעת אם בסופו של דבר לאשר או לא.

אורי מקלב: לצורך האינדיקציה לא שואלים שאלות סתם.

אורי מקלב: אני יכול להבין שחלק מהשאלות הן על מקור הכסף כדי לוודא שמקור הכסף לא בא ממקורות פיננסיים והוא היה רק חבר פרלמנט או נציג בעירית צרפת במועצה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים על אותו דבר כל הזמן.

ניסן סלומינסקי: אם מדובר על צו איסור הלבנת הון וגם השם של האיש נכנס למעטפה הזאת, האלמנט שצריך להכתיב לנו הוא הסכום שמדובר בו.

ניסן סלומינסקי: כמו שלא תתעסקו עם מישהו שמרוויח 5,000 שקל וחי בהתאם לעומת משהו שמרוויח 5,000 וחי ברמה של מישהו שמרוויח 100,000, אתם תבדקו אותו.

ניסן סלומינסקי: כלומר הסכום הוא שמשחק פה.

<לילך וגנר: דווקא לגבי אנשי ציבור שבאים לארץ עם סכומים נמוכים, דווקא זאת אינדיקציה לכך שיש מקום לשאול אותם שאלות.

<לילך וגנר: כי למה שאיש ציבור ממדינה זרה יבוא ויפתח פה חשבון בסכומים נמוכים כדי לעשות חיסכון פה ולא בארץ מוצאו?

ניסן סלומינסקי: כי הבן שלו פה, או שהוא רוצה שהבן שלו יעבור לפה.

אלעזר שטרן: מה שאת אומרת נכון לכסף שהוא מביא לפה.

אלעזר שטרן: פה אתם רוצים משהו חדש, זה כבר לא הכסף שהוא מביא לפה, זה משהו מעבר.

אלעזר שטרן: ככל שהדברים נמצאים בתוך החשבון אז בסדר.

אלעזר שטרן: עכשיו מבקשים להרחיב על המעגלים השונים שמעבר לזה.

<לילך וגנר: הגבתי להערות של חבר הכנסת מקלב ושל יושב-ראש הוועדה שבכלל תוהות למה הסטנדרטים הבין-לאומיים שאנחנו מצייתים להם במידה רבה בחרו את הנושא של עובד ציבור זר ולא של אוליגרכים זרים.

<לילך וגנר: עלתה גם השאלה למה אנחנו לא בודקים לפי הסכומים.

<לילך וגנר: אני רוצה להסביר שבנושא של שחיתות שלטונית, של עבירות השחיתות בשוחד, אנחנו מחויבים גם באמנות שונות, אמנות השחיתות של האו"ם והאמנה למניעת שוחד של עובד ציבור של ה-OECD.

<לילך וגנר: אנחנו אמורים לפעול כדי למנוע את המצבים האלה.

<לילך וגנר: בהקשר הזה של אנשי ציבור זרים שבאים לפתוח חשבונות בישראל, הנושא של הסכום הוא לאו דווקא אינדיקציה לסיכון.

<לילך וגנר: זה מה שאני מנסה להשיב.

ניסן סלומינסקי: אני שומע מה שאת אומרת ואני לא מצליח להבין את ההיגיון.

ניסן סלומינסקי: אדם בא מצרפת לישראל כי הילדים והנכדים שלו פה והוא מדבר על 300 שקל.

ניסן סלומינסקי: לעומת השני שפתח חשבון שמגלגל שלושה מיליון אבל הוא לא בתפקיד ציבורי בכיר אלא סתם אוליגרך.

<מאיה לדרמן: ההגדרה באנגלית זה politically expose persons, אנשים שחשופים מבחינה פוליטית לשחיתויות ולשוחד.

אורי מקלב: ולמה לא עובד ציבור?

אורי מקלב: מה ההבדל?

אורי מקלב: למה איש ציבור חשוף ועובד ציבור לא?

<מאיה לדרמן: עובד ציבור זה פקיד, יש לו פחות יכולת השפעה מאשר לבכיר.

<אורית שרייבר: מנכ"ל חברה ממשלתית נמצא בתוך ההגדרה.

אורי מקלב: אבל גם עובד ציבור.

<מאיה לדרמן: יכול להיות, אבל לא כמו מישהו שהוא בכיר ויש לו יכולת הנעת תהליכים.

<מאיה לדרמן: זה לא אותו דבר.

<מאיה לדרמן: אי-אפשר להשוות בין פקיד לבין ראש הממשלה.

אורי מקלב: זה כמובן מעלה לי את האגו לדעת כמה יכולת השפעה יש לי, אבל אני חושב שלעובד ציבור במנהל מקרקעי ישראל יש לו הרבה יותר השפעה ממני.

<אורית שרייבר: הרשימה שמנויה בצו היא רשימה לא סגורה.

<אורית שרייבר: המקצועות והתפקידים שמנויים כאן הם רשימה מצומצמת.

<אורית שרייבר: יש מקום להפעלת שיקול דעת על-ידי מנהל התיקים לבחון האם התפקיד שמי שמבקש להיות לקוח שלו נושא מציב אותו בעמדה כזאת שהוא יכול להיות חשוף לשחיתות ציבורית.

ניסן סלומינסקי: למה אתם לא מקשרים את זה לסכומים?

<אלחנן הרמור: שמי אלחנן הרמור, מנהל היחידה לפיקוח על בעלי רישיון על מנהלי תיקים ברשות לניירות ערך.

<אלחנן הרמור: הנקודה היא שמנהל תיקים הוא מישהו שמקבל ייפוי כוח בחשבון של מישהו אחר, לנהל לו את הכסף.

<אלחנן הרמור: אז קודם כל הדוגמה של ה-300 שקל בחודש יכול להיות שהיא רלוונטית לבנקים או לגופים אחרים, אצל מנהל תיקים מצב כזה לא קיים.

<אלחנן הרמור: למעשה אתה מעביר סכום, בדרך-כלל סכומים גדולים, רוב מנהלי התיקים במדינת ישראל לא יסכימו לנהל פחות מ-300,000 שקל ואלה בדרך-כלל סכומים חד פעמיים שמופקדים לחשבון, אפשר להוסיף או להוריד כספים משם.

<אלחנן הרמור: מנהל התיקים מחויב, גם על-פי חוק הייעוץ שמחייב אותו לברר צורכי לקוח.

<אלחנן הרמור: הוא מחויב להכיר את הלקוח ברמה שתאפשר לו לנהל ולהתאים את התיק לצרכיו.

<אלחנן הרמור: לכן אני חושב שצריך לנתק את הדיון הזה ממוסדות פיננסיים אחרים שחובות חלות עליו.

<אלחנן הרמור: גם הדוגמאות שנתתם על סכומים גבוהים, במסגרת ניהול הסיכונים, כשמישהו פותח חשבון הוא שואל אותו שאלות.

<אלחנן הרמור: שם המקום להגדיר באיזה רמת סיכון הוא מסווג את הלקוח.

<אלחנן הרמור: בדוגמה של האוליגרך, סביר להניח שמנהל התיקים יסווג אותו ברמת סיכון גבוהה ואז נשאלת השאלה למה איש ציבור זר?

<אלחנן הרמור: כי זה סוג של ברירת מחדל.

<אלחנן הרמור: ברירת המחדל היא של איש ציבור זר, אתה מתחיל ממקום של סיכון גבוה, יכול להיות שבסוף לא תגדיר אותו בסיכון גבוה, אבל זו ברירת מחדל שנקבעה בסטנדרטים הבין-לאומיים מהסיבות שכבר צוינו כאן.

<אלחנן הרמור: של מלחמה בשחיתות.

<אלחנן הרמור: הסיכוי שמישהו ממדינה אחת יפתח חשבון במדינה אחרת והסטנדרטים האלה חלים בכל מדינות העולם.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שזה נוסח שמקובל באמנה הבין-לאומית, זה גם מחייב אתכם?

<מאיה לדרמן: זה מחייב.

<מאיה לדרמן: אנחנו נמצאים כבר אחרי ביקורת.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתקדם.

ניסן סלומינסקי: נשאיר את זה כך שאנחנו מבינים שזה קורה, אם היה כתוב שמישהו בעל תפקיד ציבורי בכיר הוא כבר חשוד, בלי קשר שהוא תושב חוץ ומגיע לכאן, הוא כבר חשוד כי יש לו אופציות לשחיתות, אם הוא בא מבחוץ אז זה חשוד על גבי חשוד.

אלעזר שטרן: אדוני עושה קדימון לשבוע הבא.

אורי מקלב: - - - הפיננסיים גם נמצא באמנה הבין-לאומית?

<מאיה לדרמן: כתוב מקור ההון, שזה כמו הצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה ועוד נחזור לזה.

<אביטל קרופניק: "הרשימה" – התיקון פה הוא במקום סעיף 47(ב)(1)(ג) לחוק איסור מימון טרור, סעיף 18 לחוק המאבק בטרור.

<אביטל קרופניק: כך גם ההמשך נמחק, בדרך שנקבעה לפי סעיף 47(ב)(1)(ב) לחוק איסור מימון טרור.

אלעזר שטרן: יש כמה שינויים במהלך הצו בגלל חוק המאבק בטרור שהוועדה אישרה.

<אביטל קרופניק: "התכתבות עסקית" – הסכם בכתב כמשמעותו בסעיף 13 לחוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה-1995 (להלן - חוק העיסוק) וכל שינוי בהסכם ודוח רבעוני ללקוח כמשמעותו בתקנה 2 לתקנות הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות, בשיווק השקעות ובניהול תיקי השקעות (דוחות), התשע"ב-2012".

<אביטל קרופניק: ההגדרה משמשת אחר-כך לצורך סעיף של שמירת מסמכים, של סוג המסמכים שנדרש לשמור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על מישהו שבא לארץ בעל תפקיד ציבורי בכיר ומה הוא עושה?

ניסן סלומינסקי: הבנתי ממך שלא דווח להם שהוא רוצה לפתוח חשבון בבנק, רק דובר שהוא רוצה לקחת מישהו שינהל לו משהו.

אלעזר שטרן: יש את הצו שחל על הבנקים שהוא מתייחס למצב שבו הוא רוצה לפתוח.

ניסן סלומינסקי: אבל הצו של הבנקים מדבר על סכום.

ניסן סלומינסקי: כל מי שרוצה מסכום מסוים, לא?

אלעזר שטרן: הסכומים שחלים שם הם לחובת הדיווח זה לא על עצם הצורך להכיר.

<לילך וגנר: יש צו שרלוונטי לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: שם אין שום התניה של הסכום?

<לילך וגנר: יש את הצורך לבצע הכרת לקוח מסוימת לגביו.

ניסן סלומינסקי: הכרת לקוח יש על כולם.

<לילך וגנר: יש התייחסות מפורשת לאיש ציבור זר.

<אביטל קרופניק: "חשבון מנוהל ברמת סיכון נמוכה" - חשבון מנוהל אצל תאגיד בנקאי בישראל או אצל חבר בורסה בישראל, ושמנהל התיקים סיווג אותו ברמת סיכון נמוכה להלבנת הון ולמימון טרור, בהסתמך על הליך הכרת הלקוח".

<אביטל קרופניק: "אם היחיד הוא תושב האזור - מספר הזהות יכול שיהיה גם מספר זהותו בכרטיס מגנטי שהנפיק המנהל האזרחי וליחד שזוהה לפי מסמך כאמור בסעיף 4(א)(6)(א) - מספר הזיהוי באותו מסמך ושם המדינה שבה הוצא המסמך"

<אביטל קרופניק: בפסקה (4), במקום הפרטים הרשומים במסמך ההתאגדות של התאגיד יבוא:

<אביטל קרופניק: בהגדרת "מען", גם כאן אלה תיקונים טכניים בלבד.

<אביטל קרופניק: במקום סעיף 5(א)(1) יהיה 4(א)(1) ו-(6א) וכך גם בפסקה (2), בהגדרת תאגיד במקום 5(א)(3)(4) יבוא 4(א)(3) ו-(6א).

<אביטל קרופניק: בהגדרת "נהנה" במקום סעיף 7(א)(1)(א) יבוא סעיף 7(א)(1), בעקבות תיקונים בחוק איסור הלבנת הון ואם הנהנה הוא תאגיד יראו את התאגיד ואת בעלי השליטה בתאגיד כנהנים.

<אביטל קרופניק: הוספת הגדרת "עורך-דין" – "בעל רישיון לעריכת-דין בישראל ולעניין תאגיד שאינו רשום בישראל, גם בעל רישיון לעריכת-דין במדינת ההתאגדות של התאגיד, ובלבד שהמדינה או הטריטוריה שבה מואגד התאגיד אינה מנויה בתוספת הראשונה; אם מדינת ההתאגדות היא אחת המדינות החברות ב-OECD - גם עורך-דין בעל רישיון באחת המדינות החברות בארגון ה-OECD".

<אביטל קרופניק: זה בדומה לצו הזירות, צו המבטחים שאושר לאחרונה כאן במרץ.

<אביטל קרופניק: הוספה של הגדרת "תושב אזור" – "מי שרשום במרשם האוכלוסין של האזור".

<אביטל קרופניק: הוספה של אותה הגדרה שנמחקה קודם של "תפקיד ציבורי בכיר" – "לרבות ראש מדינה, נשיא מדינה, ראש עיר, שופט, חבר פרלמנט, חבר מפלגה בכיר, חבר ממשלה, קצין צבא או משטרה בכיר, נושא משרה בכיר בחברות ממשלתיות, בעל תפקיד בכיר בארגונים בין-לאומיים או כל ממלא תפקיד כאמור אף אם תוארו שונה".

אלעזר שטרן: אני רק רוצה לדייק שזו לא אותה הגדרה שנמחקה.

אלעזר שטרן: זו אותה הגדרה עם הרחבות מסוימות של חבר מפלגה בכיר, נושא משרה וכו'.

<אביטל קרופניק: בהתאם לאותן המלצות וסטנדרטים בין-לאומיים.

<אביטל קרופניק: בסעיף 2 בסעיף קטן (א) נמחקה ההפניה לעניין זה הליך של הכרת הלקוח מאחר והגדרת הליך הכרת הלקוח הועברה לסעיף ההגדרות הכללי.

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ב) יש הוספה של:

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ג) יש גם תיקון בהתאם לאותם סטנדרטים בין-לאומיים.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים על בקרה שוטפת שהיא לפי מידת הסיכון והבקרה השוטפת צריכה להיות לפי אופי הפעילות כי מבחינה לשונית הניסוח הזה לא כל-כך מסתדר.

אלעזר שטרן: כי הבקרה השוטפת היא לא בקרה שוטפת במקרה ש-, בקרה שוטפת היא בהתאם לאופי מסוים ופעילות מסוימת.

ניסן סלומינסקי: במקרה ומגיע מישהו כזה אנחנו צריכים לדווח לארץ המוצא שלו?

ניסן סלומינסקי: שהם יבדקו אותו שם, או שאנחנו עושים את הבדיקות?

ניסן סלומינסקי: אם הוא בא מצרפת אז אנחנו מישראל נבדוק מה מקור העושר שלו בצרפת?

<מאיה לדרמן: אם יש דיווח.

<מאיה לדרמן: לא בהכרח יש דיווח.

<מאיה לדרמן: כאן מדובר רק בזיהוי וניהול סיכונים שמנהל התיקים עושה ללקוחות שלו בין אם זה איש ציבור או לא.

ניסן סלומינסקי: הוא מסתמך על מה שהוא אומר?

ניסן סלומינסקי: לא עושה בדיקה.

<מאיה לדרמן: מסתמך על הצהרת הלקוח.

<אביטל קרופניק: נשנה את זה "וכן בהתאם לאופי הפעילות הנושא - - - בלתי רגילה בחשבון המנוהל".

<אביטל קרופניק: בסיפא של הסעיף "התעורר ספק ביחס לזהות הלקוח או לאמיתות מסמכי הזיהוי המצויים אצל מנהל התיקים, יבצע מנהל התיקים הליך הכרת לקוח פעם נוספת לפי מידת הסיכון של הלקוח ותוך נקיטת אמצעים סבירים".

<רונן סולומון: לגבי הנושא של הסיפא לא ברור מה זה "תוך נקיטת אמצעים סבירים"?

<אביטל קרופניק: הרעיון פה הוא לסייע למנהלי התיקים כדי להסביר להם שהם צריכים לבצע את אותו הליך מחדש של הכרת לקוח בהתאם למקרה שעומד בפניהם.

<אביטל קרופניק: לא תמיד זה יהיה ביצוע הליך מחודש שלם אלא יכול להיות שזה יהיה ביצוע חלקי בהתאם לחשש.

<אביטל קרופניק: לגבי נקיטת אמצעים סבירים, זה גם אמור לסייע למנהלי התיקים.

<אביטל קרופניק: הרעיון הוא לנקוט את אותם אמצעים שמתבקשים מאותו מקרה ולא כמו שיושב-ראש הוועדה צריך לשכור עכשיו חוקר פרטי או לבצע אמצעים שהם מאוד מחמירים וקשים, אלא לנקוט אמצעים סבירים אם זה לדבר שוב עם הלקוח, לבקש ממנו מענה לשאלות, לעשות חיפוש במאגרי מידע ממוחשבים.

<מאיה לדרמן: הוא לא צריך לעשות, לפי מידת הסיכון הוא נוקט את האמצעי המתאים.

<מאיה לדרמן: אם הוא חושב שיש פה משהו בעייתי, הוא צריך לנקוט יותר אמצעים.

<מאיה לדרמן: משאירים לכם שיקול דעת לחשוב מה האמצעי הנכון.

<מאיה לדרמן: לדרוש עוד מסמך?

<מאיה לדרמן: לשאול עוד שאלות?

<מאיה לדרמן: לעשות בדיקה נוספת?

סעיפים ו-: "(ד) מנהל תיקים לא ינהל חשבונות בשמות בדויים או חשבונות ממוספרים.

אלעזר שטרן: זה בהתאם למה שהיה כבר המצב וזו מגמה לאפשר להקל במידה מסוימת על מנהלי התיקים שהיכולת לברר - - - שלא לצפות מהתחום הפיננסי לעשות חקירות שתי וערב ולשכור חוקרים פרטיים, שזה יהיה על סמך המידע שהלקוח מוסר.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם יהיה יותר מידי בלבול מוח הוא לא ילך למישהו אחר.

<מאיה לדרמן: גם מישהו אחר יצטרך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: ימצא מישהו שלא יעשה לו.

<אביטל קרופניק: חשוב להדגיש שהטופס כאן נועד כדי להקל אבל הוא אופציונאלי בלבד וכן אנחנו מצפים ממנהלי התיקים להפעיל שיקול דעת בהתאם לאותה רמת סיכון שנמצאת בפניהם וככל שהם רואים שיש צורך בשאלת שאלות נוספות או בדיקות נוספות, אז כן מצופה מהם לעשות את אותם בדיקות ובירורים.

ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, אחרי שהוא עושה את הבדיקות, בין אם יש לו חשד ובין אם לא הוא צריך להעביר את זה לרשות להלבנת הון?

<אביטל קרופניק: לא, ממש לא.

<אביטל קרופניק: זה רק כדי להכיר את הלקוח ולסווג את זה בהתאם לרמת הסיכון.

<אביטל קרופניק: הדיווחים בהמשך הצו הם רק בהתאם לפעולות שמתבצעות ולפי תסמינים מסוימים וגודל הפעולה.

<אביטל קרופניק: אז באמת יש קריטריונים אחרים, לא על כל דבר מועבר דיווח.

<אביטל קרופניק: בסעיף 3 אחרי סעיף קטן (א) יבוא סעיף קטן (א1): "אם קיים מיופה כוח, יבדוק מנהל תיקים כי הלקוח ייפה את כוחו של מיופה הכוח וישמור העתק של ייפוי הכוח או תיעוד של הבדיקה".

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ב)(2) במקום "ראש רשות ניירות ערך" יבוא "הממונה".

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ג) יש תוספת: "לא יתקשר מנהל תיקים עם תאגיד לשם ניהול חשבון מנוהל לתאגיד בלא שירשום לגבי בעלי השליטה, המנהל הכללי של התאגיד, או מי שמשמש בתפקיד דומה אף אם כינויו אחר, את הפרטים שבסעיף קטן (א)(1) ו-(2) ואת תיאור מבנה השליטה בתאגיד.

<אביטל קרופניק: רישום הפרטים בסעיף קטן (א)(1) ו-(2) כאמור ייעשה גם לגבי חברי הנהלה בכירה נוספים בתאגיד לפי רמת הסיכון של התאגיד.

<אביטל קרופניק: רישום הפרטים לגבי בעלי השליטה כאמור ייעשה על פי ההצהרה כאמור בסעיף 5.

<אביטל קרופניק: רישום הפרטים כאמור לגבי המנהל הכללי של התאגיד או מי שמשמש בתפקיד דומה לגבי חברי הנהלה נוספים בתאגיד ותיאור מבנה השליטה בתאגיד, ייעשה על-פי הפרטים שמסר הלקוח".

אלעזר שטרן: גם כאן חשוב להדגיש שהתוספת הזאת מתוך הבנה שאי-אפשר לצפות ממנהל התיקים לעשות את החקירות בעצמו, זה מתבסס על הנתונים והמידע שהלקוח מוסר.

<אביטל קרופניק: "לא השיג מנהל התיקים מספר זהות לאחר שנקט אמצעים סבירים להשגתו, ירשום במקומו את הפרטים שבסעיף קטן (א)(3) וכן את מדינת האזרחות".

יבוא בסוף: בסעיף 4 (א) (1) יש הקלה ביחס לאימות פרטי זיהוי של יחיד.

יבוא בסוף: כאשר הסעיף יתוקן ויקבע כאמור:

יבוא בסוף: יש כאן הקלה בהקשר שאין צורך באימות הפרטים בעזרת מסמך נוסף אלא במקרה של מיופה כוח שהוא ללא סיבה נראית לעין.

יבוא בסוף: אותו דבר חל בפסקה (2) לאותו סעיף קטן, בהקשר של רישום פרטי זיהוי של יחיד שהוא תושב חוץ.

יבוא בסוף: גם כאן יידרש "דרכון חוץ או תעודת מסע או העתק מאושר של מסמך כאמור.

יבוא בסוף: העתקים מצולמים של מסמכי הזיהוי - לגבי פרטי הזיהוי - יישמרו אצל מנהל התיקים"

ניסן סלומינסקי: יחיד שהוא תושב חוץ שעונה על הקריטריונים הקודמים או שעכשיו אתם מתחילים משהו אחר לגמרי?

<אביטל קרופניק: זה לא איש ציבור זר אם זו השאלה, פשוט יחיד תושב חוץ.

אלעזר שטרן: איך מזהים אותו?

אלעזר שטרן: מה המסמכים שדרושים כדי לזהות אותו.

<אביטל קרופניק: "דרכון חוץ או תעודת מסע או העתק מאושר של מסמך כאמור.

<אביטל קרופניק: העתקים מצולמים של מסמכי הזיהוי - לגבי פרטי הזיהוי - יישמרו אצל מנהל התיקים.

<אביטל קרופניק: אם היחיד הוא תושב האזור, רשאי מנהל התיקים לרשום את פרטי הזיהוי לפי כרטיס מגנטי שהנפיק המנהל האזרחי, והעתק מצולם שלו - לגבי פרטי הזיהוי האמורים - יישמר אצל מנהל התיקים.

<אביטל קרופניק: קיים מיופה כוח בחשבון המנוהל, ללא סיבה נראית לעין, ישווה מנהל התיקים את פרטי הזיהוי עם מסמך זיהוי נוסף הנושא תמונה ושם או מספר זהות או שיאמת את פרטי הזיהוי עם מרשם האוכלוסין וישווה את תאריך הנפקת תעודת הזהות המופיע בה עם תאריך הנפקת התעודה האחרונה הרשום במרשם האוכלוסין במשרד הפנים".

<אביטל קרופניק: העתק מאושר של החלטת האורגן המוסמך בתאגיד להתקשר עם מנהל התיקים לשם ניהול חשבון מנוהל, או אישור של עורך דין שהחלטה כאמור התקבלה כדין.

<אביטל קרופניק: זה נוסח זהה לצו המבטחים שעבר לאחרונה בצו זירות הסוחר.

<אביטל קרופניק: בפסקה (4) יש תיקון קטן שנובע מאתו תיקון של פסקה (3).

<אביטל קרופניק: באמצע, במקום פסקה (3) (ב) עד (ה), יבוא רק בפסקה (3).

<אביטל קרופניק: אותו דבר בפסקה (5), במקום (3)(ד) ו-(ה), יבוא (3)(א) עד (ב).

<אביטל קרופניק: אחרי פסקה (6) תבוא פסקה (6א):

<אביטל קרופניק: בפסקה (7) יש תיקון קטן, במקום "בעל חשבון" יבוא "לקוח".

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ב) פסקה (2) יבוא רק "עורך-דין".

<אביטל קרופניק: בפסקה (4) אחרי "רשות" יבוא "שצוינה".

<אביטל קרופניק: בסעיף קטן (ד) במקום " יושב-ראש רשות ניירות ערך" יבוא "הממונה".

<אביטל קרופניק: בסעיף 5 סעיף קטן (א) אחרי פסקה (1) תבוא פסקה (1א):

סעיף קטן: "(ד) מנהל תיקים יבדוק אם ההצהרה, כאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ג), סבירה על פניה.

סעיף קטן: סעיף 6א הוא סעיף חדש, "הקלות לחשבון מנוהל ברמת סיכון נמוכה.

סעיף קטן: (1) השוואת פרטי הזיהוי של הלקוח עם העתק מסמך זיהוי נוסף, הנושא תמונה ושם או מספר זהות.

סעיף קטן: (3) השוואת פרטי הזיהוי של הלקוח עם מרשם האוכלוסין והשוואת תאריך הנפקת התעודה המופיע בה עם תאריך הנפקת התעודה האחרונה הרשום במרשם האוכלוסין במשרד הפנים.

סעיף קטן: סעיף זה לא יחול אם הלקוח הוא ממדינה או מטריטוריה המנויה בתוספת הראשונה".

סעיף קטן: בסעיף 7 סעיף קטן (א) בפסקה (1) יש תיקון שבמקום הכתוב יבוא:

תבוא פסקה: "(5) זיהוי אחר שאישר הממונה".

תבוא פסקה: אחרי סעיף 8 יבוא סעיף חדש 8א.

תבוא פסקה: ביטול הקלות:

סעיף חדש: "8ב.

סעיף חדש: מניעת הפרת החובה בדבר איסור גילוי ועיון.

סעיף חדש: הסעיף מיועד לסייע למנהל התיקים בהתמודדות במצב בו הוא חושש שביצוע פעולה מסוימת תביא למצב של - - - שהלקוח יידע שהתגלה לגביו מידע חשוד שבגינו מועבר דיווח לרשות המוסמכת, יכול מנהל התיקים יוכל שלא לעשות את אותם פעולות שהתבקש לעשות בצו ורק לשלוח דיווח לרשות איסור הלבנת הון.

סעיף חדש: "מנהל תיקים יערוך בקרה שוטפת אחר פעולות יזומות של לקוח בחשבון מנוהל, אם הוא יודע עליהן, לצורך מילוי חובותיו בעניין זיהוי, דיווח וניהול רישומים לפי החוק ויבדוק כי הפעולות תואמות את אופי החשבון לפי היכרותו עם הלקוח, וזאת לפי רמת הסיכון של הלקוח להלבנת הון ולמימון טרור.

סעיף חדש: בלי לפגוע בכלליות האמור, יקיים מנהל תיקים בקרה מוגברת -

סעיף חדש: (2) על פעילות שמתבצעת בחשבון מנוהל של איש ציבור זר.

סעיף חדש: בסעיף 10 אחרי סעיף קטן (ב) יבוא סעיף קטן (ג):

סעיף חדש: סעיף 11 פטור מדיווח יבוטל מאחר והוא נותן כאן פטור מדיווח בצו הזה שמנהלי תיקים קיימים רק דיווחים בלתי רגילים לכן אין סיבה לפטור מדיווחים בלתי רגילים.

סעיף חדש: בעצם בעבר היה דיווחים רגילים ודיווחים בלתי רגילים שהפטור ניתן רק לדיווחים רגילים.

סעיף חדש: כאשר בוטלו הדיווחים הרגילים, שכחו לבטל את הפטור וכאן אנחנו באים לתקן את הטעות.

סעיף חדש: לכן הסעיף מבוטל.

סעיף חדש: "מנהל תיקים ישמור כל התכתבות עסקית וכל מסמך בקשר לביצוע פעולה ביוזמת הלקוח וכל מסמך בקשר לביצוע פעולה שעליה דיווח לרשות המוסמכת ואת הדיווח עצמו לתקופה של חמש שנים מיום הפעולה, כך שיתאפשר שחזור מלא ויעיל, או לתקופה ארוכה יותר אם הממונה דרש ממנו לעשות כן במקרים מסוימים שבהם מסמך ההוראה לביצוע פעולה או ההתכתבות העסקית נדרשים לצורך חקירה או לשם פיקוח על ביצוע החוק.

סעיף חדש: שמירת המסמכים האמורים, יכול שתיעשה באמצעות סריקה ממוחשבת בתנאים המפורטים בתקנה 3א לתקנות העדות (העתקים צילומיים), התש"ל-1969".

בסעיף קטן  יבוא: "(ג) מנהל התיקים ישמור תיעוד בכתב של בדיקת פעילות כאמור בסעיף 9 וממצאיה לתקופה של חמש שנים ממועד ביצוע הבדיקה או לתקופה ארוכה יותר אם הממונה דרש ממנו לעשות כן במקרים מסוימים שבהם תיעוד בדיקת פעילות כאמור בסעיף 9 וממצאיה נדרשים לצורך חקירה או לשם פיקוח על ביצוע החוק".

בסעיף קטן  יבוא: "מדינה או טריטוריה כפי שיקבע ראש הרשות המוסמכת, מתוך רשימת המדינות והטריטוריות שארגון ה-FATF ארגון Moneyval או ארגונים בין-לאומיים אחרים פרסמו לגביהן הסתייגות בנוגע לעמידתן בהמלצות הארגון בנושא איסור הלבנת הון ומימון טרור.

בסעיף קטן  יבוא: הכל כפי שפורסם באתר האינטרנט של הרשות המוסמכת".

הטריטוריות שלהלן: בתוספת השלישית בפרט 1 במקום "בעל החשבון יבוא "הלקוח".

הטריטוריות שלהלן: לאחר פרט 1 יבוא פרט 1א:

הטריטוריות שלהלן: בפרט 4 יש תיקון בעקבות חוק המאבק בטרור, יבוא:

הטריטוריות שלהלן: 5.

הטריטוריות שלהלן: פעילות שנראה כי נועדה לבוא במקום פעילות של אדם שהוכרז פעיל טרור לפי סעיפים 11(א)(2) או 11(א)(3) לחוק המאבק בטרור".

פרט 11א: 11א.

פרט 11א: "פעילות של ארגון שאינו למטרת רווח עם גופים במדינה או בטריטוריה מן המנויות בתוספת הראשונה".

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבח אותך על ההקראה.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אני מבין שנמצאים פה גם משרד המשפטים, גם הרשות לניירות ערך וגם הרשות להלבנת הון.

ניסן סלומינסקי: אתם מסכימים לכל?

ניסן סלומינסקי: אם כן, נשארנו רק עם בעיה אחת, חוץ מהבעיה הכללית שקבלה פתרון שמי שלא בעל תפקיד ציבורי בכיר, יש לגביו סט אחר של דרישות.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן את הנושא לגבי מקור משאביו הפיננסיים.

ניסן סלומינסקי: כשהוא בא, אני מתחיל לחקור אותו ולשאול אותו על כל המקורות הכספיים שיש לו בצרפת.

<מאיה לדרמן: אפשר להציע אם מקובל שנצמצם את זה ונקבע שהדרישה כאמור תהיה רק לגבי איש ציבור זר שסווג בסיכון גבוה להלבנת הון או למימון טרור ורק לגביו בעצם יידרשו לבדוק.

אלעזר שטרן: אבל אנחנו בשלב של הליך הכרת הלקוח, אתה עוד לא יודע איך לסווג אותו.

אלעזר שטרן: זה מעגלי, את כאילו מניחה את המבוקש.

<גיא דביר: במסגרת הליך הכרת הלקוח הגוף הפיננסי נדרש לעשות רמה שלימה של הגדרת לקוח לפי רמת סיכון מסוימת.

<גיא דביר: במסגרת הליך הכרת הלקוח, כאשר יש סימנים שמעידים על כך שיש סיכון יותר גבוה, אז נדרש לשאול שאלות נוספות, בין היתר את השאלה הזאת.

<אורית שרייבר: למשל אם הוא יגיד שיש לו נכד כאן בצבא ולכן הוא מפקיד את הכספים, יש זיקה לישראל ולכן רמת הסיכון תהיה כנראה נמוכה יותר מאשר איש ציבור זר אחר שאין לו שום קשר לישראל.

ניסן סלומינסקי: אז איך זה ינוסח לגבי איש ציבור זר ברמת סיכון גבוהה?

ניסן סלומינסקי: גם מקור משאביו הפיננסיים?

אלעזר שטרן: שסווג על ידי מנהל תיקים כלקוח בעל סיכון גבוה.

<מאיה לדרמן: רק לציין שאצל הבנקים כתוב מקור הונו.

<אביטל קרופניק: זה תרגום מאנגלית של "מקור עושרו".

ניסן סלומינסקי: מאחר ואני מבין שזה עבר את הבקרה המשולשת וזה נמצא ברמה של ארגון ה-FATF שדורש את זה ולמרות שיש לנו מחשבות לתיקון הזה, אנחנו נעלה את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד צו?

<לילך וגנר: צו חברי הבורסה בשבוע הבא.

<מאיה לדרמן: צו בנק הדואר ונותני שירותי אשראי.

<אורית שרייבר: רמת הסיכון שונה בפעילות של מנהלי תיקים לבין פעילות של חברי בורסה שאינם בנקים, לכן יש אולי הצדקה גם להוראות שונות.

<מאיה לדרמן: אם זה מניח את דעתך, הצו הזה קיים מ-2010.

<מאיה לדרמן: כבר עברנו ביקורת אחת מאז וכבר העירו לנו את הדברים האלה.

<מאיה לדרמן: אנחנו מכניסים את זה אחריש כבר אמרו לנו שמה שיש לכם זה לא מספיק טוב.

<מאיה לדרמן: זה לא שאנחנו מיישמים כל דבר, אנחנו באים לתקן משהו שכבר אמרו לנו שהוא לא מספיק טוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של מנהל תיקים למניעת הלבנת הון ומימון טרור)(תיקון), התשע"ז-2017?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים –אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה וכשאתם מכינים היו זהירים כי מצד אחד אנחנו רוצים למנוע הלבנת הון, לפחות לפי מה שאומרים שיש כ-130 מיליארד שקל שמסתובב כהון שחור, הון לבן, אז מדינה לא יכולה לחיות כך, היא צריכה כמה שיותר לנסות לאתר את זה ולמנוע את זה.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, תמיד תחשבו על זכויות הפרט ואיפה הגבול העדין בין זה לבין זה.

ניסן סלומינסקי: תודה לכולם הישיבה נעולה.