ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 494, 2017-05-09 11:30

איתן כבל: בוקר טוב לכם, אני מחדש את הישיבה ברשותכם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, אני רוצה להזכיר שבשעה 10:05 התחלנו את הישיבה שהייתה אמורה להתחיל בזמן.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר קודם כול את הנושא.

איתן כבל: הנושא הוא מימוש הבטחות הממשלה והשרים בתוכנית לחיזוק ופיתוח הצפון.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שבעקבות סדרת כתבות של גיא ורון שהיו בערוץ 2 גם כן – צריך גם לו לתת את הקרדיט לשים את הנושא על סדר-היום הציבורי – קיימנו כאן כמה וכמה דיונים בעניין הזה.

איתן כבל: האמת היא שחשבתי שגם ראשי הרשויות יגיעו לכאן.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: הגיעו.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: תגיד אותו שוב.

חיים ילין: האיכות קובעת.

איתן כבל: יש כאן ראשי מועצות ואני אאפשר להם כמובן – גם ראש המועצה מטה אשר וגם ראש המועצה גליל עליון – להתייחס ולאחרים שירצו בוודאי, אבל אני חושב שהנושא הזה הוא מספיק דרמטי ומספיק חשוב כדי שראשי רשויות נוספים יגיעו, ולו רק להביע את הרשמים שלהם, כי גם בסיכום – והוא לא עכשיו – לכשנגיע אליו אנחנו נתייחס איך אנחנו מתכוונים לעקוב בצורה מאוד מאוד, אפילו כמעט פרטנית, אחרי התקדמות התקצוב.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לעדכן אתכם שאתמול התקיימה פגישה במשרדי, בהשתתפות מנכ"ל האוצר, סגנית ראש אגף תקציבים שגם נמצאת כאן, הגב' שירה גרינברג, גם נציגי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שירלי נמצאת כאן.

<ד"ר שירלי אברמי: ונטע.

איתן כבל: ונטע, כן.

איתן כבל: לבקשתנו – בקשתי ובקשת חברי הכנסת – קיימנו דיון בשאלה החשובה מאוד האם קודם כול התקצוב כפי שמונח בפנינו הוא תוספתי או הוא תקציב שהיה ממילא מתקיים, אם בלו"ז כזה או בלו"ז אחר, וגם קבענו בינינו כללי משחק במובן של לייצר שפה משותפת, זאת אומרת כשאומרים 15 מיליארד לצפון, צריך לדייק באמירות.

איתן כבל: אני מבין, אנחנו כולנו בבית שהוא פוליטי וכל אחד רוצה להציג את עבודתו ומעשיו, אבל כפי שאמרתי גם בדיון הסגור, אם הייתי יודע שזה 15 מיליארד שקל תוספתי, אפשר לקבל התקף לב מהמספר רק, אתה אומר – מה אני עושה עם כל העושר הזה, רק שאנחנו יודעים שזה לא בדיוק.

<לאה ורון: ולמה מגיע לי כל הטוב הזה.

איתן כבל: ולמה מגיע לי כמובן כל הטוב הזה.

איתן כבל: המציאות בצפון היא קשה מאוד.

איתן כבל: היא מאוד מאוד לא פשוטה ואני אומר זאת בעדינות כי אין לנו כוונה חס וחלילה להוציא את דיבת הצפון רעה, גם כמי שגר שם תקופה בחלק מחייו ואוהב מאוד את הצפון ומבקר בו לעתים קרובות מאוד מאוד – ברוכים הבאים לחבר הכנסת חמד עמאר.

איתן כבל: ברשותכם, מה שאני רוצה לומר, אני לקחתי על עצמי והוועדה, ויש כאן חברים שגם התבטאו בעניין הזה, ללוות ממש מקרוב כדי לוודא שאכן מה שנגדיר, ותכף נתייחס ואני אאפשר לשירה לומר את דבריה עד שיגיע גם המנכ"ל, לוודא שאשר נרשם בכל אחד מהסעיפים – אם זה תקציב שהיה תקציב חדש, ומה שהוא תוספתי בהגדרה תוספתי כשאין עליו ויכוח, לפחות כשלושה מיליארד זה תוספתי, בוודאות, גם לדעת מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

חיים ילין: לעשר שנים.

איתן כבל: אחר כך אדוני יוכל להתייחס.

חיים ילין: שאלה.

איתן כבל: תכף אנחנו נקבל את ההתייחסות הקצרה כדי שנדע בדיוק שאנחנו לא מרמים את עצמנו, ואני באמת מתכוון שיהיה מעקב קרוב מאוד מאוד ולוודא שאכן לא מישהו זרק משהו לחלל האוויר ונסע.

איתן כבל: אני גם ארצה באמת את ההתייחסות קודם כול של ראשי הרשויות, שיביעו איך הם מרגישים.

איתן כבל: האם באמת הם מרגישים שהתקציב שלהם, כל אחד במקומו, גדל בחלקו, החלק היחסי שלו ב-15 מיליארד, האם הוא באמת מרגיש את זה.

איתן כבל: חשוב לנו להתכתב אתכם בעניין הזה, אני אשמח לשמוע גם את עמדתו של חברי תא"ל במילואים איתן דנגוט.

<קריאה: אלוף.

איתן כבל: אלוף.

איתן כבל: סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: אתה צודק.

איתן כבל: הוא גם חבר שלי וגם הכול בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא עשה כלום כדי להוריד אותו בדרגה.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני סמוך ובטוח שגם לא נידרש.

איתן כבל: גם נשמע את עמדתך בעניין הזה, איך זה מתכתב עם כל התהליכים שמתקיימים כאן, אבל ברשותכם אנחנו נתחיל כך.

איתן כבל: חברי הכנסת, אבל ממש ממש בקצרה, אני אאפשר לכל אחד מכם לומר כמה דברים, כל אחד את נקודת המבט שלו לעניינים המונחים כאן, ואני מקווה שעד אז יגיע המנכ"ל כי אני רוצה באמת לשמוע את ראשי הרשויות, שהוא ישמע את הגורמים שנמצאים פה סביב השולחן ונצא מכאן עם החלטה אופרטיבית משמעותית אמיתית.

איתן כבל: ראשון הדוברים, חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה.

חיים ילין: אומנם באיחור אבל אנחנו מתחילים.

חיים ילין: באתי לדבר על התוכנית אבל יותר על הניסיון שלי כאחד שהיה בצד של ראשי מועצות ועבר שבע החלטות ממשלה, כאשר אני יכול לציין שלפחות בהחלטות האלה, אם סופרים גם את המיגון של עוטף-עזה, 85% מהכסף היה תוספתי.

חיים ילין: 85% תוספתי.

חיים ילין: זה לא שבאו למשרד החינוך ואמרו, עכשיו תורידו את התקן במקום אחד על חשבון העוטף.

חיים ילין: להיפך.

חיים ילין: שמו "כסף חי" בשביל שתהיה תוספת של תקנים בתוך עוטף-עזה.

חיים ילין: ואני טענתי לאורך כל הדרך כשראיתי את התוכנית הזאת, שלמרות המספרים המרשימים של שלושה מיליארד שקלים תוספתי כמו שנאמר פה, זה בערך 300 מיליון שקלים בשנה פרוס על עשר שנים, זה באמת יוצא שלושה מיליארד, אבל האוכלוסייה וכמות היישובים שיש בצפון היא פי כמה מעוטף-עזה.

חיים ילין: זה אחד.

חיים ילין: הנושא השני, שבעצם – ואת זה כן אני צריך להגיד לראשי המועצות – כל התוכניות של עוטף-עזה, שהן דומות מאוד למה שאנחנו רואים גם בצפון, מאה אחוז מהכסף הועבר.

חיים ילין: לא נשאר שקל אחד מעולם, לא באוצר ולא במשרדים, אבל זו עבודה לא פשוטה, לפעמים דיונים בוועדות פה, לפעמים מכתבים וצעקות, אבל מי שריכז את הכול – זו הגדולה של תוכנית עוטף-עזה, ופה, בלי לפגוע באף אחד, זה לא קורה - זה משרד ראש הממשלה.

חיים ילין: כשמשרד ראש הממשלה מזמן את כל המנכ"לים של כל המשרדים, כולם עומדים בדום מתוח והתוכניות יוצאות לפועל.

חיים ילין: וכאן נשאלת השאלה מה המנדט של משרד ראש הממשלה פה והאם זה תחת משרד ראש הממשלה.

חיים ילין: שאלות שהן לגיטימיות לחלוטין, למרות שאני לא יודע מי יענה עליהן אבל לפחות אני שם אותן על השולחן.

חיים ילין: כל התוכניות בעוטף-עזה היו בשיתוף פעולה עם ראשי המועצות וראשי הערים, שום דבר לא הונחת והממשלה תמיד שמה דגש על הצרכים האמיתיים – אם זה פעם חינוך, אם זה פעם רווחה, אם זה מרכזי חוסן ואם זה תשתיות.

חיים ילין: יותר מזה אני יכול להגיד.

חיים ילין: התוכנית האחרונה אחרי צוק איתן, של מיליארד ו-250 מיליון שקלים, שהיא ל-50,000 תושבים, ארבע מועצות אזוריות ושדרות – כדי שנקבל פרופורציה – הכול הכול הכול, כמעט ב-95% תוספתי.

חיים ילין: לכן, אני מנסה להביא את הפרופורציות – שירה, גם לך – בשביל שנבין איפה מגרש המשחקים.

חיים ילין: אנחנו הסתכלנו תמיד על הצפון בקנאה – אני אומר לכם דוגרי – תמיד הסתכלנו על הצפון בקנאה, במשך שנים רבות.

חיים ילין: לא שמו עלינו, לא ידעו איפה אנחנו נמצאים.

חיים ילין: זה לפחות קרדיט שאני נותן ל"חמאס" דרך אגב, שבזכותם בעצם אנחנו קיימים ואנחנו יכולים לתת תשומת הלב לתקציבים שמגיעים.

חיים ילין: במדינת ישראל – אני אומר את זה – או שיש אסון ואז הממשלה מתגייסת, אין מנע.

חיים ילין: ההידרדרות של הצפון היא כבר שנים רבות, ועכשיו שמים את הדגש על הצפון אבל אני לא בטוח – אני אומר את זה פה בגלוי – שהתוכנית הזאת היא התוכנית הנכונה.

חיים ילין: אבל אם כבר יצאנו לדרך, נשאלת השאלה אם באמת כשאומרים למשרד החינוך או למשרד הרווחה, אתם צריכים לטפל ב-1, 2, 3, נותנים להם גם את התקציבים או שזה בא על חשבון אוכלוסיות אחרות וזאת השאלה המהותית בתוכנית הזאת.

חיים ילין: ואם באמת רוצים לבוא ולשים את הדברים על השולחן, גם קק"ל וגם החטיבה להתיישבות שעובדים בצפון ועובדים בדרום, הם תמיד היו עושים את אותם דברים שרשומים פה.

חיים ילין: אם הם לא מקבלים עוד כסף, תוספתי, והם לא מקבלים – להיפך, קק"ל נותן כסף וחלק מהתוכנית זה חלק מהתקציב – אז תסלחו לי, אם באמת רוצים להציל את הצפון או למקם אותו במקום אחר במפה, אז צריך לקחת, ואני אומר את זה לכולם, את התוכנית הבסיסית של עוטף-עזה, להעתיק אותה לצפון ולשים הרבה מאוד כסף.

חיים ילין: ומי שצריך לדאוג שהכסף הזה בסופו של דבר יגיע והתוכניות יבוצעו זה ראשי המועצות וראשי הערים כי אם הם ייקחו פרויקטור לעשות את זה, בעצם הם לא יודעים לשווק את האזור שלהם ולא יודעים מה הצרכים האמיתיים.

חיים ילין: לכן, יש פה סוגיה.

חיים ילין: אם בסופו של דבר הדיון הזה יביא אותנו למקום שלא שלושה מיליארד שקלים – תסלחו לי – הרבה יותר כסף צריך בצפון תוספתי, וראשי המועצות יוכלו לעבוד מול משרד ראש הממשלה, ולא, תסלחו לי, האגו של השרים – באמת אני אומר, אגו של שרים שהם רוצים לחתום ולהגיד, התוכנית הזאת היא שלי.

חיים ילין: התוכנית הזאת היא של מדינת ישראל, התוכנית הזאת שייכת לצפון שהוא, יש בו גם משמאל, גם מימין, גם ערבים, גם יהודים, גם דרוזים, גם צ'רקסים, כל מה שאתם רוצים יש שם.

חיים ילין: זה לא שייך לאף שר.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, זו לדעתי הגדולה – זה התחיל עוד בתקופת אולמרט, זה המשיך עם בנימין נתניהו, גם עם כל השרים, ששמים פה את העוטף בסדר עדיפות עליון.

חיים ילין: אם רוצים לשים בסדר עדיפות עליון את הצפון, זה בדיוק מה שצריך לעשות.

חיים ילין: כשאני רואה את התקציב של הדרכים, שהוא ענקי, ושמים אותו גם כתוספתי, תסלחו לי, התוכנית הזאת הייתה מתקיימת גם אם לא הייתה תוכנית לצפון.

איתן כבל: תכף יגיע שי וגם שירה – זה סיכמנו לפחות וגם נדבר על זה – אני מאוד התעקשתי שהטרמינולוגיה תהיה קרובה יותר אל המציאות.

איתן כבל: לכן פתחתי ואמרתי שבתהליך הזה מה שבאמת אין ויכוח עליו לכולי עלמא זה קרוב לשלושה מיליארד, שזה מכובד.

חיים ילין: זה לא כסף.

חמד עמאר: אם תחלק את זה - - -

חיים ילין: אם אתה מחלק את זה 300 מיליון שקל, בכמות התושבים שיש שם - -

איתן כבל: אני לא מתווכח.

חיים ילין: - - ואתה שם את עוטף-עזה עכשיו במקום שם מולם - - -

איתן כבל: חיים יקירי, אני מקבל לחלוטין את מה שאתה אומר, רק תזכור שגם זה לא היה.

איתן כבל: אני אתך, זה אפילו לא טיפה בים.

איתן כבל: לכן נזעקתי.

איתן כבל: למה נזעקתי?

איתן כבל: יש הבדל בין 15 מיליארד לבין שלושה מיליארד, ובאיזה לו"ז זה פרוס ואל איזה יישובים זה מגיע.

איתן כבל: בסוף זה טיפה פה, טיפה שם, אז בסוף אתה לא מקבל את התוצאה המקווה בשום מקום, אבל תודה רבה לך, אני מודה לך.

איתן כבל: הדובר הבא, חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

איתן כבל: לאחר מכן, חבר הכנסת איל בן ראובן, חאג' בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנחנו התחלנו באיחור של שעה, אני חושב.

<קריאה: שעה וחצי, והמנכ"ל עדיין לא הגיע.

איתן כבל: הוא יגיע כל רגע.

איתן כבל: אמור.

איתן כבל: צריך לשפר את תשתיות הכבישים.

חמד עמאר: אני חושב שהמטרה של התוכנית זה סגירת פערים, וכשאתה רוצה לבדוק סגירת פערים אתה צריך לבדוק בתוכנית כמה כסף תוספתי, לא כמה כסף יש בתוכנית.

חמד עמאר: כי רק מקריאה קטנה של מסמך מרכז המחקר והמידע, אני מגלה שיש 5.9 מיליארד שקלים שהם היו אמורים ממילא להיות לרכבת קלה בנצרת, נצרת-חיפה, ממילא היו נמצאים בתוכנית והיו צריכים להיות ביישום, אבל באו ואמרו – זה תוכנית הצפון.

חמד עמאר: אז בין 19 מיליארד ל-15 מיליארד, לעשרה מיליארד, לכל הדיבורים האלה, לבין המציאות, רק לקרוא קצת את המסמך של מרכז המחקר והמידע ולראות שיישומית אפילו כאן אומרים לך רק 36% תוספתי, שהם 1.7 מיליארד שקל פחות יוסף בשנים 2017–2018.

חמד עמאר: אז אנחנו מדברים על תוכנית, ואני עברתי גם על התוכנית של המגזר הדרוזי ואני משווה תוכניות ממשלה והכול – עכשיו דיברתי עם היושב-ראש ושאלתי אותו, התוכנית אושרה לפני קרוב לשנתיים, כמה יישומי כבר יש, כמה תוספתי יש על התוכנית.

חמד עמאר: אם המטרה היא לסגור פערים זה להביא כסף תוספתי, לא לקחת את התוכנית שלנו – תוכנית שהיא בבסיס התקציב – להוסיף עליה ולהגיד, אני נותן חמישה מיליון שקלים דוגמה לאיזשהו פרויקט אבל ממילא יש שלושה מיליון שקלים אז בעצם אתה נתת רק שני מיליון שקלים תוספתי.

חמד עמאר: אז בעצם כל התוכנית הזאת, אם לא יהיה כסף תוספתי – ואנחנו מדברים על התחבורה 12 מיליארד שקלים – ועוד בדיקה אחת קטנה ואתה מגלה שכמעט רוב הדברים היו בתוכנית החומש של החברה הלאומית לדרכים של ה-12 מיליארד שקלים, של הכבישים ושל תוכנית הרכבת.

חמד עמאר: תקראו את המסמך הזה, ואז אתה מגלה – בעצם 12 המיליארד היו נמצאים בתוכניות אחרות, פשוט עשו איגום תקציבי של כל המשרדים ואמרו, יש לך תוכנית של 15 מיליארד שקלים לצפון.

חמד עמאר: גם בתוכנית הזאת אני בדקתי כבישי גישה ליישובים הדרוזים, לא מצאתי כביש גישה אחד ליישובים הדרוזים שנכנס לתוך התוכנית, תוכנית פיתוח הצפון.

חמד עמאר: אזורי תעשייה – שלא נכללים בתוכנית חומש של הדרוזים, שנתיים כבר היא תקועה ולא מתקדמת ורק ב-17 במאי נקיים דיון ראשוני עם משרדי הממשלה שיישמו את זה.

חמד עמאר: וגם כאן בתוכנית כמה משרדי ממשלה מעורבים בתוכנית הזאת, אדוני היושב-ראש, אתה חושב?

חמד עמאר: קראת כמה משרדי ממשלה מעורבים?

<נטע משה סעדון: כ-25 משרדים, גופים או יחידות.

חמד עמאר: 25 משרדי ממשלה מעורבים בתוכנית אחת, שאמורה לבוא ולפתח את הצפון.

חמד עמאר: אני הייתי רוצה לשמוע את מנכ"ל משרד האוצר, לראות איזה כסף תוספתי ומה יהיה הביצוע בשנת 2017–2018, מה נראה שונה.

חמד עמאר: ראשי רשויות יושבים כאן, מה יהיה אצלם שונה?

חמד עמאר: מפתיע אותי, במגזר הלא-יהודי אני לא רואה אפילו ראש רשות אחד שנמצא כאן.

<לאה ורון: ממטה אשר, מהגליל העליון.

חמד עמאר: לא, אמרתי מהמגזר הלא-יהודי.

חיים ילין: אנחנו לא אחראים להעביר כסף, אל תתבלבלו.

חיים ילין: הם, יש להם יותר כוח.

חמד עמאר: אני מרים טלפון לראש רשות בשביל לקבל נתונים.

חמד עמאר: אני, אין לי את הנתונים, אני לא במשרד ממשלתי, אני בכנסת, אני אמור לפקח.

חמד עמאר: אני לא יודע אם הם לא יגידו לי, ראשי רשויות, וחשוב מאוד שראשי רשויות יהיו כאן וילוו את התוכנית הזאת.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו כאן בוועדת הכלכלה ננסה ללוות את התוכנית, ננסה לראות מה יהיה יישומי, האם התוספתי של 1.3 מיליארד שקל שאמור לעבור השנה, יעבור לרשויות, האם הרשויות ירגישו בזה, האם התוכנית של רכבת קלה לנצרת, נראה אותה בעוד חמש שנים או נראה אותה בעוד עשר שנים ונגיד שיש תקציב 5.9 מיליארד שקל לרכבת קלה לנצרת.

חמד עמאר: תודה.

איתן כבל: תודה, יקירי.

איתן כבל: חבר הכנסת איל בן ראובן.

<שירה גרינברג: חבר הכנסת כבל, יושב-ראש הוועדה, אני חושבת שכן היה חשוב כי מדברים כל חברי הכנסת על סמך האמירה ההתחלתית ולא ניתנה לנו ההזדמנות להציג.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: את הראשונה - - -

<שירה גרינברג: אז אולי היה כדאי שהם ידברו אחרי שהם ישמעו את המתודולוגיה שלנו כי הספרים פה לדעתנו לא משקפים - כמו שאתה יודע, אנחנו, יש לנו תפיסה שונה.

איתן כבל: אני מודה לך אבל למרות זאת אני קובע את הדברים בלו"ז שלי.

איתן כבל: אני יודע שזה לא נעים לשמוע את ההרצאה שכל אחד מהחברים כאן נותן אבל זה חלק מהעניין – את יודעת, את כבר ותיקה פה – אז בכל זאת אני אתן לך קצת לסבול ולשמוע את החברים אומרים איך הדברים נראים מהמקום בו הם נמצאים.

חמד עמאר: אם אנחנו נהיה "צבועים", נשמח מאוד.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: חבר הכנסת איל בן ראובן, בבקשה.

איל בן ראובן: בוקר טוב.

איל בן ראובן: אני מברך על הדיון ואני בטוח שהוא לא האחרון בנושא הזה של הצפון, ואני מקווה גם שראשי הרשויות פה – גיורא, יורם – כשהם יהיו בעתיד בכנסת, הם יספרו את הסיפור של חיים ילין על הצלחה, ולא סיפור אחר.

איל בן ראובן: אנחנו נמצאים כרגע, כבוד היושב-ראש, בשלב המעבר ממלים, ועדות, למה שצריך להפוך לתוכנית ולמימוש.

איל בן ראובן: ואני מוכרח להגיד, אין ספק שזה השלב אולי הקשה ביותר.

איל בן ראובן: קשה ביותר, ואני כרגע לא רוצה – אני מסכים עם כל מה שחיים אמר לגבי המספרים וכו', אם צריך עוד כסף – אבל אני מציע כרגע להתמקד במה שיש ולראות שהוא לפחות ממומש באפקטיביות באמת, ופה אני מצביע כבר על איזושהי בעיה שאני חושב שאנחנו צריכים להביט עליה.

איל בן ראובן: זה עלה ככה באיזושהי צורה במלים שנאמרו פה.

איל בן ראובן: אני חושב שיש כרגע בעיה בתהליך.

איל בן ראובן: התהליך הוא מבוזר בצורה מטורפת.

איל בן ראובן: מטורפת.

איל בן ראובן: אני לא יודע – אני אומר לכם, גם אני כבר ניהלתי כמה מערכות גדולות – אני לא יודע איך אפשר לנהל תהליך בצורה כל כך מבוזרת שבה כל משרד וכל אחד, יש לו 15 ועדות וכו', ואיך מכנסים את זה לתוכנית שבסוף גיורא ירגיש שמה שהוא צריך, מקבל.

איל בן ראובן: אני הייתי רוצה לראות כאן בדיון, כבוד היושב-ראש, ואם לא עכשיו בדיון הבא, הייתי רוצה לראות כאן תוכנית של פרויקטים, לא של ועדות ולא של דיונים, אלא תוכנית של פרויקטים, מה עושים.

איל בן ראובן: מה עושים.

איל בן ראובן: מה עושים בבריאות, שיגידו.

איל בן ראובן: הבריאות היום במצב מאוד מאוד מאוד בעייתי בצפון, מאוד מאוד בעייתי.

איל בן ראובן: אני רוצה לראות פה תוכנית מה עושים בנושא הבריאות, איך מקדמים את נושא הבריאות בצפון ולא בחלוקות כאלה של פה כסף ושם כסף; מה עושים עם מרכזי תעסוקה, איזה משרדי תעסוקה הולכים לקום ואיפה ומתי ולוח זמנים.

איל בן ראובן: זה מה שאנחנו צריכים לראות כתוכנית, כרגע אין דבר כזה.

איל בן ראובן: דבר נוסף.

איל בן ראובן: יושב פה ראש המינהלת, אדם – תרשו לי – אנחנו מכירים לא מאתמול, בעניין הזה - -

חיים ילין: אכלנו מאותו מסטינג.

איל בן ראובן: - - האיש הנכון במקום הנכון להוביל תהליך כזה.

איל בן ראובן: אנחנו מפה צריכים - ביחד עם משרד האוצר בעיקר לדעתי – אנחנו צריכים לתת לו כוח ואנחנו צריכים לתת לו סמכות.

איל בן ראובן: אנחנו צריכים לתת לו שמאחורי המושג ראש המינהלת – שזה אחריות, כתפיים רחבות – אנחנו צריכים שמתחת לזה תהיה סמכות על כולם, על כל המשרדים.

איתן כבל: ברור.

איל בן ראובן: פגשתי אותו אתמול, הוא עושה דבר מאוד נכון.

איל בן ראובן: הוא הולך לשבת בצפון, הוא בונה את מקומו בצפון והוא יוכל לראות את הדברים, אבל אני חושב שאנחנו תפקידנו לתת לדנגוט הרבה הרבה עוצמה, הרבה הרבה סמכות בעניין הזה.

איל בן ראובן: ואני אגב מציע לך מתישהו בהזדמנות – אני יודע שהזמן פה לחוץ – גם לקיים איזשהו סיור בצפון כדי לבוא ולראות את הדברים בשטח.

איל בן ראובן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר זה נושא שכרגע לכאורה הוא כאילו לא בתוכנית אבל הוא ועוד איך בתוכנית, וזה נושא מיגון הצפון.

איל בן ראובן: רבותי, הדרום, כאשר עוטף-עזה הלך לתהליך, אחד מהדברים שהקפיצו שם את העניין, שאנשים באו לשם כי הם ראו שמדינת ישראל מתייחסת לביטחון האישי של התושבים שם, ומיגנו את הדרום.

איל בן ראובן: הצפון היום נשכח מאחור.

איל בן ראובן: נשכח מאחור.

איל בן ראובן: ברגע שנתחיל לראות את הדברים האלה קורים, גם בנושא המיגון וגם בנושא התייחסות לביטחון, אני חושב שזה ייתן פוש מאוד מאוד גדול לתוכנית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אנחנו רגילים להרבה החלטות ממשלה, שהן אולי כדי להשתיק לתקופה מסוימת, כדי להוריד לחץ או לעבור את הקדנציה ולראות איך הלאה, כי הרבה החלטות ממשלה, במיוחד תקציביות, הן לא מיושמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה – אם יגיע המנכ"ל – אם יש תוכנית ליישם, ואני עכשיו מתייחס למה שאני רואה במחקר של הממ"מ.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי רוצה לראות גם את החלוקה בין ערבים ליהודים בצפון כי האוכלוסייה שם היא מחולקת חצי-חצי בערך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חלק מהנתונים שהם גרועים לכאורה – ברור שהם גרועים יחסית לשאר המדינה – הם בגלל האוכלוסייה הערבית והעוני שנמצא שם, כשאין מקומות תעסוקה, במיוחד הנשים שלא מועסקות, אז חד-משמעית זה מה שמשפיע ביותר על הנתונים של המחקר הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, אני רוצה בתוכנית עצמה להפנות לביצוע כמה דברים שלדעתי הם צריכים להיות שונים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, יש את החלטת הממשלה 922 שהיא לא נותנת לנו מקומות עבודה כי אפילו אם אנחנו רוצים עבודה יש לנו את הבעיה שאנחנו נתקלים עם תוכניות המתאר, עם תחומי השיפוט ואז אני הייתי רוצה לראות יותר ויותר אזורי תעשייה משותפים, כך שגם יהוו הכנסה לרשויות המקומיות מבחינת ארנונה וגם מקומות עבודה שמטפלים בעניין האבטלה כי אני רואה פה - זה גם נתון שבסוגריים כל הזמן אתם רושמים אותו – כאילו האבטלה היא הבלתי מועסקים, אבל זה דבר שונה ואסור שיהיה ביחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם אנחנו מדברים על העסקת נשים בצפון, כשמדברים על 47.9% זה אומר ש-52% לא עובדות, ברור שרוב הנשים שלא עובדות הן נשים ערביות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז התוכנית הזאת, אם היא תבוצע, צריכה לדאוג גם למקומות עבודה במיוחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הכותרת של סגירת פערים, החלטת הממשלה כדי לסגור פערים, הייתי מעדיף שתהיה קצת צנועה ולהגיד - צמצום פערים.

איתן כבל: אוקיי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי סגירת פערים זה לא התוכנית, ואנחנו לא רואים את זה, בדיוק כמו שדיברו על החלטת ממשלה 922 בקשר לאוכלוסייה הערבית, ליישובים הערביים, שאנחנו גם לא רואים אותה שם לפי שורות בתקציב, ופה אני חושש שגם ההחלטה הזאת בקשר לצפון תתמסמס ותלך בין כל משרדי הממשלה, וזה באחריות של זה וזה יחכה לזה, ואז גם עוברים את התקציב של 17' ו-18', והיינו רוצים לשמוע מהמנכ"ל בדבר הביצוע.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

איתן כבל: חברים, בואו נקצר.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: אני אקצר משום שחברי חבר הכנסת חאג' יחיא דיבר על רוב הדברים שרציתי לדבר.

מסעוד גנאים: אני רוצה לפתוח בזה שאנחנו התרגלנו בשנים עברו, כאשר אומרים פיתוח הגליל, מפתחים לצד אחד ולא לשני הצדדים.

מסעוד גנאים: ומאחר ובצפון רוב האוכלוסייה הערבית, אפילו יותר מ-50% - 52% נדמה לי, 53% - והם הרוב, אבל לצערי רוב הבעיות, העוני, האבטלה.

מסעוד גנאים: לכן, אני הייתי רוצה לראות בתוכנית מה המענה שנותנת התוכנית באמת כדי לרומם את המצב שם, כדי להיאבק בעוני, להיאבק באבטלה, עם אזורי תעשייה ותעסוקה וכו', וגם מה הקשר של התוכנית באמת עם תוכנית החומש הכלכלית, 922.

מסעוד גנאים: תודה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: יעל, בבקשה.

יעל כהן-פארן: אני אקצר.

יעל כהן-פארן: קודם כול, אני מברכת על הדיון ואני בטוחה שהוא לא האחרון.

יעל כהן-פארן: אני מסכימה עם הדברים שנאמרו קודם על-ידי חברי חבר הכנסת בן ראובן על הביזוריות, חוסר פוקוס שניכר מהתוכנית, ואני אפילו אוסיף לזה שבעיני היא נראית כמו איזשהו גיבוב של דברים שאין מאחוריהם חשיבה כוללת, ואיזשהו מס שפתיים להוציא לציבור כשבעצם אין פה חשיבה כוללת.

יעל כהן-פארן: ואני רוצה לשים משהו על השולחן.

יעל כהן-פארן: יש את ההתייחסות לחיפה כמטרופולין המרכזי בצפון, ואני חושבת שלא יכולה להיות תוכנית של פיתוח עתידי למחוז הצפון עם התייחסות לחיפה, בלי שום התייחסות למה שקורה במפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: ואי-אפשר להגיד – על זה דנים במקום אחר, זה עכשיו בוועדות תכנון, כרגע בתוכנית הזאת שמים את זה בצד – לא יכול להיות.

יעל כהן-פארן: זה הלב של הצפון, זה מרכז התעסוקה הגדול בצפון, מרכז התעסוקה הכי בעייתי בארץ, הכי מזהם.

יעל כהן-פארן: כל התופעות שעולות בחודשים ובשנים האחרונות, שמתנקזות למה קורה במפרץ חיפה, לא יכול להיות שיש פה התעלמות מוחלטת.

איתן כבל: ברור.

יעל כהן-פארן: ואני אגיד אבל, יש פה הזדמנות.

יעל כהן-פארן: תעשו את התוכנית כמו שצריך, תכניסו חשיבה על הכול כמו שצריך, גם על מפרץ חיפה.

יעל כהן-פארן: ונושא נוסף שיש כאן באמת וכל כך חורה לי שהוא כל כך "בקטנה" זה השכלה גבוהה.

יעל כהן-פארן: יש כאן כמה גרושים לחיזוק ההשכלה הגבוהה בצפון, וזה ידוע ויש מחקרים שלמים על כך שהשכלה גבוהה היא מנוף לפיתוח ולצמצום פערים ולפיתוח אזורי, ממש לפיתוח הון אנושי.

יעל כהן-פארן: ומוסיפים איזה שבעה מיליון פה, עשרה מיליון שם, לתת גם שוב – אפילו לא מס שפתיים – זה peanuts, זה כלום.

יעל כהן-פארן: ואני חושבת שזה דורש בפני עצמו מקום מרכזי בתוכנית הזאת.

יעל כהן-פארן: אם חושבים על סגירת פערים, אם חושבים על פיתוח פריפריה, השכלה גבוהה – זה גם עולה מהממ"מ שכל כך מעט – יש סטודנטים שם והם שולשו בעשור האחרון, אבל זה עדיין כל כך מעט ביחס לסטודנטים האחרים בכל הארץ.

יעל כהן-פארן: זו נקודה שלא מקבלת מענה.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לקבוע עכשיו את סדר הדיון כדי שאנחנו נדע בדיוק.

איתן כבל: אני אאפשר לשני ראשי המועצות לדבר, מי שתחליטו – גיורא, יורם ועמית – אני אאפשר לשניים משלושתכם.

איתן כבל: בקצרה אני רוצה לשמוע את איתן.

<איתן דנגוט: אני מציע שהאוצר ייתן בהמשך את מרבית ההערכות, ואז נתייחס.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: איתן צודק, אני מקבל את ההערה של איתן.

איתן כבל: אני אאפשר לשי באבד, מנכ"ל האוצר, להתייחס.

איתן כבל: יש גם את שירה – אתם תחליטו, אני כמובן לא אקבע לכם איך להתייחס.

איתן כבל: לאחר מכן אני אאפשר לנטע ולמרכז המחקר והמידע לומר איך הוא רואה את הדברים.

איתן כבל: חשוב לי, לפני שאני מעביר את השרביט אליך אדוני, אני רוצה לומר כך כדי לחדד את הדברים.

איתן כבל: אני רוצה שתתייחס קודם כול לטרמינולוגיה, מה זה תוספתי, באמת שפעם אחת ולתמיד נדע לדבר באותה שפה בהמשך לשיחה שלנו גם מאתמול – מה חדש, מה תוספתי, מה מתקיים גם אם אף אחד מאתנו לא יהיה בתוך התהליך הזה, מהם לוחות הזמנים, איך מתכוונים להתמודד עם העניינים הנוגעים לעובדה שלמשל במגזר הערבי רוב המקומות, אין להם בכלל, לא תוכניות מתאר, לא תב"עות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תעשייה ותעסוקה.

יעל כהן-פארן: תחבורה ציבורית.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אני רוצה לקבל פעם אחת איזושהי תמונה, וכמובן כמו שכותבת לי כאן מנהלת הוועדה והיא גם אמרה לך שאת זה אני הולך לשאול, מה קרה מאז התקציב.

<לאה ורון: מאז החלטת הממשלה, מה-8 בינואר.

איתן כבל: מאז החלטת הממשלה – חצי שנה, חמישה חודשים חלפו ומה קרה בתהליך, חשוב לי.

איתן כבל: אבל שוב, אני כבר רוצה – אני אומר את זה לראשי המועצות ולך, איתן.

איתן כבל: חשוב לי מאוד.

איתן כבל: קל מאוד להיתפס לטפל בדברים שייאמרו.

איתן כבל: מה שחשוב, שתגידו מנקודת המבט שלכם האם האמירות של שי מתכתבות באמת עם המציאות המתקיימת מבחינת

איתן כבל: כם ביום-יום.

איתן כבל: האם כשהוא אומר תקציב חדש זה באמת תקציב שמשנה לכם את כללי המשחק – אם זה בבריאות, אם זה בחינוך, כל אחד בדגש המונח אצלו – או אתה יודע, יש תקציב, יש כותרת, והכול בסדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם זה לא פוגע בבריאות שלהם.

איתן כבל: בבקשה, שי.

<שי באב"ד: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מתנצל בפני כולם שלא הייתי פה ב-10:00.

<שי באב"ד: אנחנו כבר כמה ימים בסדרת דיונים על משהו שמאוד חשוב לקיומו של עם ישראל בוועדה אחרת, והדיונים האלה לצערי נכנסים לתוך השעות הקטנות של הלילה, אז אני יודע שגם היום נישאר עד השעות האלה, אז קודם כול אני רוצה להתנצל בפניך.

<שי באב"ד: עם כל העומס של הדברים לא הצלחתי להגיע לפה היום ב-10:00, אז התנצלות בפני כולם, זה דבר ראשון.

<שי באב"ד: אני חושב שכשהוועדה מזמנת, ראוי לכבד את הוועדה ואת חברי הכנסת ולהגיע בזמן לוועדה.

<שי באב"ד: זה בתחילת דברי.

<שי באב"ד: אני אתייחס לחלק מהנקודות שעלו פה, אני רוצה לפתוח דווקא עם מה שהיושב-ראש התייחס אליו ואני רוצה לגעת בשלושה דברים מרכזיים.

<שי באב"ד: קודם כול, בואו ניישר את הנושא של הטרמינולוגיה.

<שי באב"ד: נאמר פה, וגם העבודה של הממ"מ בכנסת – אתמול ישבנו במשרדך, אדוני היושב-ראש, ודנו בזה לא מעט – בנושא של מה זה אומר תקציב חדש ומה זה אומר תקציב תוספתי ומה בעצם יש פה במסגרות התקציב.

<שי באב"ד: ופה חשוב לי להדגיש ולעשות סדר, עשינו את זה קצת אתמול במשרדך, חשוב פה להדגיש את זה בפני חברי הכנסת וגם בפני חברי המועצות.

<שי באב"ד: החלטת הצפון שעברה בממשלה לפני כחמישה חודשים – אם אני זוכר נכון, ב-7 או ב-8 בינואר – לא בנתה הכול מאפס וייצרה כספים חדשים בהחלטה עצמה שלא היו בהחלטות קודמות.

<שי באב"ד: אני חוזר ואומר.

<שי באב"ד: החלטת צפון שעברה בממשלה בינואר בתחילת השנה, בעצם ההחלטה הזאת לא ייצרה במסגרת ההחלטה הזאת ספציפית כספים חדשים או כספים תוספתיים שלא היו בהחלטות קודמות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שלא יושמו עד היום.

<שי באב"ד: תנו לי להסביר את עצמי, אתם תבינו.

<שי באב"ד: תאמינו לי, אני חוטא בהרבה דברים, אני לא חוטא בזה שאני לא יודע להסביר את עצמי.

<שי באב"ד: אני בכוונה מתחיל מהשלילי, ואני אסביר מה יש כדי לחדד.

<שי באב"ד: בהחלטה עצמה, בעצם מה שנעשה זה נלקח הבסיס של 2016, ומה היה בתוך בסיס 2016 בכל הדברים?

<שי באב"ד: מה שהיה בבסיס התקציב וגם תוכניות פיתוח שהיו בתוך התקציב, זה נלקח כבסיס.

<שי באב"ד: על הבסיס הזה הולבשו כל הדברים שנכנסו במסגרת התקציב ל-17'–18', שהם תוספת למה שהיה ב-2016, ובנוסף על זה תוכניות חדשות.

<שי באב"ד: בהחלטה עצמה היו סדרי גודל של כשלושה מיליארד שקלים, שלא היו בהחלטות קודמות, שהיו משויכות להחלטה הזאת, בין שניים לשלושה מיליארד, כאשר חלק גדול מההחלטה, שזו הייתה החלטה על נושא התחבורה של כ-12 מיליארד שקלים מתוך ההחלטה עצמה, זו החלטה קודמת שעברה בממשלה, על כסף תוספתי, במסגרת תוכנית כוללת לפיתוח כלל התחבורה במדינת ישראל של כ-55 מיליארד שקלים, וההחלטה הזאת עברה בנפרד.

<שי באב"ד: עדיין, עדיין, וזה חשוב להדגיש, כל הכסף שניתן במסגרת החלטת הצפון, בין אם זה מהחלטות קודמות או בין אם זה מהחלטות כאלה, זה כספים שלא היו ניתנים, לא ניתנו ב-2016 או בשנים הקודמות, לא ב-15' ולא ב-14' ולא ב-13'.

<שי באב"ד: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על תוספתי וכשאנחנו מדברים בטרמינולוגיה על כסף תוספתי, זה לקחת את בסיס השנה של 2016 ולהגיד מה היה ב-16'.

<שי באב"ד: מה שרץ ב-16' אוטומטי ויש ב-16', זה נשאר, זה לא תוספתי, אבל כל מה שלא היה ב-16' שעליו אם לא מתקבלת החלטה אחרת הוא איננו, כל דבר כזה שמתווסף ב-17' וב-18' וב-19' זה בעינינו תוספתי.

<שי באב"ד: זו הייתה הטרמינולוגיה שאיתה השתמשנו.

<שי באב"ד: במסגרת ההחלטה לכן היו רכיבים שדיברו על החלטה קודמת, על החלטות קודמות, על החלטת התחבורה, ורכיבים חדשים.

<שי באב"ד: זה דבר חשוב מאוד מאוד להבין אותו.

<שי באב"ד: לא היו בהחלטה 15 מיליארד שקלים חדשים שנולדו מעצם ההחלטה.

<שי באב"ד: כן יש בהחלטה הזאת שילוב גם של החלטות אחרות, שמביאות 15 מיליארד שקלים יותר ממה שהיה בשנת 2016, 15', 14' ו-13', מהצפון.

<שי באב"ד: וזה מאוד מאוד חשוב להבין מבחינת הטרמינולוגיה וככה אנחנו מסתכלים על תקציב תוספתי, מה שלא היה.

<שי באב"ד: נכון הוא שגם אילולא הייתה ההחלטה של הצפון ולא הייתה עוברת החלטת הצפון, 12 מיליארד בכל מקרה היו הולכים לצפון כי הם הוחלטו בהחלטת ממשלה.

<שי באב"ד: אבל החלטת הצפון לא נועדה כדי לייצר כסף חדש בהחלטה עצמה.

<שי באב"ד: החלטת הצפון נועדה, ככה נתבקשנו, להציג לממשלת ישראל תמונת ראי בכלל הנושאים – אם זה תחבורה, אם זה בריאות, אם זה חינוך, אם זה השכלה גבוהה ואם זה תעסוקה – בכל אחד מהרכיבים האלה, מה המצב בצפון ומה אנחנו עושים על מנת לשנות את זה ולשפר את זה.

<שי באב"ד: בחלק מהדברים חזרנו לממשלה ואמרנו – תסתכלו, בנושא התחבורה עברה החלטה ארצית, לצפון ניתנים פה 12.6 מיליארד.

<שי באב"ד: בעינינו, בעיני הצוות, ולא רק בעיני הצוות ותכף אני אגיד עוד מילה לגבי התהליך, זה נותן מענה.

<שי באב"ד: בחלק מהדברים, כמו למשל בנושא התעסוקה וקידום התעסוקה הגענו למסקנה שזה תהליך, וצריך לעבוד גם במפעלי תעשייה וגם לעבוד שם על מו"פ וגם על חדשנות, ואלף ואחד דברים שנתנו, כסדר גודל של מיליארד שקלים ממשרד הכלכלה, על מנת לייצר את אותו מצב שאנחנו חושבים שצריך להגיע אליו.

<שי באב"ד: וזה כן היה חדש בהחלטה.

<שי באב"ד: אבל ההחלטה בסופו של יום נועדה לשקף לממשלה ולתת לממשלה מענה – בדרישה, ולא רק לממשלה אלא גם לראשי הרשויות – מה אנחנו עושים בכל אחד ואחד מהתחומים האלה.

<שי באב"ד: אני רוצה להגיד עוד מילה על התהליך, שגם זה היה חשוב כי זה מתייחס לדברייך, חברת הכנסת.

<שי באב"ד: לא נעשתה פה איזו החלטה של בואו נבזר ויאללה, נסתום פיות ונסתום פה וניתן פה קצת וניתן פה קצת, ניתן שם קצת.

<שי באב"ד: אני באופן אישי ישבתי עם נציגות של ראשי המועצות – עם ראש המועצה עדי אלדר, עם ראש המועצה בוחבוט, עם ראש המועצה אלי מלכה, שבשמם ריכז את כל הנושא הזה מולנו – שעות.

<שי באב"ד: לא דיון אחד ולא שניים ולא שלושה.

<שי באב"ד: שעות, ושירה והצוות שלה – קחי את מה שאני ישבתי, תכפילי בחמש או בעשר, כמות השעות שהם ישבו איתם, ואם היה פה אלי מלכה היום הוא היה גם מעיד על התהליך הזה שנעשה.

<שי באב"ד: עם אלי מלכה ספציפית כי הוא היה הנציג שלהם והגיע שעות לשבת במשרד האוצר על הדבר הזה.

<שי באב"ד: וההחלטה הזאת נבנתה ביחד איתם, כאשר התעדוף למה נותנים, איך נותנים, כמה נותנים – במסגרות התקציב של מה שאפשר – הם נותנים את ההסכמה לזה.

<שי באב"ד: וככה עברנו סעיף-סעיף, סעיף-סעיף בהחלטה – מהתחבורה שהם הכירו, לסעיפי הבריאות להוספת המיטות, לקיצור התורים, לסעיף בית-חולים פוריה שהתעקשו עליו, לסעיפי התעסוקה השונים, לפיתוח מרכז חדשנות, למכון וולקני, לאלף ואחד דברים שעברו בתוך ההחלטה, כשהם ישבו אתנו ותעדפו.

<שי באב"ד: בסופו של יום, לא רק זה, הגענו להסכמות איתם.

<שי באב"ד: הם בירכו על התוכנית.

<שי באב"ד: הם לא רק בירכו על התוכנית, הם רצו וביקשו מראש הממשלה ומשר האוצר לעשות השקה של התוכנית במחוז צפון, שנעשתה בינואר – כמה ימים לפני שזה עלה בממשלה והתקבלה החלטת הממשלה על התוכנית, כי הם בירכו על ההחלטה אחרי שהם עברו סעיף-סעיף, סעיף-סעיף.

<שי באב"ד: אלי מלכה מכיר את ההחלטה הזאת ישר והפוך, למעלה, למטה, לפנים, לכל הצדדים, וההחלטה הזאת נלקחה ביחד איתם.

<שי באב"ד: לכן, זה לא סתימת חורים.

<שי באב"ד: סתימת חורים, יש הרבה תהליכים כאלה, שהממשלה מעלה בעיה, היא מחליטה, אומרת ככה אנחנו חושבים, זה מה שיש, משרד האוצר מנהל תקציבים, זה מה שאנחנו עושים.

איל בן ראובן: אני לא דיברתי על סתימת חורים.

איל בן ראובן: אני דיברתי על ניהול התהליך לעתיד.

<שי באב"ד: אני אתייחס.

איל בן ראובן: איך מרכזים - - -

<שי באב"ד: היא כן אמרה, יעל אמרה את זה.

<שי באב"ד: לכן, התהליך עצמו, בבנייה, נעשה פה דווקא תהליך בעיני שהוא מאוד מאוד בריא.

<שי באב"ד: הביא את כל השחקנים לשולחן, יחד עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים כי אנחנו עברנו – שירה והצוות שלה עברו משרד-משרד, משרד-משרד, על מנת לראות איך יחד עם השחקנים, שהם חיים את זה ביום-יום; הרי בסוף היום, הנטל לפתח את הצפון הוא בעיקר שלהם, הם חיים בשטח, זה התושבים שלהם, הם ראשי המועצות, הם יצטרכו לחיות עם האחריות של ההחלטה הזאת – ואיתם ביחד בנינו את ההחלטה הזאת, תחת המגבלות.

<שי באב"ד: הם כמובן דחפו ליותר, אנחנו דחפנו לפחות כי אנחנו צריכים לדאוג למסגרות התקציב בסוף היום, וכשאתה לוקח ממקום אחד זה בא על חשבון מקום שני, אין יש מאין לצערנו, ובסופו של יום הגענו להסכמות שהם חיו איתן בשלום ובירכו עליהן.

<שי באב"ד: זה לגבי ניהול התהליך.

<שי באב"ד: עכשיו אני אדבר על המשך התהליך וזה גם יענה לשאלתך, אדוני היושב-ראש.

<שי באב"ד: המשך התהליך נקבע בצורה מפורשת, שפעם אחת תקום מינהלת שאותה מרכז היום איתן דנגוט, והמינהלת יושבת במשרד פיתוח נגב וגליל, שעליו אמון השר אריה דרעי.

<שי באב"ד: מעבר למינהלת יש ועדת היגוי, ועדת היגוי שאני לקחתי את האחריות עליה יחד עם כל מנכ"לי משרדי הממשלה הרלוונטיים – מבריאות לכלכלה לחינוך, כמובן נגב גליל ופנים; שירה, תקני אותי אם שכחתי משרד אחד שנמצא בתוך הוועדה הזאת.

<שי באב"ד: אחת לשלושה חודשים, סדר גודל, נערך דיון אצלי, כאשר מדווחים כל אחד ואחד מהמנכ"לים, אנחנו עוברים סעיף-סעיף בתוכנית, אגף תקציבים מביא את הרשימה יחד עם המינהלת, אנחנו עוברים סעיף-סעיף, מה יושם, מה לא יושם.

<שי באב"ד: שתי ישיבות כאלה כבר נערכו אצלי מאז שהייתה ההחלטה.

<שי באב"ד: אני יכול להגיד לכם שבמשרד הכלכלה – ושירה תדווח על זה עוד מעט – יש כבר צעדים שנעשו ויושמו; במשרד הבריאות קצת התחיל; בחינוך עדיין מפגרים מאחור, ואנחנו עוברים משרד-משרד.

<שי באב"ד: הקדמנו לעשות והסכמנו בינינו כל המנכ"לים, במקום שכל מנכ"ל ידווח אצלו מה נעשה ומה לא, ואז כל אחד רוצה להסביר ולתרץ מה בסדר, מה לא בסדר, החלטנו שמי שידווח וישים לנו את תמונת הראי, וזאת הייתה ההחלטה האחרונה של ועדת ההיגוי, יהיה איתן דנגוט והמינהלת.

<שי באב"ד: זאת אומרת, המינהלת היא זאת שתגיד.

<שי באב"ד: אני לא צריך שמשרד הבריאות יבוא ויגיד: כן, אני בסדר, אני עומד בזמנים או שאני לא עומד בזמנים ויתחיל לתת לי מאה תירוצים אם זה בסדר או לא בסדר, כי כל אחד ירצה להציג את עצמו כבסדר.

<שי באב"ד: על מנת למנוע את האינטרס הזה, דאגנו שהמינהלת היא זאת שתשים תמונת ראי לכולם והיא תגיד אם בריאות התקדם כמו שצריך, אם חינוך התקדם כמו שצריך או כלכלה התקדם כמו שצריך.

<שי באב"ד: אנחנו נקבל את המינהלת, אנחנו לא הולכים להתווכח, זאת הייתה החלטת המנכ"לים בוועדה האחרונה.

<שי באב"ד: אנחנו לא הולכים להתווכח עם המינהלת אם היא צודקת או לא צודקת, מבחינתנו אם המינהלת הביאה את זה וזה לא נבדק לפני כן בוועדת ההיגוי, כזה ראה וקדש.

<שי באב"ד: ועכשיו השאלה עם זה מה עושים.

<שי באב"ד: אם משרד מסוים לא התקדם, מה הוא עושה, איך הוא עומד בלוחות זמנים, איך הוא לא עומד בלוחות זמנים.

<שי באב"ד: הבקרה הזאת תהיה אחת לרבעון.

איל בן ראובן: לא בקרה.

איל בן ראובן: זאת סמכות.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: הסמכות היא של המינהלת.

<שי באב"ד: הבקרה היא של ועדת ההיגוי.

איל בן ראובן: לא, אני מדבר על הסמכות.

<שי באב"ד: הסמכות ניתנה מלאה למינהלת לבצע את המעקב הזה, לבצע את הפיקוח הזה ולדווח על כך לוועדת ההיגוי, והבקרה שאני עושה בתור ועדת ההיגוי נועדה חד וחלק לוודא שבסופו של יום הסעיפים האלה גם ייושמו בשטח והם יקרו בשטח כי להעביר את ההחלטה בפני עצמה, בלי להביא את כל משרדי הממשלה ולדחוף אותם לזה, אני מאוד מסכים עם חברי הכנסת וגם דיברתי על זה אתמול עם אדוני היושב-ראש, ולך יש ניסיון בזה יותר מכולם, זה כנראה לא יקרה אם אנחנו לא נתחיל לדחוף את כל משרדי הממשלה.

<שי באב"ד: ולכן, טוב ונכון הוא שתהיה מינהלת ושהמינהלת הזאת תדווח, ואני רוצה להגיד, גם אמרתי את זה ליושב-ראש אתמול – אני חושב שטוב ונכון גם שוועדת ההיגוי תגיע לכאן אחת לרבעון או אחת לחצי שנה ותדווח לוועדת הכלכלה כדי שאתם תפעילו את הלחץ עלינו גם כן, כדי לוודא שהתוכנית הזאת מתכנסת.

<שי באב"ד: אתם תחליטו אם זה אחת לרבעון שאתם רוצים דיווח או אחת לחצי שנה, נבוא לפה ונציג בפניכם מה נעשה, באיזה משרדים התקדם, באיזה משרדים לא התקדם, איזה סעיפים תקועים, איזה סעיפים לא תקועים, על מנת שהתהליך הזה בסופו של יום ייושם כי זאת הייתה הכוונה.

<שי באב"ד: תודה רבה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שירה, בבקשה.

<שירה גרינברג: שירה גרינברג, סגנית ממונה על תקציבים.

<שירה גרינברג: מה שחשוב לי להדגיש בדבריו של המנכ"ל שי באבד, שהציג את זה אני חושבת בצורה מאוד רחבה, האמירה ההתחלתית שלו וזה חשוב לי להדגיש.

<שירה גרינברג: תוכנית הצפון בהחלט מכילה 15 מיליארד שקלים חדשים.

<שירה גרינברג: אני רוצה להפריד את זה לשני חלקים.

<שירה גרינברג: חלק אחד זה השלושה מיליארד שקלים בכל הנושאים - באשכולות של הפיתוח הכלכלי, פיתוח ההון האנושי, פיתוח הבריאות, פיתוח תשתיות מלבד תחבורה שאני עוד מעט אגע בהן, ועוד.

<שירה גרינברג: אלה תוכניות שנעשו מתוך חשיבה של תוכנית הוליסטית להכניס, כמו: חדשנות, משיכת חברות, שיפור ההון האנושי החל מהגיל הרך יותר ועד ההשכלה הגבוהה, ששם אני לא מסכימה עם האמירות שאין דברים משמעותיים.

<שירה גרינברג: יש גידול של 40% בכמות הסטודנטים למקצועות שאנחנו בדיוק השלמנו את זה בהבאת חברות וטכנולוגיה ומכון מזון והרבה מאוד אספקטים כלכליים שאמורים לצמוח ולהצמיח את הצפון, ולשלב את זה עם עשייה מאוד משמעותית של עלייה במכסות, של כמה מאות מכסות של סטודנטים, של גידול של 40% רק במקצועות הטכנולוגיים, ועוד.

<שירה גרינברג: לצד השלושה מיליארד האלה, שאין פה מחלוקת גם בשיח שהיה קודם לגבי היותם חדשים ותוספתיים, אני רוצה לחדד את מה שאמר המנכ"ל, לגבי 12 מיליארד השקלים של התחבורה.

<שירה גרינברג: התחבורה נחלקת לשני אפיקים.

<שירה גרינברג: אפיק אחד זה תחבורה ציבורית, אפיק שני זה כבישים.

<שירה גרינברג: שני האפיקים הללו, התקבלה ההחלטה לגביהם, החלטה שהתקבלה ב-11 באוגוסט 2016, באישור תקציב המדינה לשנים 2017–2018 והלאה.

<שירה גרינברג: אלו כספים חדשים לחלוטין, תוספתיים במינוחים שלנו של תקציב המדינה, אלו כספים שהתקבלו באישור התקציב הבא, אישור תקציב 17'–18' והשנים הבאות.

<שירה גרינברג: וגם החלטת הממשלה הפנתה להחלטת הממשלה שהתקבלה באישור התקציב כי זהו תקציב חדש ותוספתי, והיא ציינה את זה.

<שירה גרינברג: ולכן, אנחנו מדברים על 15 מיליארד שקלים של כסף חדש ותוספתי, קודם כול.

<שירה גרינברג: זו אמירה ראשונה.

<שירה גרינברג: הנושא השני, הנושא של היישום, ופה עוד מעט זה באמת יעבור לאיתן דנגוט שהוא מנהל את המינהלת.

<שירה גרינברג: וכפי שנאמר, אנחנו גם דואגים והמשרד נגב-גליל דואג ואיתן בעצמו, שהוא הולך לשבת בצפון והוא הולך לראות את היישום הזה בעיניים.

<שירה גרינברג: ואנחנו מקיימים כל רבעון ישיבות, גם תחת ישיבות בראשות מנכ"ל האוצר, גם תחת התנהלות שלנו שוטפת מול המשרדים וגם תחת המינהלת שמעדכנת גם כן במהלך הדברים.

<שירה גרינברג: ואני חושבת שזה קריטי ואנחנו שמנו את הדגש על זה כי הכסף ישנו בהחלטת הממשלה.

<שירה גרינברג: עברה החלטת ממשלה שציינה בדיוק את כמות המשאבים.

<שירה גרינברג: דרך אגב, היא ציינה משאבים הרבה יותר גבוהים אבל אנחנו לא מדברים עליהם כי מבחינתנו המשאבים האחרים מעבר ל-15 מיליארד זה משאבים שבכל מקרה ניתנים.

<שירה גרינברג: ה-15 מיליארד זה אך ורק כסף חדש, ולכן אנחנו מדברים עליו.

<שירה גרינברג: הדגש הוא יישום וזה הדבר החשוב.

<שירה גרינברג: אנחנו שמים כרגע את כל הדגש שם.

<שירה גרינברג: המינהלת אמורה לעשות עבודה מאוד משמעותית, ועוד מעט איתן יציג את עבודתה.

<שירה גרינברג: ואני רוצה גם לבוא בקריאה, כפי שנאמר פה קודם על-ידי חברי הכנסת, ואנחנו מדברים גם עם הרשויות, שהם עצמם גם כן חייבים לבוא במגע מול משרדי הממשלה השונים כדי שהעבודה תהיה גם מול משרדי המטה אל מול המשרדים עצמם, וגם מהשטח אליהם כדי שהדברים יקרו במהירות, והדיווח כל חצי שנה בהחלט רעיון מצוין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: איתן, ברשותך לפני שאני אאפשר לך אני ארצה שמרכז המחקר והמידע של הכנסת יציג בקצרה את התובנות שלו כפי שהוא רואה אותן, וכמובן בהמשך גם לשיחתנו אתמול.

איתן כבל: בבקשה.

<נטע משה סעדון: צהרים טובים.

<נטע משה סעדון: אני נטע משה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<נטע משה סעדון: אנחנו כאמור התבקשנו על-ידי יושב-ראש הוועדה בדיון הקודם לבחון את תוכנית הצפון ולעשות איזשהו תיווך בין השפה התקציבית רישומית לבין מה שאנחנו מבינים בשפה הרגילה.

<נטע משה סעדון: אז התוכנית היא כאמור מורכבת.

<נטע משה סעדון: מעבר ל-15 מיליארד שקלים, בסך הכול היא מדברת על 19 מיליארד שקלים.

<נטע משה סעדון: חלק נכבד ממנה, משהו כמו 14 מיליארד, הולך לפרויקטי תחבורה, תשתיות, ויש עוד חלקים שהולכים לפרויקטים אחרים של פיתוח, כמו בינוי, כיתות לימוד ובריאות.

<נטע משה סעדון: מעבר לזה יש משהו בין שניים לשלושה מיליארד שקלים שהם פרויקטים בתחומים שונים נקודתיים מפורטים בתוכנית.

<נטע משה סעדון: בבחינה שלנו אנחנו מבחינים בין שתי שאלות עיקריות.

<נטע משה סעדון: אחת היא שאלת התוספתיות, שאני חושבת שמנכ"ל האוצר כאן דיבר על ההבדלים השונים בה, ותכף אנחנו נסביר איך אנחנו רואים את זה, והשאלה השנייה – שהיא כנראה לא פחות חשובה – זה היישום, המעקב והבקרה.

<נטע משה סעדון: מרגע שהחלטנו שיש תוכנית, איך ממשיכים מכאן הלאה, ובשל המורכבות הרישומית התקציבית שקיימת אנחנו מדברים על אזור גאוגרפי מסוים, שלא לכל דבר ואנחנו לא מצפים שלכל סעיף פה תהיה תקנה נפרדת, צריך לחשוב על איזשהו מנגנון דיווח שיטתי שיאפשר לכנסת ולוועדה ולחברי הכנסת לבצע באמת את הבקרה הזאת.

<נטע משה סעדון: ועל כן, אנחנו מאוד שמחים שמר באבד מנכ"ל האוצר גם חושב בדרך הזאת, שצריך ליצור איזשהו מנגנון עיתי שיאפשר קבלת הנתונים בצורה מסודרת ובקרה עליהם כדי שאנחנו נוכל לתווך את זה יותר טוב לכם, לחברי הכנסת.

<נטע משה סעדון: ביחס לשאלת התוספתיות נעשתה פה הבחנה בין מה שהוא מעבר לתקציב 16' - ובזה אנחנו מסכימים, הרבה מהכסף הוא מעבר לתקציב 16' – לבין שאלות אחרות שהן אולי אינטואיטיביות יותר במה שהציבור וחברי הכנסת ישאלו, זה כמה כסף הובטח, חדש.

<נטע משה סעדון: אלה שאלות שגם נישאל וגם על זה קיבלתם את המענה, שביחס לפרויקטי בינוי ותחבורה, שזה רוב הדברים, הם הובטחו קודם.

<נטע משה סעדון: מה שאנחנו ניסינו לבדוק זה לגבי הדברים האחרים, שהם לתקציב 17'–18', והם לא פרויקטים של תחבורה.

<נטע משה סעדון: ניסינו בכלים שלנו מבחינת רישום תקציבי לראות – אם זו תקנה חדשה ולכן פעילות חדשה, אם היא לא חדשה האם היה איזה שינוי גדול לעומת התקציב הקודם.

<נטע משה סעדון: במקומות שבהם יכולנו לקחת טווחי זמן גדולים יותר, תוכניות חומש, בינוי כיתות של שלוש-ארבע-חמש שנים קודמות כדי לעשות השוואה נכונה על התקציב לחמש שנים הנוכחיות, לראות בהן מה הפער, מה הייתה הדלתא, מה היה המשקל לצפון בתוכניות הקודמות ובתוכניות האלה.

<נטע משה סעדון: מה שאנחנו יכולים להגיד, שמתוך כשלושה מיליארד שקלים תוספתי לדברים שהם לא לתחבורה, זיהינו בשלב הנוכחי – ואני מדגישה שזה בשלב הנוכחי – כמיליארד שקלים, שזה 36% שאנחנו בכלים שלנו חושבים שהם תוספתיים כי זה נראה לנו מובהק שזה חדש, יש לזה רישומים, זה מתבצע.

<נטע משה סעדון: החלק הנוסף שנשאר, 64%, כ-1.9 מיליארד שקלים, בעת הנוכחית כרגע אנחנו לא רואים את זה.

<נטע משה סעדון: אנחנו מניחים – וזה לא אומר שלא – שככל שהתוכנית תתקדם, הדברים יבשילו, תהיה עבודה – זה גם מה שנאמר על-ידי האוצר – תהיה עבודה על-ידי משרדי הממשלה הרלוונטיים, על-ידי המטות, יהיה אפשר יותר לראות ולעקוב, וזה מה שאנחנו חושבים שצריך להתקדם.

<נטע משה סעדון: זו הנקודה האחרונה, מה שפתחתי ואני אסיים – שאלת היישום והמעקב.

<נטע משה סעדון: זה עניין דינמי, צריך להבין.

<נטע משה סעדון: מסמך כזה ומסמכים אחרים שיהיו, כל תקופה שתיקבע זה לא סוף פסוק.

<נטע משה סעדון: כל פעם צריך לעקוב מחדש ולראות.

<נטע משה סעדון: כאן שיתוף הפעולה שנוצר וייווצר גם מול המינהלת, אני חושבת שיוכל לאפשר את זה.

<נטע משה סעדון: מה שאנחנו כן יכולים להגיד היום, שלגבי חלק מהדברים אנחנו רואים שעדיין אין רישום תקציבי מלא.

<נטע משה סעדון: אבל, בין תחילת התוכנית, ינואר, להיום כן הייתה הבשלה של דברים.

<נטע משה סעדון: בעבודה שלנו מול אגף תקציבים ראינו שהתקבלו עוד תקנות, נפתחו דברים, וצריך לעקוב אחרי זה אבל לא כל הדברים היום עדיין מתוקצבים וזה בהתאם לפעילות שהאוצר והמשרדים יצטרכו לעשות.

איתן כבל: תודה, גברתי.

איתן כבל: איתן דנגוט, בבקשה.

איתן כבל: תודה לכם בכלל על העבודה היוצאת מן הכלל שעשיתם.

איתן כבל: באמת יישר כוח.

<שי באב"ד: אני מצטרף לדברים.

<שי באב"ד: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בוודאי, גם עמי צדיק.

<איתן דנגוט: צהרים טובים.

<איתן דנגוט: הספקתי לשמוע ממנה על העבודה בטיים אאוט שנתת לנו מבוקר טוב לצהרים טובים שחיכינו.

<איתן דנגוט: אז אני גם מצטרף – באמת עבודה מדויקת שנעשתה כי אני מכיר אותה.

<איתן דנגוט: שלושה דברים.

<איתן דנגוט: קודם כול, אנחנו נמצאים בצומת מאוד משמעותי בדיון הזה לתרגם עבודה שסוכמה בינואר, אבל ממה שלמדתי כבר מדברים הרבה שנים על הצפון ולמעשה הביאה לידי החלטת ממשלה אחת משותפת ציפיות רבות של שנים רבות לראות איזשהו תהליך של מדינה שמנווטת את הצפון לאיזשהו עשור אחר, שבשורה התחתונה שלו מדובר על תוספת סדר גודל של אלפי מקומות עבודה חדשים, לא רק מספרית – איכותית – וגם משלב מגזרים שלא היו כלולים מבחינה זאת בעבר המסורתי של עשרות שנים מאז קיומה של מדינת ישראל.

<איתן דנגוט: לצורך כך, למעשה בא הערך המוסף בראייתי של התוכנית הזאת, שמדברת על ארבע רגליים ביחס לדברים קיימים שדובר עליהם פה.

<איתן דנגוט: שני מנועי צמיחה מרכזיים של מדיניות כלכלית והפשרה של אותה מדיניות שתיכנס פנימה עם ראייה מערכתית של משרד הכלכלה, ומנוע צמיחה שני בשטח בפועל הוא ביכולות או הפוטנציאל התיירותי שנמצא בצפון.

<איתן דנגוט: נוסיף לזה את ההקשרים הסוציואקונומיים שנבחרו בבולטות שבהם וצוינו פה, זה שתי הרגלים האחרות של השולחן שאנחנו מעמידים עליו, וזה סוגיית הבריאות שהיא קריטית, ואני מצטרף לדבר הזה שממנו אני חוויתי לצפון, וגם את סוגיית החינוך.

<איתן דנגוט: זה למעשה ה-bullet המרכזי שהצטרף לזה אל מול תוכנית תשתיות שהמדינה מריצה.

<איתן דנגוט: לא דובר כאן על תוכניות שיש למערכת הביטחון ביחס הגעה לצפון.

<איתן דנגוט: והדבר הנוסף הוא הסוגיה של השיכון והדיור.

<איתן דנגוט: כשמחברים את כל זה רואים תוכנית של מדינה שצריכה להביא את הצפון ולהוליך אותו בראייה ממשלתית לעידן אחר.

<איתן דנגוט: ולכן, זה פה הערך המוסף כשמדובר על אותם שלושה מיליארדים או הפירוט שניתן ב-1.2 - או 1.4, זה כרגע פחות משנה - לשנתיים הקרובות ליצור את הדרך החדשה.

איתן כבל: איתן, סליחה שאני מתפרץ לדברים שלך.

איתן כבל: ברשותכם, בחברוּת, האם אני יכול להוציא אותך?

איתן כבל: אתה יצאת קצת מהנתיב.

<איתן דנגוט: בכוונה.

<איתן דנגוט: אני אחזור אליו תכף ואני אנחת.

<איתן דנגוט: אני מודע לזה.

איתן כבל: זאת אומרת, יצאת מהאטמוספרה מבחינתי.

איתן כבל: הוא הרבה דיבר מחוץ לאטמוספרה, וזה בסדר.

<שי באב"ד: למה?

<שי באב"ד: עניתי על השאלות שלך.

איתן כבל: זה בסדר, כל אחד בא מהמקום שלו.

איתן כבל: וזה מה שחשוב לי לקבל ממך.

איתן כבל: כשישבתי איתם אמרתי, יש את המערכון עם הגשש – כמה ביד.

איתן כבל: בסוף אנחנו רוצים לדעת איך במציאות היומיומית כראש מינהלת אתה יכול להגיד לחברות ולחברים שיושבים פה סביב השולחן – וואלה, הנה, יש כאן כסף, אנחנו עמלים עכשיו על הפרויקטים, יש לנו את הכוחות המקצועיים; אדוני, בעוד חצי שנה תזמן אותנו כאן לדיון, אנחנו נוכל לפרוס בפניך א', ב', ג', ד'.

איתן כבל: אני רוצה שההתכתבות עכשיו ביני לבינך לא תהיה של מלים, תהיה של נקודות לפעולה.

איתן כבל: זה מה שאני מבקש כי אני רוצה גם לעזור לך.

<איתן דנגוט: אני אגיע לזה.

<איתן דנגוט: יכולתי גם לפתוח ולהגיד – תודה רבה, תנו לעבוד ולהתראות עוד חודשיים ותזמן אותי.

<איתן דנגוט: אבל בפועל, אני הייתי חייב להתחיל בפתיחה הזאת כי יושבים פה חברי כנסת מכובדים ורציתי לתת להם מענה על דברים ששמעתי פה ולהתייחס בהקשר של השלם, ולכן אותה פתיחה.

איתן כבל: בבקשה.

<איתן דנגוט: אני בא מדרך ניטרלית לחלוטין ומתוך רצון לסייע למהלך מאוד משמעותי בעיני כי לדעתי הצפון זה המשך עתידה של מדינת ישראל ביחס להרבה מאוד דברים, ואני לא רוצה פה להרחיב אותם כרגע.

<איתן דנגוט: ביחס לנתונים האלה, התוכנית, ופה אני גם מתעקש לומר כי כשקרא לי שר הפנים במחצית 2016 ודיבר על הבאת התוכנית לאישור התקציב שהיה באוגוסט מבחינתו, קודם כול קיבלנו אור ירוק מפגישות שבהן גובשו עיקרי התוכנית הזאת - וחשוב גם ליידע פה את האנשים.

<איתן דנגוט: אצל ראש הממשלה באופן אישי התקיימו שני דיונים בתווך של שלושה חודשים, ודיון מרכזי במשרד האוצר, ובפועל, התוכנית הזאת צלחה והובאה לאישור באיחור אומנם, אבל קרמה עור וגידים בינואר, כאשר שר הפנים יחד עם שר האוצר לקחו על עצמם להוביל את זה בתצורה שהוצגה פה על-ידי שי.

<איתן דנגוט: נקודה שלישית ועוד יותר חשובה, התוכנית עצמה היא בשקיפות ופתיחות מלאה ביחס לכל גורמי השטח האופרטיביים.

<איתן דנגוט: קודם כול, השלטון המוניציפלי של ראשי ערים, אשכולות וכדומה.

<איתן דנגוט: תזכרו רק שבניגוד לעוטף-עזה, הצפון זה פי יותר מעשרה מאשר מדברים על עוטף-עזה, לדברים שהשמיע פה חיים, אני מכיר את תוכנית עוטף-עזה מצוין מתפקידי האחרים.

<איתן דנגוט: ולכן, כל הרעיונות המרכזיים והאופרטיביים שהתוכנית אושרה וכלולים בה, הם נעשו ביחס לדברים שעלו מצרכי השטח, בתיאום איתם, עם עוד תוספת.

<איתן דנגוט: המנהלים האופרטיביים של המימוש בשטח – ממנהלי מכללות ומנהלי בתי חולים ומנהלי אזורי תעשייה – ביחס לאותו שלם שנקווה מבחינה זאת בשטח, זו הנקודה שבה אנחנו ניצבים היום.

<איתן דנגוט: עכשיו בהמשך לשאלתך.

<איתן דנגוט: מכיוון שהתוכנית אושרה בינואר, הצומת שאנחנו נמצאים כרגע הוא צומת קריטי בתרגום של כל הדברים האלה מתוכנית – שזה היה יעד בפני עצמו – ליעד המרכזי עכשיו של המימוש.

<איתן דנגוט: המימוש עתיד להתבצע בראייתי ואני אשמח להיות כאן

<איתן דנגוט: בעוד חודשיים כדי לתת סטטוס ביחס לביצוע של משרדי הממשלה.

<איתן דנגוט: התהליך עצמו מבחינת אחריות ממשלת ישראל, הציג את זה כאן שי, מנכ"ל האוצר, בצורה פרטנית.

<איתן דנגוט: הקומה האופרטיבית תהיה באמצעות המינהלת שתשב ברשות לפיתוח הגליל בכרמיאל, שם היה המיקום שלה.

<שי באב"ד: היא גם תוקצבה.

<איתן דנגוט: כן.

<איתן דנגוט: שלושת האשכולות המרכזיים שמאפיינים היום את האחוז הגבוה של אזור הצפון יהיו מיוצגים באמצעות מנכ"לי האשכולות בתוך המינהלת הזאת, בקשר ישיר ורציף עם השטח בראייתי, והיא עתידה להציג את אותם פרויקטים מרכזיים, ופה גם לשאלתך, יושב-ראש הוועדה, בשני תחומים.

<איתן דנגוט: יש פה דברים לטווח בינוני וארוך שייקחו זמן והם כלולים בתוכנית הזאת, ויש פה דברים שהתוכנית חייבת להנביט בטווח של השנה וחצי הקרובות כי התיאום, והציפיות בשטח ביחס לתוכנית הן רבות, וחובה עלינו גם להנביט פרויקטים שייתנו את אותו אמון בתוכנית ויניעו את גלגלי הכלכלה.

איתן כבל: איתן, אני עוצר אותך.

איתן כבל: אני מבקש מחבר הכנסת יצחק וקנין להחליף אותי.

איתן כבל: אני מצטער, הראש שלי עוד - - -

<לאה ורון: מי שישן שעה וחצי בלילה.

איתן כבל: יצחק, תחליף אותי, אני יוצא לעשר דקות, רבע שעה, וחשוב לשמוע אותם, את ראשי הרשויות.

איתן כבל: אני אבוא גם כן לתת את הסיכום והמשך הפעולה.

איתן כבל: תודה.

<איתן דנגוט: לגבי שלבי הביצוע, מה שהמלצתי לוועדה, שלא לפני סוף יולי נגיע לפה לעשות עדכון של אותו תהליך תרגום בין ההחלטה על התוכנית לבין המימוש שלה בשטח ביחס שיציג תהליך ויכולת בקרה, ואני מצטרף גם כמובן להמלצה של מנגנון דיווח שיטתי שבוודאי הוא ישתדרג מתוך הניסיון ו-On-the-Job Training, כאשר אנחנו עושים את זה בתיאום מלא מצד אחד מול האוצר, וכמו שציינתי, מצד שני מול הפעילות בשטח.

<איתן דנגוט: זו תוכנית שחייבת להיות גם בהלימה להחלטת ממשלה 922 שדובר עליה פה, ונפגשנו גם עם נציגי המשרד של גילה גמליאל בנושא הזה לפני מספר חודשים כשהגינו את התוכנית, ועם אותם גורמים של המשרדים הנוספים שהם המשלים כדי להציג פה איזו יכולת של ראיית מדינה של שלם ביחס לצפון, עם יכולת להצביע על-פי צורך בין הסטות לבין קידום דברים ולקדם דרך זה דברים נוספים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל עם ראשי רשויות ערביים לא ישבתם.

<איתן דנגוט: אני ישבתי עם מאזן גנאים וישבתי עם הנציגים של הרשויות הבדואיות, ויש את אותו קשר ראשוני והם חלק אינטגרלי משמעותי ביותר לתוכנית הזאת כי כשאני דיברתי על משפט הפתיחה, שדובר על תוספת של אלפי מקומות עבודה לשינוי תמהיל סוג העבודה, ובתוך זה צורות האקדמיה, בוודאי שכל אוכלוסיית מדינת ישראל שנמצאת בצפון הם מרכיב מרכזי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אמרת שישבתם עם אנשי משרד השרה גילה גמליאל, לכן שאלתי כי בקשר ל-922 הרי ראשי הרשויות הערביים צריכים להיות שם.

<איתן דנגוט: בוודאי.

<איתן דנגוט: בוודאי, ועוד נשב.

<איתן דנגוט: דיברתי לגבי הרשויות היהודיות.

<איתן דנגוט: יש בצפון מעל 90 רשויות.

<איתן דנגוט: צריך לשבת עם הגורמים שמרכזים אותן.

<איתן דנגוט: לא בכדי ההחלטה גם הביאה את שר הפנים להגיד נקים עוד שני אשכולות, ביחס שכל הרשויות באשכול ייהנו מהכנסות והדברים שנדמה לי אתה ציינת, ואמרת אותם בצדק רב, מבחינת תוכנית משותפת שתשקף את הכול.

<איתן דנגוט: להגיע לאינדיבידואלים, נגיע אולי בנגזרת שנייה אבל לשבת עם המייצגים שלהם, עם התהליכים, התשובה היא כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא ביקשתי עם כל ראש רשות.

<איתן דנגוט: אז התשובה היא כן.

<עמי צדיק: יש חפיפה בין שתי התוכניות?

<עמי צדיק: יש דברים שמופיעים גם בתוכנית 922 וגם בתוכנית הזאת?

<איתן דנגוט: אני בטוח שכן, ואותם אנחנו ניצור במצב של לדעת - - -

<עמי צדיק: תוכנית חומש לתחבורה ציבורית.

<איתן דנגוט: תמיכה בעסקים קטנים ובינוניים מופיע גם שם וגם פה, ועושים את ההפרדה, לזה צריך את המערכות הממשלתיות בירושלים.

<איתן דנגוט: ודאי שיש, צריך לחבר אותם ולראות איפה יש פה סינרגיה נכונה יותר של הדברים.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: סיימת?

<איתן דנגוט: ודאי.

יצחק וקנין: יורם, ראש המועצה האזורית מטה אשר.

<יורם ישראלי: באופן כללי אנחנו חיים בתקווה, זאת אומרת יש תוכנית, יש אופטימיות ואנחנו מייחסים את אזור הדמדומים הזה שבו אנחנו חיים למצב שאין עוד סנכרון מלא ואין עוד יכולת להוציא לפועל את כל התוכניות היפות.

<יורם ישראלי: בשטח, איך אומרים אצלנו, דיבורים כחול.

<יורם ישראלי: יש הרבה דיבורים.

<יורם ישראלי: המשרדים המובילים בעניין זה קודם כול משרד הכלכלה, שאתו יש דיבור רציף על ניסיונות ממשיים, לפחות למשל בתחום של סיוע להעסקת עובדים בשכר גבוה.

<יורם ישראלי: אז תקעו שם איזה משפט למפעלים במחזור של 100 מיליון שקלים.

<יורם ישראלי: כמה מפעלים יש במחזור של 100 מיליון שקלים בצפון?

<יורם ישראלי: אז עכשיו צריך ישיבת ממשלה להוריד את המשפט הזה ולשים את זה למפעלים ממוצעים.

<יורם ישראלי: ראיתי אתמול ב"כלכליסט" שהביאו איזה חברה ענקית – שכחתי, משהו רפואי – אז פתחו את המשרדים של החברה האמריקנית ביקנעם וירושלים.

<יורם ישראלי: לנו באזור תעשייה בר-לב מחכה קומפלקס לכאלה מפעלים.

<יורם ישראלי: אני יודע אם דיברו איתם?

<יורם ישראלי: לא דיברו איתם?

<יורם ישראלי: יש שני משרדים, דממת אלחוט – זה משרד הבריאות שאנחנו עוברים שם באופן שוטף, אני לא אפרט פה את כל הדברים – הבטחות לגבי שדרוג מחלקות, אנחנו מביאים כספים מארצות-הברית, מתחילים לריב על 20 מיליון שקלים.

יצחק וקנין: אתה מדבר על בית חולים גליל מערבי?

<יורם ישראלי: בית חולים גליל מערבי, שדרוג הפנימיות שהובטח.

<יורם ישראלי: הבאנו את הכסף, את המצ'ינג – עוד לא בכלל תוכנית הצפון – הבטחה טרום תוכנית הצפון.

<יורם ישראלי: לא מסוגלים להביא את ה-20 מיליון שקלים להתחיל לעבוד.

איל בן ראובן: רק לעדכון, יורם.

איל בן ראובן: ההערה היא מאוד חשובה.

איל בן ראובן: נכון לאתמול - -

<יורם ישראלי: סודר?

איל בן ראובן: - - אחרי שאילתה שעלתה פה, הכסף עבר, ה-20 מיליון.

<יורם ישראלי: מה שאני יכול להגיד למנכ"ל משרד האוצר – אין הבנה במשרדים שמשהו השתנה.

<יורם ישראלי: כשאני שומע תשובה - כל הצפון בבוקר, אתה מוזמן, אתה תגיע בקלות לאזור הצפון - כל הצפון בבוקר עומד שעה משלומי לנהריה בגלל צומת בצת.

<יורם ישראלי: ואומרים לי את המשפט – בינתיים התכנון הוא 21 מיליון שקלים, אם נצליח להוריד את זה ל-11 מיליון שקלים נבצע את זה מידית.

<יורם ישראלי: איזה תשובה.

<יורם ישראלי: אין לי כוח להתווכח עם הדברים האלה.

יצחק וקנין: דרך אגב, שי, כל מה שהוא אומר, אני עד, אני עובר את אותו מסלול כל בוקר.

<שי באב"ד: אני לא מתווכח על זה.

<שי באב"ד: לא ירדתי לרזולוציה.

<יורם ישראלי: הצפון עומד, אני לא רוצה לרדת לפירוט.

יצחק וקנין: יש שני צירים מאוד בעייתיים – הציר מכברי לנהריה והציר - - -

<שי באב"ד: הציר כלול בתוכנית התחבורה.

<יורם ישראלי: איציק, אני לא רוצה לרדת לרזולוציה.

יצחק וקנין: שם בכלל יש בעיה רצינית, גם שבית החולים על אותו ציר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה נידון כמה פעמים פה.

יצחק וקנין: העלינו את זה במליאה מספר פעמים אפילו.

<לאה ורון: גם בוועדה ביחד עם שר התחבורה והמנכ"ל.

<יורם ישראלי: התוכנית בגדול היא תוכנית של חכות ולא תוכנית של דגים.

<יורם ישראלי: אני לא רוצה באמת לדבר על כל צומת ועל כל רמזור.

<יורם ישראלי: בגדול, נגדיר את זה, מאזור הקריות צפונה התחבורה עומדת.

<יורם ישראלי: יש על הפרק 859, הבטחות, יש 89, הבטחות, יש הרבה הבטחות ויש גם צמתים, אבל אתה מרגיש שהקידום של העניינים זה לא תחת תוכנית הצפון, זה עבודה שגרתית של משרד התחבורה.

<שי באב"ד: סליחה, אדוני יושב-ראש המועצה, מה שאני מציע זה הדבר הבא.

<שי באב"ד: זה דבר שלמשל אפשר לבדוק אותו בצורה מאוד פרקטית.

<שי באב"ד: שאלתי פה את איתן תוך כדי דבריך אם זה מופיע בתוכנית התחבורה וגם את שירה.

<שי באב"ד: אומרים לי שכן.

<שי באב"ד: אז מה שצריך להיות עכשיו זה במקום לפנות, בדיוק בשביל זה הוקמה המינהלת, כדי לטפל בדברים האלה.

<שי באב"ד: צריך לפנות למינהלת, לאיתן, להביא בפניו את הדבר הזה, לראות איפה הסעיף הזה עומד בתוכנית, ואם הדבר הזה לא מיושם, לבוא אלינו כדי שאני אלחץ את משרדי הממשלה השונים כדי לבצע – אם זה עבר בתוכנית ואם זה חלק מהסעיפים שצריכים להתבצע בתוכנית אז אנחנו צריכים לדחוף ולבצע את זה, ובוודאי וודאי שאתה לא צריך לקבל תשובות כמו – לא, אם זה יירד, אם זה ישתנה, עוד לא יודעים, נעשה ביצוע, זה נדחה, זה פה, זה שם – הדברים צריכים לעבור ביצוע.

<לאה ורון: זה בשלבי תכנון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא בתוכנית אבל הוא לא זז.

<שי באב"ד: אז אני אומר, בשביל זה בדיוק קמה המינהלת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברנו על זה עם משרד התחבורה בוועדה.

<שי באב"ד: המינהלת קמה רק לפני כמה חודשים.

<שי באב"ד: הדברים האלה זה לא דברים שמשתנים ביום אחד, הם נבחנים לאורך זמן.

<שי באב"ד: איתן הקים את המינהלת הזאת ועשה גם עבודת קודש לפני כן בכלל בגיבוש התוכנית, בהבאת כל הסעיפים השונים וברקימה יחד עם ראשי המועצות השונים מהם הדברים האקוטיים והמרכזיים ביותר.

<שי באב"ד: מה שצריך עכשיו זה פשוט שאת אותם דברים מרכזיים שיש – ואל תבואו עם רשימה של 300 דברים, תבואו עם שלושה, ארבעה, חמישה דברים הכי אקוטיים שלכם.

<שי באב"ד: ככל שהם נמצאים בתוכנית, לגשת מידית למינהלת והמינהלת צריכה להתחיל לבדוק את זה ולייצר פתרונות, וככל שהמינהלת לא מצליחה בשטח להזיז את המשרדים, בשביל זה אנחנו נמצאים, בשביל זה הממשלה שמה ועדת היגוי, ומשרד האוצר שהוא לא משרד שלא יודע להפעיל את המשרדים האחרים, הוא יגרום לזה לקרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העיקר שתהיה במינהלת ואצלכם את הגמישות לשנות את סדר העדיפויות לפי מה שאתם שומעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סדר עדיפויות, כי יכול להיות שזה בתוכנית של משרד התחבורה אבל בעוד שנתיים, שלוש.

<שי באב"ד: לא, לא.

<שי באב"ד: אין תוכנית של משרד התחבורה.

<שי באב"ד: יש מינהלת שמרכזת.

<שירה גרינברג: נתנו לזה מענה.

<שירה גרינברג: החלטת הממשלה, מתחת לזה שהיא פירטה את התוכנית, רצינו לתת באופן יוצא דופן מענה בדיוק לנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לוחות זמנים.

וכתוב: בניגוד למצב הרגיל שכל הפרויקטים מתנהלים בלי דבר כזה, פה במפורש הממשלה החליטה ומשרד התחבורה הוביל את זה גם כי הם ראו חשיבות בתוכנית הצפון.

וכתוב: ולכן, כולם אמורים להיות רתומים לזה, צריך לברר את זה כמו ששי אמר, ברמת המינהלת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סדר עדיפויות, זה מה שאמרתי.

<שי באב"ד: אני אומר שוב, חבר הכנסת.

<שי באב"ד: זה בסדר, וזה לא רק סדרי עדיפויות.

<שי באב"ד: הדבר צריך להיות מוצף.

<שי באב"ד: בסופו של יום, כל הדברים האלה צריכים להיות מוצפים למינהלת, המינהלת צריכה לעשות סדר כי אם תציפו לה אלף דברים אי-אפשר לקדם אלף דברים במקביל באותו יום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור.

<שי באב"ד: יופי.

<שי באב"ד: אז המינהלת שיושבת בשטח – ואיתן שמכיר את זה יותר מכל אחד מהגורמים האחרים, צריך לבוא ולעשות את המיפוי, ובמסגרת המיפוי הזה לבוא – דברים שהוא מצליח לקדם הוא יצליח לקדם לבד; דברים שהוא לא יצליח לקדם לבד, לחזור למשרדי הממשלה, לחזור לוועדת ההיגוי ולגרום לנו להפעיל את המשרדים השונים.

<שי באב"ד: ואז אם אנחנו גם לא מצליחים, אנחנו צריכים לבוא לכאן לכנסת ולדווח לכם לחברי הוועדה – לא עמדנו בזה – ואז להסביר ואז לראות מה עושים, אבל הדבר הזה צריך להיכנס למנגנון מסודר.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: יורם, תסיים.

<יורם ישראלי: עוד שני דברים קטנים.

<יורם ישראלי: ישבו פה חברי הכנסת, דיברו קודם על נושא המגזר הלא-יהודי.

<יורם ישראלי: המדינה, הממשלה ידעה להחליט שלוש החלטות בסדרי גודל של תקציב יותר גדול מתוכנית הצפון – זה חומש ערבים, חומש בדואים, וסיוע לדרוזים.

<יורם ישראלי: באזור הגליל, לפחות בגליל המערבי, כל הרשויות נהנות מהתוכניות האלה, 922 וכל שאר התוכניות.

<יורם ישראלי: כשאנחנו מגיעים לתוכנית הצפון, פתאום כל הסעיפים, 1 עד 4.

<יורם ישראלי: אני אתן לכם דוגמה.

<יורם ישראלי: החינוך, שאנחנו כמעט לא מרגישים אותו – אני לא רוצה להתווכח פה עם שירה; אני הייתי ביום שישי באספה כללית של מכללת גליל מערבי, 2017 יש ירידה במספר הסטודנטים, וזה ברור לגמרי.

<יורם ישראלי: אין שם שום עתירוּת ידע ואין שם שום משיכה, לפחות לא לחבר'ה שלנו ממטה אשר, אבל זה סיפור אחר.

<יורם ישראלי: לא יכול להיות שמתקשרת אלי מנהלת המחוז ואומרת לי – יורם, ואני שמעתי מגיורא אותו דבר – בגלל שאתם רשות של 6 בלמ"ס, ההורים אצלכם ישלמו 200 שקלים על חוג לכל ילד, פי שניים מאשר התוכנית לצפון.

<יורם ישראלי: מה קרה?

<יורם ישראלי: בגלל שאנחנו 6?

<יורם ישראלי: אז אלה דקויות קטנות שצריך לראות את התפר.

<יורם ישראלי: יש מלא תוכניות, כאילו מלא כסף, אבל בסוף אתה מרגיש שבדברים הקטנים הכול נשאר אותו דבר, אז זה כאילו לבכות על השוטף אבל משרד הפנים ואני לא יודע איך הוא מתחבר, אנחנו לא מרגישים שהוא מחובר לתוכנית הצפון במשהו.

<יורם ישראלי: מה שהיה היה.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: גיורא זלץ, גליל עליון.

<גיורא זלץ: בוקר טוב, אני מאוד שמח על הדיון הזה.

<גיורא זלץ: אני אנסה בעיקר להתייחס למי שיושב פה ולמשרד האוצר כי צריך להסתכל קדימה, אבל אני כן מוכרח לומר משפט אחד על הימים שעברו.

<גיורא זלץ: עברנו ככה מיום הזיכרון לשואה, יום הזיכרון לחללי צה"ל, חג העצמאות, זה ככה שבוע שכולנו באיזשהו סוג של התרוממות רוח, חברות, הרגשה טובה, ואני מקווה שנדע להמשיך לקחת את זה גם לדברים אחרים.

<גיורא זלץ: ולכן אני בהחלט רוצה לדבר בטוב על מה שקורה ואני רוצה להצטרף למה ששי וגם מה ששירה אמרה.

<גיורא זלץ: אני לא הייתי ב-front של הצוות המצומצם אבל הייתי נגיד בקו השני, ובהחלט אני חושב שהיה שיתוף פעולה, הייתה הקשבה, היה רצון טוב, וגם היום החדשות הטובות מתוכנית הצפון באמת שיש רוח טובה במשרדי הממשלה השונים.

<גיורא זלץ: כמה זה שווה, זה מוקדם לבדוק, כמו שנאמר רק התחלנו, אבל אני כן רוצה לומר כמה דברים שבעיני הם חשובים בעיקר בהסתכלות קדימה.

<גיורא זלץ: אחד, תוכנית כזאת היא בדרך כלל נשענת על שתי רגליים – על תשתיות פיזיות, שירותים ציבוריים, בריאות, תחבורה, רווחה וכו' וכו', ועל רגל של מנועי צמיחה או של הסתכלות קדימה.

<גיורא זלץ: כשאני מנתח לאחור, אז מכיוון שבאמת מי שישבנו אתו זה משרד האוצר ובתקופה שישבנו לא היה שר כלכלה – במקרה הזה למזלנו – אז גם משרד הכלכלה היה מאוד מעורב כי עם הפקידוּת מאוד נוח לעבוד במדינה היום, אני אומר בצורה ברורה.

<גיורא זלץ: ובעצם, מה שקרה בסוף היום – וזה נכון כמו ששי אמר, שהדברים נעשו בהסכמה, ברוח טובה, כי גם הסכמנו עם מה לא מתעסקים או עם מה מתעסקים פחות.

<גיורא זלץ: והסכמנו שלא נתעסק עם אותם דברים שהם באמת בתוך משרדים אחרים כי לא בטוח שנוכל לגרום לכך שהם יקרו.

<גיורא זלץ: ולכן, בנושאים של חינוך, של רווחה, של תרבות, של בריאות, יש בתוכנית הזאת מעט מדי – יש, אבל יש מעט מדי – ואני אומר את זה בשביל להסתכל קדימה כי מתישהו צריך גם לעסוק בדברים האלה.

<גיורא זלץ: גם הנושא של התשתיות – ואני לא מדבר על התחבורה, כי תשתיות התחבורה שישנן הן באמת בכבישים הראשיים ויש עכשיו כביש מהיר לצפון – אבל אני בצפון בצפון, עוד יותר ממטה אשר.

<גיורא זלץ: התשתיות שישנן, גם התחבורה הציבורית וגם התחבורה בכלל, באזורים האלה עצמם זה רע מאוד.

<גיורא זלץ: ויותר מזה.

<גיורא זלץ: צריך להבין שבשביל להביא אנשים טובים, התשתיות הפיזיות בתוך היישובים – העירוניים, הערביים, הדרוזים, בקיבוצים, במושבים – חייבים להתעסק עם התשתיות האלה.

<גיורא זלץ: רובן תשתיות מאוד מאוד ישנות, אין היום – לא רוצה להיכנס לזה כרגע – הקרקע היא אפס, היטלי השבחה נמוכים, אין מקורות היום לרשויות בפריפריה לעשות את זה בגלל שהערכים הם נמוכים, ואני אומר קדימה, צריך לחשוב על זה כי נושא התשתיות הפיזיות הוא במצב מאוד מאוד לא טוב.

<גיורא זלץ: החלק החזק, ואני חושב שהוא משמעותי מאוד, בתוכנית הזאת לצפון זה באמת בהסתכלות קדימה, בהסתכלות של התעסוקה, בהסתכלות של מנועי צמיחה, שם יש הרבה, הרבה מאוד בשורה.

<גיורא זלץ: אני אומר שוב, על כולנו לראות שזה יקרה אבל בהחלט בנושא הזה של תעסוקה, מה שיורם עוד לא רואה, אבל יש שם את האפשרות למי שיפעל נכון ויגיש תוכניות לקבל מימון נוח יחסית, והיום כן, בשונה מהסוציואקונומי, יש שם דגש על פריפריאלי 1-4, שזה כן מבדיל אותנו מיקנעם, נצרת עילית ועפולה, שאני שמח מאוד מה שקרה שם אבל היה צריך ליצור בידול והוא כן נוצר שם.

<גיורא זלץ: אבל אני אומר שוב, הפירות האלה, קודם כול הם תלויים גם במשרדי הממשלה וגם תלויים בנו ראשי הרשויות, צריך לומר את זה.

<גיורא זלץ: יש שם הרבה מאוד הזדמנויות והרבה מאוד אפשרות אם אנחנו נצליח ונפעל נכון ו-ו-ו-, להגיש פרויקטים, אז המדינה תיתן את הגיבוי לזה, ובחלק הזה בהחלט אני חושב שהתוכנית הזאת מביאה בשורה.

<גיורא זלץ: חסר שם לצערי הרב – שוב, בגלל מאבק אגו בין שר תיירות לשר התחבורה – אבל חסר שם הנושא של שדה התעופה במחניים, שבעלות קטנה מאוד של כ-38 מיליון שקלים היה אפשר להכניס אותו לתוכנית ואם היה שם שדה תעופה בין-לאומי אז בהחלט זה משנה מציאות, אבל אני אומר שוב, בשורה התחתונה אני חושב שבתחום שכן עליו עבדנו ועליו הסכמנו עם האוצר לעבוד, בתחום של הכלכלה, האוצר, הפיתוח העסקי, יש שם בהחלט בשורות.

<גיורא זלץ: ואיתן, זה בעיקר מונח על שולחנך לראות שהדברים האלה יקרו, וגם עלינו ראשי הרשויות, אנחנו צריכים לקחת את זה ולעשות את זה.

<גיורא זלץ: אבל אני אומר, מה שאין שם – ואני אומר, שי ושירה, ואני אומר גם לוועדת הכלכלה – איפה שאתם כן צריכים לראות כי זה לא קיים שם היום כמעט, אני רוצה להיות זהיר, אבל גם נושא בריאות, גם חינוך, יורם דיבר על משרד הפנים וזה נכון.

<גיורא זלץ: כל הנושאים האלה, בהחלטה בעצם הבנו די מהר שלא נוכל לעסוק בהם ולכן שמנו אותם כמעט לגמרי בצד, וזה לא נכון כי בסופו של דבר גם אם נייצר תעסוקה ויגיעו אנשים נפלאים ונצליח לעשות פיתוחים, אם התשתיות, אם הבנייה תהיה כל כך יקרה כמו שהיא עדיין היום וכל כך קשה, אם התשתיות של הרפואה, של התחבורה הציבורית, של הבריאות לא יהיו קיימות, אז גם מי שיגיע בגלל תעסוקה הוא לא יישאר.

<גיורא זלץ: ולכן, השלב הבא – שי, שירה – זה כן לחבר את אותם משרדים שלא חיברנו לתוכנית הזאת או לחבר אותם יותר.

יצחק וקנין: אני הצעתי מספר פעמים, לא יודע למה לא מקבלים את זה.

יצחק וקנין: אני חוזר אחורה לפרויקטים שאני ביצעתי כשהייתי סגן ראש מועצה במעלה יוסף, נושא של מענק מקום.

יצחק וקנין: היום, התשתיות יקרות מאוד, תשתיות באזור ההררי, קו עימות, כולנו יודעים באיזה עלויות אנחנו מדברים.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד מה אכלסתי בתקופה שהיה מאה אחוז תשתיות וגם מענק מקום היה.

יצחק וקנין: מאה אחוז תשתיות וגם מענק מקום.

יצחק וקנין: נכון שהקרקע היא אפס אבל חבר'ה, בזרעית, אביבים, אף אחד לא יבוא לגור.

יצחק וקנין: אף אחד לא יבוא לגור – אמרתי את זה מאה פעמים, שירה, שמעת אותי באותה ישיבה שהייתה עם שר האוצר ועם שר הפנים ועם שר הביטחון, אמרתי את הדברים.

יצחק וקנין: אני חושב שאתם צריכים לשקול את זה.

יצחק וקנין: אם אתם רוצים להביא חומר אנושי ברמה אחרת, אתם חייבים ללכת על מה שאני אומר.

יצחק וקנין: אתם לא תביאו את זה.

יצחק וקנין: אף אחד לא יבוא וישקיע 400,000 ו-300,000 בתשתיות, כשהבנייה עולה לו עוד מיליון ומשהו שקלים.

יצחק וקנין: אין מציאות כזאת בזרעית שמישהו יבוא לגור שם.

יצחק וקנין: יהיו לכם בתי זקנים.

יצחק וקנין: אמרתי את זה מאה פעמים ואני חוזר ואומר את זה, תשקלו את הדבר הזה.

יצחק וקנין: שווה למדינה, יש לכם כל כך הרבה יחידות דיור לבנייה שלא מנוצלות.

יצחק וקנין: אצלי במושב לפחות 200 יחידות דיור היום, אתם יכולים לאכלס אותן.

יצחק וקנין: תנו את התשתיות, לא רוצה מענק מקום.

יצחק וקנין: תנו תשתיות בלבד, תקבלו כמות גדולה של אזרחים שיבואו לגור.

יצחק וקנין: אני אגיד לך מה עשיתי ב-1992.

יצחק וקנין: אני מ-96' בכנסת, אבל אני אומר לך, כמה חודשים לפני שאני בא לפה אני אכלסתי מפתח תקווה, מתל-אביב קיבלנו, אין אזור מהארץ שלא קיבלנו, קרוב ל-50 יחידות דיור בתוך חודש אחד כי אז התשתיות היו מאה אחוז.

יצחק וקנין: קיבלו תשתיות, אנשים באו לגור.

יצחק וקנין: אני לא מבין למה אתם מקובעים, מקובעים, אתם הולכים על כל מיני תוכניות בכל מיני מקומות.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך יותר מזה.

יצחק וקנין: מעל 40,000 יחידות דיור יש לכם בהתיישבות ואתם לא מנצלים אותן, ואתם מחפשים בכל מיני מקומות.

<גיורא זלץ: שני משפטים רק לסיים את הדברים שלי.

<שירה גרינברג: רק אני אגיד על זה, שדווקא כיוונו לדעת גדולים כי במסגרת ההחלטה תקצבנו לשנים 17'-18', 168 מיליון שקלים בדיוק למענקי פיתוח לרשויות מקומיות בשביל שהן תוכלנה להשקיע בתשתיות ובכל הדברים האלה, שזה בדיוק הדברים המקומיים.

<גיורא זלץ: זה לא מדויק מה שאת אומרת.

<שירה גרינברג: זה מאוד מדויק מבחינת מה שיש בהחלטת הממשלה כי שכשדיברנו עם הרשויות המקומיות, עם מי שהיו הנציגים, הם ציינו שהם צריכים סיוע בנושאים האלה, בדיוק כדי לעשות - - -

יצחק וקנין: זה יותר טוב מהמחיר למשתכן, אני אומר לך.

<שירה גרינברג: ואז הוכנס כאן כסף חדש לגמרי ביום של החלטת הממשלה בינואר, שהוקצה וזה אמור ללכת לכל הרשויות בצפון, בשנים 17'-18' בדיוק בשביל זה.

<גיורא זלץ: אני רוצה רק לסיים את הדברים.

<שירה גרינברג: יכול להיות שצריך עוד, אבל זה משהו שהוא קיים וחשוב לציין אותו.

<גיורא זלץ: צריך עוד זה תמיד נכון אבל אנחנו גם מבינים איפה עומדים.

<גיורא זלץ: אני רוצה רק לסיים.

<גיורא זלץ: אני חושב שוב – חיים ילין הלך, אבל יש הבדל גדול מאוד בין התוכנית שנעשתה בדרום לזאת שנעשית בצפון.

<גיורא זלץ: קודם כול אני אומר שוב, בדרום הכסף הגדול שהושקע היה בעיקר במה שאצלנו לא קיים ולא בתוכנית, התשתיות הפיזיות, הדברים האחרים.

<גיורא זלץ: אצלנו, ואני שמח – אני חושב שזאת החלטה נכונה – זה בעיקר בנושא של התעסוקה כי זאת הבעיה.

<גיורא זלץ: בדרום כבר יש את עיר הבה"דים, יש את באר שבע שהיא מהווה מקור נפלא מאוד כמקום עבודה – לא חשוב איפה ישנים מי שעובד שם, זה פחות חשוב כרגע – אבל כתעסוקה, ולכן בדרום הושקע יותר בדברים שאצלנו הם פחות.

<שי באב"ד: פארק הסייבר בדרום.

<גיורא זלץ: כן, אני אומר, בהחלט אבל זה כבר היה וזה לא היה קשור לאירועים האחרונים.

<גיורא זלץ: מה שאני רוצה לומר, וזה מה שאני מתכוון – בשונה מהדרום שוב, אם לוקחים את הצפון ורגע מוציאים את חיפה ומוציאים נגיד את עכו, מה שאתם קראתם 1-4 ובצדק, שם עיקר הדגש, ב-1-4, בשונה מיתר המקומות בארץ, עיקר ההתיישבות היא כפרית.

<גיורא זלץ: כפרית זה מושבים, זה קיבוצים, זה כפרים דרוזיים, אבל היא כפרית וזה משהו אחר לגמרי.

<גיורא זלץ: ומה שאת אומרת בתוכנית, וזה נכון, אבל כפי שזה מנוסח ומוגדר – וזה בסדר, אבל זה נותן בעיקר תשובה לתשתיות ולבנייה במרחב העירוני.

<גיורא זלץ: אני חושב, שי, מה שצריך להקדיש מחשבה זה להבין שזה סוג התיישבות אחר וצריך לייצר מציאות כמו שווקנין אמר.

איתן כבל: חייבים לייצר מציאות שאפשר להגיע ב-700, 800, 900,000 שקל למגורים של אנשים צעירים.

איתן כבל: אין את זה היום בהתיישבות הכפרית, הדרוזית, הערבית, המושבניקית והקיבוצניקית, וזה נורא נורא חשוב.

איתן כבל: בערים יש את זה ואני שמח שזה ישנו, אבל חייבים למצוא את הפתרונות לתשתיות של כבישים, של מדרכות ושל בנייה בהתיישבות הכפרית.

איתן כבל: אין לזה פתרון כרגע.

איתן כבל: רוב ההתיישבות הזאת היא התיישבות של 70, 80, חלק מזה אפילו 100 שנה, ואין לזה מקורות כי אני אומר שוב, בשונה ממרכזים עירוניים, גם המיסוי שישנו – כמו היטלי השבחה וכמו וכמו – בגלל שהקרקע היא אפס, הוא לא קיים, ולכן ראשי הרשויות לא יכולים, גם אם הם מאוד רוצים, לפעול לשם.

איתן כבל: וצריך למצוא פתרון בהתיישבות הכפרית איך תשתיות, איך מגורים לצעירים, כי אנשים רוצים, רוצים לבוא.

איתן כבל: אנחנו – אני שמח על זה, בזה אני מסיים – אמרתי, אני אדבר דברים טובים.

איתן כבל: אנחנו מועצה אזורית גליל עליון, היינו 12,000 תושבים ב-2006, אנחנו היום ב-2017 יותר מ-20,000.

איתן כבל: אנשים באים ורוצים, אבל בשביל שזה יחזיק מעמד - - -

יצחק וקנין: אפשר להכפיל את זה, זאת הכוונה.

<גיורא זלץ: כן.

<גיורא זלץ: תודה רבה.

<גיורא זלץ: אני מקווה שכבודו מרגיש טוב.

איתן כבל: אני מרגיש מצוין, באמת מרגיש מצוין.

איתן כבל: עייף, אבל מרגיש מצוין, והולך להיות עוד יום - - -

איתן כבל: ועוד נסעתי הביתה וחזרתי לפה לדיון, אבל זה בסדר גמור.

איתן כבל: עברנו כבר תקופות.

איתן כבל: יעל מיטלמן.

<שי באב"ד: אבל לא בדברים כל כך חשובים.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: לא הייתה תקופה שעסקו בנושא כל כך חשוב - -

<שי באב"ד: ומהותי, כן.

איתן כבל: - - כמו התאגיד.

איתן כבל: יעל, בבקשה.

<יעל מיטלמן: בוקר טוב.

<יעל מיטלמן: אני נחשפת פעם ראשונה לדיונים של הוועדה הזאת.

<יעל מיטלמן: שמי יעל מיטלמן, אני מנכ"לית "היי סנטר ונצ'רס", מקדמת תעשייה עתירת ידע והייטק במרכז עירוני של מפרץ חיפה.

<יעל מיטלמן: אנחנו פועלים מזה תשע שנים לקידום הבאה של הייטק לחיפה ולצפון.

<יעל מיטלמן: אני מדברת לא רק בשם חיפה, אני מדברת בשם חיפה כבירת הפריפריה הצפונית.

<יעל מיטלמן: לפעמים כשאני נוסעת בכביש חיפה מאזור חדרה לחיפה אני רואה שהאורות כבים ואני נוסעת בחושך, אני מרגישה שגם מבחינת ההייטק אנחנו נמצאים באותה סיטואציה.

<יעל מיטלמן: אם תסתכלו מחדרה עד מטולה, אין תעשיית הון סיכון.

<יעל מיטלמן: בשנות התשעים, ביוזמת הממשלה, הוקמה תעשייה מאוד מפוארת של הון סיכון במדינת ישראל, שמאז המדינה הזאת הרוויחה ממנה לא מעט ונעשה לא מעט.

<יעל מיטלמן: הדבר אינו תופס לאזור הצפון.

<יעל מיטלמן: אנחנו מנסים ואנחנו עושים בכוחותינו, העיריה תומכת בנו, אנחנו מקבלים תקציבים אבל כל מה שאנחנו יכולים לעשות זה בכסף שהוא ברמה עירונית ולא בכסף שהוא ברמה של אזור.

<יעל מיטלמן: אנחנו מעוניינים לפתח את ההייטק, אנחנו חושבים שההייטק והון הסיכון יביאו גם למקומות תעסוקה ויביאו לפיתוח.

<יעל מיטלמן: אנחנו מסתכלים, מסתובבים גם באזורים של המועצות האזוריות, אנחנו חושבים שסדר הגודל של התקציבים שהוקצו ספציפית לתעשיית הייטק אינו מספיק.

<יעל מיטלמן: אם תסתכלו על מה שנעשה בשנות התשעים, זה היה בתקציב של 100 מיליון דולר.

<יעל מיטלמן: זה מה שצריך.

<יעל מיטלמן: צריך להבין – נכון, הבריאות חשובה, התשתיות, הכבישים – אני שם כל הזמן, אני מבינה, אני יודעת בדיוק מה קורה, אבל אם אנחנו רוצים ללכת עוד קדימה ולא ללכת בהליכה טורית אלא בהליכה מקבילית, אני חושבת שאחד הדברים שהכי ימשכו צעירים אינטליגנטים, שאפתנים, זה להראות – כן, קיימת תעשיית הון סיכון, אפשר לבוא, אפשר להקים יזמויות, אפשר לפתח הייטק באזור הצפון, וזה חשוב מאוד לחיפה כבירת הפריפריה הצפונית.

<יעל מיטלמן: ואני מאוד אשמח לדבר עם ראש המינהלת ולראות כיצד אנחנו יכולים בתוך התקציבים, אולי גם הטיפה יותר אפורים, כן למצוא את המנופים - -

<שי באב"ד: חשוב.

<יעל מיטלמן: - - שתוכלו לעזור לנו, שהממשלה תוכל לעזור לנו להקים תעשיית הון סיכון בחיפה כבירת הפריפריה, כדי שנוכל לתת תקווה גם לאנשים שהם מלומדים, משכילים, מכל האוכלוסיות.

<יעל מיטלמן: אם תבואו לראות פעם אחת יום אחד אצלנו במשרדים שלנו, אתם תראו חרדים, תראו מהחברה הערבית, תראו מהאוכלוסייה החילונית, כולם עובדים בשיתוף פעולה.

<יעל מיטלמן: אנחנו כבר לא עובדים בכל הגבולות שכל זמן פה מדברים עליהם, ואני חושבת שזה באינטרס עירוני, אזורי ומדיני.

איתן כבל: תודה.

<שי באב"ד: חשוב.

<שי באב"ד: צודקת.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: ליאור אפלבאום, לאחר מכן בועז יוסף שהוא ממשרד הפנים.

איתן כבל: יש עוד מישהו שירצה בכל זאת לומר משהו, כי אני ארצה לסכם.

איתן כבל: בבקשה, ליאור.

<ליאור אפלבאום: אני מנהל את מחוז הצפון של התאחדות התעשיינים, שזה בעצם שילוב של מחוז חיפה ומחוז צפון.

<ליאור אפלבאום: יש לנו בגזרה שלנו קרוב לאלף מפעלים, כש-600 בעצם חברים אצלנו בארגון ואנחנו מקבלים מהם הרבה מאוד אינפוטים.

<ליאור אפלבאום: אני חייב לומר שהתוכנית הזאת, כשהיא הוחלטה והיא פורסמה, הייתה הרבה מאוד אופטימיות בקרב התעשייה.

<ליאור אפלבאום: אני רק רוצה לציין ש-38% מהמועסקים בצפון מקושרים לתעשייה במעגל העסקה הראשון.

<ליאור אפלבאום: התוכנית הזאת, בהחלט יש לה רפורמה אדירה, וכשאני מדבר על אשכולות פריפריאליים 1 עד 4 שדיברו בהם, שזה בהחלט שיפור, אז לדעתי אחוז ההעסקה הוא יותר גדול.

<ליאור אפלבאום: אני כן רוצה להתייחס למה שאמר חבר הכנסת ילין בהתחלה.

<ליאור אפלבאום: אני חושב שזו טעות לעשות את ההשוואה בין מה שקרה בעוטף-עזה לבין מה שקורה בצפון.

<ליאור אפלבאום: אנחנו מדברים פה, צפון – 6,300 קילומטרים, זה שליש מדינת ישראל.

<ליאור אפלבאום: אני רק רוצה לומר שעכשיו, כשאנחנו נמצאים פה במאי, האינפוטים שאנחנו שומעים בשטח מהתעשיינים זה כבר של סקפטיות מאוד גדולה, ואני רק ברשות

<ליאור אפלבאום: כם אציין דוגמה אחת מתוך הרבה מאוד סעיפים בתקציר.

<ליאור אפלבאום: הייתה החלטה על הקמת מכון לייצור מתקדם וחדשנות תעשייתית, ארבע שורות: במטרה לסייע בקידום חדשנות בתעשייה הישראלית, בפיזור כושר התחרות של התעשייה הישראלית, תקודם הטמעה של ייצור מתקדם בתעשייה - - -

<קריאות: - - -

<ליאור אפלבאום: ייעצו לי להמתין, אז המתנתי.

איתן כבל: יש לך גם אצלי פריבילגיות, אז בבקשה.

<ליאור אפלבאום: תודה רבה, יושב-ראש הוועדה.

<ליאור אפלבאום: כמו שאמרתי, אני רוצה דרך דוגמה אחת להסביר את המורכבות, אני חושב שמהדוגמה הזאת אפשר ללמוד.

<ליאור אפלבאום: הייתה החלטה על קידום הקמת מכון לייצור מתקדם וחדשנות תעשייתית, שלוש שורות: במטרה לסייע בקידום חדשנות בתעשייה הישראלית, בפיזור כושר התחרות של התעשייה הישראלית, תקודם הטמעה של ייצור מתקדם בתעשייה בישראל תוך ייצור מוקדי קשר בין התעשייה לבין מרכזי הידע, ובתוך זה מכוני מחקר, אקדמיה, חברות עסקיות, וקידום פיתוח מיומנות וכישורים בתעשייה.

<ליאור אפלבאום: הוקצו לזה 20 מיליון שקלים והוחלט שזה יתבצע על-ידי רשות החדשנות.

<ליאור אפלבאום: תעשיינים הם אנשים מאוד חרוצים, הקימו מודל - יחד עם גיורא שלגי, מנכ"ל רפא"ל לשעבר, ויחד עם מכללות בצפון - מודל שמשלב את העבודה במכללות יחד עם חדשנות - חדשנות בתעשייה וייצור מתקדם – נותנים הרבה מאוד פתרונות גם לכושר התחרות וגם לסוגיית הפריון שמאוד מעסיקה אותנו בפריפריה.

<ליאור אפלבאום: הייתה פגישה עם נציגים מרשות החדשנות והתשובה שאנחנו קיבלנו, תשובה מאוד מסודרת, שהייתה תחלופה ברשות לחדשנות וכנראה שב-2017 התעשיינים ומכללת אורט בראודה ומכללות נוספות – תשימו לב, יש פה משהו הוליסטי שהצענו אותו ובנינו אותו ברזולוציה מאוד מסודרת שתשפיע על כולם – ב-2017 לא יגיע תקציב לנושא הזה.

<ליאור אפלבאום: זאת אומרת, אנחנו כתעשיינים כרגע מאוד מאוד סקפטיים שברוב הסעיפים כאן שמשפיעים על התעשייה ומצוינים כתקציב של 2017–2018, מכיוון שאנחנו במאי ועוד רגע ביוני, אנחנו לא בטוחים שב-2017 משהו יקרה.

<ליאור אפלבאום: זה קטע של יישום ובקרה, ונתתי אותו דרך דוגמה ספציפית.

איתן כבל: תודה, ליאור.

איתן כבל: בועז יוסף.

<אילת קארפ לוין: אני אשמח להגיב אחר כך.

<אילת קארפ לוין: אילת קארפ ממשרד הכלכלה והתעשייה.

איתן כבל: אני אאפשר לך אחרי כן.

איתן כבל: בבקשה, בועז.

<בועז יוסף: בועז יוסף, ממונה מחוז צפון במשרד הפנים.

<בועז יוסף: אני מתייחס בהמשך דבריהם של יורם וגיורא בקשר למעורבות של משרד הפנים.

<בועז יוסף: חלק משרד הפנים בתקציב הוא 222 מיליון שקלים, מחולק לשנים 2017–2018, ולמעשה משרד הפנים חילק את זה לשלושה חלקים: לתגבור מענקי פיתוח, הקמת אשכולות חדשים ופיתוח ארגוני והון אנושי.

<בועז יוסף: הקצאות כבר בוצעו, למעשה אני חושב שמשרד הפנים הוא המתקדם ביותר מכל המשרדים.

<בועז יוסף: הקצאות בוצעו וניתן כבר להתחיל ביצוע.

<שי באב"ד: מדובר בסכום של 230 מיליון, אם אני זוכר.

<בועז יוסף: 222 מיליון, 111 מיליון לכל שנה.

<בועז יוסף: הקצאות כבר חולקו, ממתינים לאישור תקציבי ולשלוח לרשויות.

<בועז יוסף: מבחינתנו, אנחנו מוכנים לביצוע.

<בועז יוסף: אתם הולכים לקבל 2.8 מיליון שקלים כל שנה רק תוספת לפיתוח, שלא נדבר על פיתוח הון אנושי.

<שי באב"ד: כבר היה שווה לבוא.

<יורם ישראלי: אנחנו יודעים אבל בינתיים זה רק דיבורים.

איתן כבל: אם אתה יודע זה כבר לא תוספתי.

<שי באב"ד: זו מתודולוגיה שאפילו הממ"מ לא אמר אותה.

<בועז יוסף: כך שמשרד הפנים ערוך ומוכן להוציא את כל הכסף.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תודה, בועז.

איתן כבל: בבקשה, גברתי במשפט.

<אילת קארפ לוין: שלום.

<אילת קארפ לוין: שמי אילת קארפ, אני עובדת באגף אסטרטגיה ותכנון מדיניות במשרד הכלכלה.

<אילת קארפ לוין: היינו שותפים בגיבוש התוכנית וכרגע אנחנו עוקבים אחרי היישום.

<אילת קארפ לוין: אני רק רוצה לענות לעניין המכון לייצור מתקדם, גם קודם כול לתקן.

<אילת קארפ לוין: הוא לא אמור להיות מבוצע על-ידי הרשות לחדשנות.

<אילת קארפ לוין: הם שותפים אבל יש שותפים רבים, והוא דווקא באחריות המשנָה למנכ"ל אצלנו במשרד.

<אילת קארפ לוין: אני רוצה להגיד שאנחנו מכירים ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם אורט בראודה והיוזמה, אנחנו ממש לקראת סיום של התוכנית האסטרטגית, והוועדה הרשמית אמורה להתכנס כבר בחודש הקרוב.

<אילת קארפ לוין: אנחנו מקווים לצאת ליישום בהחלט בשנה הזו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אני מתנצל שוב על האיחור.

<שי באב"ד: אני צריך להתנצל.

איתן כבל: בסדר, אבל גם אני מתנצל שנאלצתי בגללך לדחות את זה, ואני רוצה לסכם את הדיון.

איתן כבל: קודם כול, תודה לכולם, תודה למי שהגיע.

איתן כבל: תודה לערוץ 2 שגם הציף את העניין הזה, לגיא ורון, ואני רוצה לומר לסיכום כמה דברים.

איתן כבל: סיימנו עם הדיבורים, ואני אומר את זה למנכ"ל קודם כול, אני אומר את זה לסגנית ראש אגף תקציבים.

איתן כבל: אנחנו עובדים ביחד, אנחנו מכירים.

איתן כבל: אנחנו הולכים לבדוק עכשיו באמת את המעשים.

איתן כבל: אני לא מתכוון יותר להתווכח על העניין הזה – זה תוספתי, לא תוספתי – אלא באמת לראות שמה שיש קורה, וזה ילך בשני טקטים.

איתן כבל: אנחנו נקבע כך – לפחות כל עוד אני כאן – שכל שלושה חודשים אנחנו נקבל דוח בכתב, אבל דוח לבני אדם.

איתן כבל: לא לחמש יחידות ולא לתואר שלישי ותואר רביעי באוניברסיטה.

איתן כבל: שכל אדם מן היישוב - - -

<שי באב"ד: האדם הסביר.

איתן כבל: האדם הסביר, בא, מסתכל על המסמך, יודע לקרוא מה כתוב בו.

<שי באב"ד: נשלח אותו לתרגום במשרדים האחרים.

איתן כבל: ובסוף בסוף בסוף, מה שאני אומר גם לכם – בבקשה, בואו נקבל החלטה שאנחנו לא מורחים זה את זה.

איתן כבל: אני מאוד מבקש.

איתן כבל: באותו רגע שנצטרך להתחיל לבקש – תסבירו לי מה זה, תסבירו לי מה זה – מישהו מורח, ואתם יודעים שאני לא אוהב את זה בכלל, ובוודאי במקום שבו אני פועל.

איתן כבל: אני רוצה לראות את הדברים מסודרים, ברורים.

איתן כבל: אם לא מצליחים לעמוד ביעד, להודיע מבעוד מועד – לא מצליחים לעמוד ביעד, לאן הכסף מוסט, כי אחת המציאויות שסיפרתי לכם עליה זה שמקצים לכולם לכל הפרויקטים, ובסוף אתה רואה תת-ביצוע בחלק ניכר מהדברים כי מלכתחילה, כשהקצית את התקציב הסיכוי שאתה תצליח להוציא מן הכוח אל הפועל את הפרויקט הוא כמעט ולא קיים.

איתן כבל: כי כשאתה מקצה במגזר הערבי תוספת נניח לפיתוח טיפת חלב – אין תב"ע, אין תוכנית מתאר, אין שטח, אין כלום – זה באמת לעשות וי אבל שום דבר לא יקרה.

איתן כבל: שום דבר לא יקרה.

איתן כבל: לכן אמרתי, שכל שלושה חודשים אנחנו נקבל את זה בכתב מסודר, מפורט, ובעוד חצי שנה אנחנו ניפגש כאן, גברתי מנהלת הוועדה, כדי באמת לראות את הדברים גם כן בשיח פנים אל פנים.

איתן כבל: אני כבר גם אומר לכם, ראשי המועצות, שאני אשמח מאוד – לא על תקן המלשינון אלא על תקן מי שמאתגר אותנו, ואני אומר את זה גם לך, איתן – אנחנו פה לא רק כדי להקשיב, בכל הכבוד, אלא גם בראש ובראשונה כל הדיון הזה הוא גם מייצר אפקט של סיוע.

איתן כבל: כי גם אני, יש דברים שאתם יודעים ואני לא יודע, אבל יש הרבה דברים שאני יודע ואתם לא יודעים בסופו של עניין, בכלים העומדים לרשותנו כאן, לדחוף וללחוץ ולהוציא אותם מן הכוח אל הפועל, לדעת לחבר דברים - -

<שי באב"ד: חד-משמעית.

איתן כבל: - - ואפילו לעתים להפעיל לחץ מתאים איפה שנדרש.

איתן כבל: עוד דבר שאנחנו נרצה לקבל אותו, וזה נוגע אליך איתן, זה כמובן נוגע למי שנמצא מעליך, מהו באמת הכוח האמיתי שלך.

איתן כבל: כי בתוך מערכות מדינתיות, מי כמוך יודע את זה גם בתפקידים הקודמים שלך – כל אחד בדרכו מסמן מהי הטריטוריה שלו והוא יודע, ולך דבר אתו, ובסופו של עניין לא בשביל זה הביאו אותך עם העוצמות שלך והיכולות שלך, שתבזבז אותן בריב בלתי נגמר אל מול כל מיני משרדי ממשלה, חשובים.

<שי באב"ד: זה לא יהיה.

איתן כבל: אני אומר את זה – האמינו לי.

<שי באב"ד: אתה צודק, אדוני.

איתן כבל: תראו, על הדברים האלה נושאים נופלים.

<עמי צדיק: כמו בתאונות דרכים.

איתן כבל: בוודאי.

איתן כבל: יש לנו בדיוק דוגמה אחרת של תאונות הדרכים.

איתן כבל: הכול כתוב, הכול נאמר, הכול ידוע, הכול ברור, אפילו חלק מהדברים יש את התקציבים, אבל כשאתה בא, כל אחד מתחיל לריב מהי הסמכות שלו, מה יהיה פה, מי יהיה כאן, ואתה לא מצליח להתקדם.

איתן כבל: וכשיש את שעת הכושר הזאת ויש כאן תקציב של שלושה מיליארד וה-12 הנוספים – גם אם הם לא בדיוק תוספתיים – אבל הם בכל זאת סכום לא קטן.

איתן כבל: לכן חשוב שהסמכויות שלך תהיינה הרבה יותר חזקות והרבה יותר ברורות.

איתן כבל: אתה לא בא להחליף את מנהל מחוז צפון במשרד הפנים, הממונה.

איתן כבל: זה לא תפקידך, אתה גם לא צריך לעשות את זה, אבל הוא יודע שאתה אותו רגולטור שיודע לחבר את כל הקצוות בין כולם.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם.

איתן כבל: אם אתם לא תאתגרו אותנו, ראשי המועצות והכוחות השונים, כמו בעניינים שונים שאתם מכירים – אם זה מכון ההתפלה ואם זה נושאים אחרים שמונחים לפתחכם – אתם יודעים את הטלפונים שלנו, אתם יודעים את המיילים שלנו, אתם יודעים לשלוח כשאתם רוצים, אז אנא, ככל שתקדימו להסב את תשומת לבנו שהדברים לא נעשים כפי שאכן מצופה, נדע להתמודד אתם מבעוד מועד כמו שצריך.

<יורם ישראלי: אנחנו אף פעם לא בטוחים אם בפגרה אתם עובדים או לא.

<שי באב"ד: משרדי הממשלה עובדים.

איתן כבל: יורם, אני רוצה להגיד לך את זה ככה.

<יורם ישראלי: סתם.

איתן כבל: ברור לי שזה סתם, כי אם לא, הייתי עונה לך, וזה לא היה סתם.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: סעו בזהירות ותודה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.