ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 706, 2017-05-17 10:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים בנושא: הקצאת המים לחקלאות.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר החקלאות ופיתוח הכפר אורי אריאל.

משה גפני: אני מבקש שהדיון יהיה רק על הנושא הזה.

משה גפני: אנחנו עם הרבה בעיות בנושא של הקצאת מים לחקלאות.

משה גפני: היו פניות של החקלאים ושל המייצגים שלהם, ואני שמח שגם שר החקלאות משתתף בדיון הזה.

משה גפני: הסיפור הוא לא פשוט, ולכן את מעט הזמן שיש לנו לדיון הזה אני מבקש להקצות רק לעניין הזה.

משה גפני: אדוני השר, הבמה לרשותך, בבקשה.

אורי אריאל: תודה רבה.

אורי אריאל: הדיון התבקש על-ידי אחרים, אבל אני רציתי לבוא הנה בגלל האקוטיות של העניין והדחיפות שלו.

אורי אריאל: אנחנו נמצאים בבצורת שנמשכת יותר משנה אחת.

אורי אריאל: אני אחלק לכם עוד מעט דוח בעניין האקלים ובעיקר הגשמים.

אורי אריאל: אם אתם לא יודעים, יש לנו מטאורולוג במשרד שלנו שעוזר לחקלאים ממש יום-יום, קרה או לא קרה, וכן הלאה.

אורי אריאל: הוא הגיש דוח ארבע-שנתי, תיכף תקבלו אותו, והדברים ידועים.

אורי אריאל: בסך-הכול אנחנו בתוך תהליך של כמה שנים של בצורת.

אורי אריאל: יש הבדל משמעותי בין הצפון לדרום.

אורי אריאל: לא שבדרום היתה ברכה מי יודע מה, אבל פחות בצורת, אבל גם שם, תלוי מה זה דרום, ואנחנו נמצאים במצוקה גדולה מאוד של מדינת ישראל בכלל ושל החקלאים בפרט.

אורי אריאל: הדברים עלו כבר לפני כשלוש שנים ביוזמת חבריי, ראשי הארגונים וראשי המועצות, ואז היה דיון והתקבלו כמה החלטות שפירושן היערכות למציאות הזאת שמתהווה מול עינינו וצריך לעשות כמה דברים.

אורי אריאל: דא עקא שרוב הדברים – אולי הכול, אני אהיה זהיר – רוב הדברים לא נעשו ואני לא מחפש אשמים עכשיו.

אורי אריאל: אני בכוונה לא מזכיר מי היה צריך לעשות ומה בדיוק, אלא לומר לוועדה ולך היושב-ראש ולחברים, בואו ניקח את זה הפעם ברצינות במובן המעשי לגמרי של העניין עם מעקב ובקרה כדי שלא נמצא את עצמנו בקיץ הבא עוד פעם עם זה.

אורי אריאל: אנחנו לא יכולים, יש נקודת רוויה, לא בטוח שאפשר להגיד רוויה במקרה הזה.

אורי אריאל: בכל אופן, הטווחים הם מספר טווחים – יש טווח מידי, איך מסתדרים השנה במצב של אין מים, והטווח הבינוני זה איך מתארגנים בדברים מהירים יחסית.

אורי אריאל: מהירים יחסית זה שנה הבאה או בעוד שנתיים.

אורי אריאל: ואחרי זה טווחים ארוכים – טווח ארוך כנראה שצריך התפלה או להוביל ממתקנים קיימים ולמצוא פתרונות מהסוג הזה.

אורי אריאל: אני לא בא עכשיו לנתח ולא לקבוע מה לעשות, אלא להגיד שצריך לשבת על זה ברצינות.

אורי אריאל: בטווח הבינוני, קרי: שנתיים, יש קידוחים, יש כל מיני קווים שאפשר לחבר מפה ומשם, בקיצור, לגרד מאין, ובטווח המידי זה בעצם פיצוי לחקלאים כי מי שלא מגדל או לא משקה, יקבל פיצוי ונחסוך מים.

אורי אריאל: השלב המידי זה פיצוי חקלאים - - - אנחנו בקשר עם אנשי משרד האוצר ורשות המים, ודיונים בפורומים שונים בניסיון להגיע.

אורי אריאל: יש התקדמות מסוימת, אין סיכום, וצריך להגיע לסיכום כי הזריעה לא מחכה לנו והעיבודים לא מחכים לנו, אנשים צריכים לדעת מה הם עושים כדי שלא יפסידו עונה בגלל אי בהירות.

אורי אריאל: זה רע מאוד.

אורי אריאל: צריך לקבל החלטות ולגמור עם זה.

אורי אריאל: אני מודה לכל מי שהעיר ועורר - - -

איתן ברושי: אבל לא ברור מה אתה מציע, אורי.

אורי אריאל: אני אגיד מה שאני מציע, אבל כרגע אני מציע שמי שהציע את ההצעות ידבר.

אורי אריאל: ההצעות עלו מול משרד האוצר – אני אגיד במשפט אחד.

אורי אריאל: אנחנו דיברנו בעיקר על הדחוף, והדחוף הוא פיצוי כספי, אמרתי.

אורי אריאל: יש ויכוח, לא הגענו להסכמות.

אורי אריאל: יש התקדמות, אני לא יכול להגיד שזה במקום דרוך, אבל עוד פעם, ממד הזמן פה הוא שצריך לגמור את זה בימים.

אורי אריאל: אני מדגיש – חקלאי צריך לדעת אם הוא זורע או לא זורע.

אורי אריאל: הוא לא יכול לזרוע בעוד חודש, כשאנחנו נסיים את הדיון בינינו.

אורי אריאל: אז צריך לסיים.

חיים ילין: יושב-ראש, אני מפחד.

משה גפני: אל תפחד מביטן, הוא איש טוב.

חיים ילין: ביטן, אני רוצה להגיד לך, תאגידי המים זה לא התאגיד שאתה מדבר עליו.

דוד ביטן: מאיפה אתה יודע?

חיים ילין: תאגידי המים זה לא תאגידי הטלוויזיה.

דוד ביטן: אני מתייחס לזה כמו התאגיד.

חיים ילין: זה לא התקשורת.

חיים ילין: אל תדאג.

דוד ביטן: בג"ץ אומר, רגע, תן לנו כמה עניינים לדון.

חיים ילין: בבג"ץ אין תאגידי מים.

דוד ביטן: תן להם שיהיה להם עניינים לדון בבג"ץ.

דוד ביטן: חסר לו דיונים, אז ניתן לו.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה.

משה גפני: המצב כרגע הוא די קטסטרופה, במיוחד כשאנחנו מדברים על חקלאי הגליל.

משה גפני: מה אתם מציעים?

<שירה ברגמן: שמי שירה ברגמן, רכזת מים וחקלאות באגף תקציבים.

<שירה ברגמן: אתחיל בזה שאנחנו מודעים שיש בעיה מאוד חמורה, בצורת כבר ארבע שנים.

<שירה ברגמן: שימו לב ואנחנו רוצים לשים את זה על השולחן, על אף שיש בצורת קשה במדינת ישראל ארבע שנים - - -

משה גפני: אני מבקש שתחזרי מהתחלה, אני רוצה שאנשים ישמעו בגלל שמשרד האוצר הוא גורם מאוד משמעותי, בעיקר אגף התקציבים.

אורי אריאל: סליחה, אני צריך לצאת ממש בעוד כמה דקות.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אתה צריך למלא את החלל הערכי בתל-אביב?

מיקי רוזנטל: אתה לא מתבייש?

מיקי רוזנטל: האמירה הזאת יותר מקוממת ממה שעשית.

משה גפני: מיקי, מיקי - - -

מיקי רוזנטל: אתם יותר טובים ממישהו?

מיקי רוזנטל: מה זה הדבר הזה?

מיקי רוזנטל: איזו התנשאות - - -

אורי אריאל: אני אוהב אותך.

מיקי רוזנטל: אני לא מתייחס למה שאמרת - - - מה זה, חלל ערכי בתל-אביב?

אורי אריאל: שמעת את זה ממני?

מיקי רוזנטל: זו התגובה שהוא אמר - - -

משה גפני: זה להרוס את הדיון עכשיו.

מיקי רוזנטל: - - -

משה גפני: חבר הכנסת רוזנטל, זה להרוס את הדיון עכשיו.

משה גפני: אין לנו זמן.

מיקי רוזנטל: אני עדין הייתי.

מיקי רוזנטל: תאמין לי.

משה גפני: בסדר, אז תתנהל אתו איפה שאתה רוצה.

משה גפני: לא כאן עכשיו.

משה גפני: נציגת משרד האוצר, בבקשה, מהתחלה.

<שירה ברגמן: אנחנו מודעים למצב הקשה בצפון.

<שירה ברגמן: המצב הוא כזה שיש ארבע שנים של בצורת מאוד סלקטיבית מעל הכינרת.

<שירה ברגמן: יתר המדינה לא סובלת מהבצורת הזאת מכיוון שהמערכת הארצית פותחה בצורה כזאת שמאפשרת להתנהל גם בתקופות של בצורת.

<שירה ברגמן: כולנו יודעים שהחלק הצפוני של מדינת ישראל, ספציפית הגליל, לא היה מחובר למערכת הארצית ועדיין איננו מחובר, וזה חלק מהסיבה שאנחנו התנענו את כל המהלך של תיקון מס' 27.

<שירה ברגמן: התשלום בעד המים באזורים האלה היה מאוד נמוך - - - ולכן גם ההשקעות שנעשו שם היו פחותות ביחס ליתר המשק - - -

דוד ביטן: הוא אמר שאין מים בגליל, אמרתי לו - - -

משה גפני: יש בעיה בגליל.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: היא אומרת את זה גם.

משה גפני: אין ויכוח על העובדות.

<שירה ברגמן: אני רק מסבירה מדוע יש בעיה בגליל ושהיא לא בעיה בכל הארץ, מכיוון שיתר הארץ מושקה במערכת הארצית, מה שלא קרה בצפון מכיוון שהם לא היו חלק מהמערכת הארצית וגם לא שילמו להיות חלק מהמערכת הארצית.

<שירה ברגמן: זה הלך ביחד.

<שירה ברגמן: החקלאות בצפון גדלה מאוד בשנים האחרונות, כמויות המים הלכו וגדלו ואנחנו מברכים על זה.

<שירה ברגמן: אנחנו לא - - - את זה בשום צורה, להיפך.

משה גפני: מה אתם מברכים?

משה גפני: אתם לא אדמו"ר חסידי שמברכים.

משה גפני: אתם נותנים כסף?

משה גפני: כן או לא.

משה גפני: זאת השאלה.

משה גפני: הרי הם בקטסטרופה.

משה גפני: מה זה, מברכים?

<שירה ברגמן: בסדר גמור.

<שירה ברגמן: אז התשובה היא גם ברורה כי אני לא כל-כך יודעת על מה הדיון מכיוון שכבר נפגשנו עם אנשים מהגליל, ולאור העובדה שאנחנו נמצאים בשנה שהיא מאוד דרמטית למחירי המים ולמשק המים בגליל, אמרנו להם, תשמעו, אנחנו מבינים, יש בצורת מאוד קשה, תיקון מס' 27 עבר ואנחנו לא מסתירים את זה שיש נהנים ויש נפגעים מהתיקון הזה.

<שירה ברגמן: ולכן אמרנו, אנחנו מוכנים לסייע השנה.

משה גפני: מה לעשות?

<שירה ברגמן: לתמוך בצורה תקציבית בחקלאים.

<שירה ברגמן: אנחנו נמצאים בשלבים מאוד מתקדמים - - -

משה גפני: זה כבר נשמע יותר טוב.

אורי אריאל: יש הסכמה על העיקרון.

אורי אריאל: עכשיו השאלה היא המחיר.

מיקי רוזנטל: קודם כל, זה לטובה אבל צריך איזה פירוש.

מיקי רוזנטל: מה זה אומר?

משה גפני: קודם כל, אני מברך אתכם.

אורי אריאל: מה, אתה אדמו"ר?

משה גפני: אם משרד האוצר יכול לברך, אני גם יכול.

אורי אריאל: אני כהן, אגב.

משה גפני: על כל פנים, תיכף נדבר עכשיו על הסיכום או על העיקרון.

משה גפני: דובי אמיתי, בבקשה.

<דובי אמיתי: אדוני היושב-ראש, קודם כל, תודה על הדיון, על זה שפנינו אליך ומיד הסכמת לקיים את הדיון.

משה גפני: לא מיד.

משה גפני: זה היה צריך להיות בשבוע שעבר אבל זה נדחה.

<דובי אמיתי: נכון.

<דובי אמיתי: תודה לחברי הכנסת שמצאו לנכון להגיע לשולחן הזה.

<דובי אמיתי: תמונת המצב היא כזאת, מאוד פשוט ונעשה את זה קצר – ב-2014 משבר מים, מגיעים לוועדת הכספים, דנים, מקבלים תשובה, לכו תבנו תוכנית מים על-מנת שמקרה כזה לא יישנה.

<דובי אמיתי: בנינו תוכנית מים, עלותה 300 מיליון שקל, היא נותנת פתרון לכל הגליל המזרחי.

<דובי אמיתי: הגליל המזרחי זה מועצה אזורית מבואות חרמון, מועצה אזורית מרום הגליל, ומעצה אזורית גליל עליון ושלוש המושבות, והאיזור הזה גם מספק מים לצפון רמת-הגולן.

<דובי אמיתי: תוכנית 300 מיליון שקל כאשר הממשקים בעבודה יהיו מול רשות המים, מנהל רשות המים מכיר את התוכנית.

<דובי אמיתי: 90% מהתוכנית מקובלת על רשות המים, ולפני כחודש הבטיח מנהל רשות המים לשר החקלאות: תוך חודש אני מאשר את התוכנית.

<דובי אמיתי: התוכנית עדיין לא אושרה.

<דובי אמיתי: הגליל נמצא היום בקיצוץ מתמשך של 25% ב-2017.

<דובי אמיתי: יש פה פגיעה כלכלית שאנחנו מכמתים אותה בעלות של 60 מיליון שקל נזק.

<דובי אמיתי: בתוך הדבר הזה מסתתר נושא שנקרא: אדמות הכָּבוּל.

<דובי אמיתי: יש לנו בצפון 28,000 דונם אדמות כָּבוּל.

אורי אריאל: ועמק החולה.

<דובי אמיתי: כשהיה תהליך ייבוש החולה, המדינה השקיעה מאות מיליונים באמצעות גופים ממשלתיים וקרן קיימת, ובסופו של יום נחתמה אמנה בין המדינה למגדלים, שעל אף הפוריות של הקרקע הזאת היא בדרך-כלל מוטלת בספק, אנחנו מחויבים לעסוק שם בחקלאות, לעבד את הקרקע, שאם לא כן הקרקע הזאת מתחממת ונשרפת ומתפרצת.

<דובי אמיתי: עצם ההתפרצות שלה גורמת לבעיה באיכות הסביבה, נזק סביבתי.

<דובי אמיתי: ויותר מזה, הקרקע הזאת עלולה ועשויה להגיע לכינרת וליצור המלחה בכינרת וכל המים שלנו מורעלים.

אורי אריאל: כשיש גשמים היא מגיעה לכנרת, כשיש סחף היא מגיעה לכינרת וזה מזהם - - -

<דובי אמיתי: נכון.

<דובי אמיתי: ולכן אנחנו נמצאים בשתי בעיות מרכזיות – האחת, שאין מים וכנראה לא כולם התפללו כמו שצריך, אבל עובדתית אני לא יכול לדרוש מרשות המים: תורידו גשם.

משה גפני: מה שנכון נכון, כשהתפללנו, אז הפסיקה הבצורת.

אורי אריאל: מה זה עכשיו, הדתה?

חיים ילין: לקחו אותי פעם לבלון פורח בשביל להוריד גשם, אז שאלתי, למה אנחנו עולים עכשיו, הם אמרו, החזאי אמר שבעוד שלושה ימים יש גשם.

חיים ילין: רב של נתיבות.

<דובי אמיתי: הפתרון שאנחנו הצגנו מאמצע 2015, תוכניות שהגשנו, עלו לנו מיליונים, הן אלו שהיו נותנים מענה ולא היינו מגיעים ל-2017 כפי שהגענו.

משה גפני: מה אתם מציעים היום?

<דובי אמיתי: אני מבקש היום, אני יכול רק לבקש.

<דובי אמיתי: מה נשאר לי?

<דובי אמיתי: אני מבקש מאדוני וממשרד האוצר – אנחנו מנהלים איתם משא ומתן למען הגילוי הנאות וישבנו בישיבות בראשותו של השר - - -

משה גפני: נדמה לי שאתם נפגשים היום עם השר.

<דובי אמיתי: ונפגשים היום בלשכת שר האוצר.

<דובי אמיתי: והנזק הוא: 50 מיליון שקל פיצוי לחקלאים כי אי אפשר לתת להם גם השנה לספוג את הנזק הזה.

<דובי אמיתי: מתוך זה, חלק מהסכום ילך לניוד מים.

<דובי אמיתי: מה זה ניוד מים?

<דובי אמיתי: למה השר אמר שצריך לקבל החלטה היום, לא אתמול ולא מחר.

<דובי אמיתי: אני אבקש ממגדלי הגד"שים, גידולי שדה, גידול חד-שנתי, אל תגדלו השנה, בדברים שאפשר להסתדר, שזה לא יפגע גם ביוקר המחיה, אל תגדלו, תקבלו פיצוי.

<דובי אמיתי: המנגנון הזה בעבר היה ב-2009, המדינה עשתה אותו, לא צריכים להמציא פה שום דבר.

<דובי אמיתי: ניתן להם את מה שמגיע, מעבר לזה ניתן להם כיסוי לעבור את השנה הקשה הזאת, והכי חשוב, תאשרו ותתקצבו את התוכנית לסדר את כל איזור הגליל.

<דובי אמיתי: זאת תוכנית 300 מיליון שקל ואנחנו מוכנים וצריכים גם לשים את היד בכיס, אנחנו החקלאים, ועכשיו לזה צריך תקציב.

אורי אריאל: אנחנו מודעים לגמרי.

משה גפני: התוכנית של הגליל, מה שעכשיו הוא אמר, המשרד שלכם בעניין הזה?

אורי אריאל: אנחנו בעניין, רק שהאחריות היא ברשות המים של משרד האנרגיה והתשתיות, והאוצר.

משה גפני: אבו וילן, אם אפשר בקצרה.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, בגליל יש בעיה קשה כי זה האיזור הגדול היחידי שמנותק מהמערכת הארצית.

אבשלום וילן: אני מזכיר לך פה שהכנסת, כמעט כולכם הצבעתם על תיקון מס' 27 ושההנחה שהאוצר הסביר לכם אותה - - - בגלל מתקני ההתפלה היא ישות מים אחת.

אבשלום וילן: והנה אתה רואה שזה לא נכון, כי גם הגליל וגם עמק המעיינות מנותקים מהמערכת הארצית, וכדי ליצור - - -

<שירה ברגמן: אבל למה הם מנותקים מהמערכת הארצית?

אבשלום וילן: מסיבה מאוד פשוטה, כדי להקים עוד מתקן התפלה באכזיב, שבע-שמונה שנים עד שהוא יגיע.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, מורחים אותנו בסיפורים.

אבשלום וילן: אם לא יהיו תשובות לבעיה של הבצורת בגליל היום, לבעיית ההשקעה אורכת הטווח – צריך להקים מאגרים בגליל שבחורף יתפסו את המים וישקו בקיץ.

אבשלום וילן: זה הכי זול, הכי נכון, ולא להוביל מאכזיב מים שבעוד שבע שנים אולי יהיו, שהם הרבה יותר יקרים.

עודד פורר: כי הם לא מאשרים.

עודד פורר: טענו שלגליל יש מים זולים, לא צריך.

עודד פורר: תשאל הרבה שאלות, עודד.

עודד פורר: אגיד לך יותר מזה, בעמק המעיינות, לפי תיקון מס' 27, לפי ההצעה שהיא לא קשורה ב-27, שרשות המים מחליטה עליה מחר, מייקרים להם את המים המליחים ב-50 מיליון שקל בשנה.

עודד פורר: עמק המעיינות מאז שנות ה-30 הקיץ הזה יבש, לא זורעים.

עודד פורר: אין, אי אפשר במחירים האלה.

עודד פורר: מדברים, מדברים, כל יומיים אנחנו באוצר, דבר לא נעשה.

עודד פורר: דבר שלישי, בתיקון מס' 27, אלף בארות, שינו להם את המחירים בצורה דרמטית, לא ברור, בזה משקים מטעים.

עודד פורר: נכון לרגע זה, דיברנו, באנו לשימועים, כמו קופים, יושבים מולנו, לא שומעים, לא רואים, לא מגיבים, מקליטים.

עודד פורר: שום תשובה לא קיבלנו.

עודד פורר: עבר תיקון מס' 27, אמרנו שצריך לדבר על הבעיות, תיקון מס' 27 - - - בחלק אחד ויצר בעיות מאוד קשות.

עודד פורר: אם ועדת הכספים לא תתערב, אדוני, פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, הייתי הולך אחורה, אפילו 120 שנה אחורה, שאזורים שלמים ייובשו.

עודד פורר: לא תהיה שם חקלאות בגלל אוזלת יד של ממשלת ישראל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אני לא אחזור על הדברים.

יצחק וקנין: כל מה שהם אמרו אמת ויציב ונכון וקיים.

יצחק וקנין: היו סיכומים ברורים, אני אומר פה את זה לשירה ולרעיה ואודי אדירי, אני אומר את זה גם למר גראזי ברשות המים.

יצחק וקנין: חבר'ה, אם אתם לא תביאו פתרון, אני מודיע לכם, אני אגיש הצעת חוק ואני אגמור את כל הסאגה הזאת.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שהמציעות הזאת ממשיכה.

יצחק וקנין: חד וחלק אני אומר את זה.

יצחק וקנין: עשינו כברת דרך, עשינו כברת דרך בנושא המים, הלכנו לקראת האוצר מצד אחד, עשינו סדר במחירי המים, אבל לא יעלה על הדעת שאזורים שידענו – אדמת הכָּבוּל היא בעייתית, מה שאמר עמק המעיינות זה זועק לשמיים.

יצחק וקנין: לא יכול להיות שהם יעשו לעצמם את התעריפים איך שהם רוצים.

יצחק וקנין: זה לא יעלה על הדעת, כי אם ל"מקורות" עלות ההתפלה של המים או לקחת מים מליחים ולהזרים אותם במחיר מסוים, כשאתה בא לעשות חשבון איתם, אתה עושה להם חשבון אחר לגמרי.

יצחק וקנין: אין מציאות כזאת, ושלא נדבר על קיצוצי המים שדיבר עליהם ידידי דובי אמיתי.

יצחק וקנין: חבר'ה, תעשו סדר בדברים, אם לא זה יבוא על הראש שלכם, אני אומר את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש לך הצעת חוק מוכנה?

יצחק וקנין: יש לי הצעת חוק מוכנה על המים ויש לי הצעת חוק על הפטם.

יצחק וקנין: על שניהם פה דובר, ולא עושים כלום.

משה גפני: טוב, טוב.

משה גפני: תיכף נראה מה אנחנו עושים.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וחבריי מהחקלאות וההתיישבות - - -

יצחק וקנין: אם אפשר לומר עוד מילה אחת לגבי מפעל "רפקור", המפעל שנשרף בראש פינה.

יצחק וקנין: אני חושב שזה נזק בלתי הפיך לחקלאות.

איתן ברושי: הוא לא נשרף.

איתן ברושי: מישהו שרף אותו.

יצחק וקנין: ברור לנו לחלוטין.

יצחק וקנין: זו כבר פעם שלישית.

יצחק וקנין: אני חושב שגם על זה צריך לתת את הדעת.

יצחק וקנין: חבל שהשר לא נמצא פה.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אנחנו הכנסנו לתיקון מס' 27 סעיף שנותן מעמד לוועדת הכספים.

איתן ברושי: אני רוצה לומר לך ולחברים האחרים – בלי התערבות שתהיה פה זה לא ייפתר.

איתן ברושי: היו בעבר ממשלות בישראל – שירה, את אולי לא היית – שפתרו בעיות כאלה בפשטות יותר גדולה ובלוח זמנים יותר קצר.

איתן ברושי: זו לא פעם ראשונה שעומדים בפני מציאות, אלא שבשנים הקודמות לא היתה יכולת ההתפלה שישראל בנתה, וגם את זה באיחור גדול כי האוצר בלם את זה גם אז.

איתן ברושי: עוד פעם, לא את.

איתן ברושי: אני רוצה לומר לשר שאיננו פה, להגיד שאין אשמים ואין אחראים, זה אומר שלא יקרה כלום גם אחרי הישיבה הזאת.

איתן ברושי: השיטה הזו שאין אשמים ואין אחראים והפקידים עולים בדרגות, ואחר-כך עוד יהיו מנהלי "מקורות" – אני לא תוקף את הפקידים, אני רק מסביר להם.

איתן ברושי: אני אומר ליושב-ראש, אין דבר כזה שאין אשמים ואחראים.

איתן ברושי: המדינה סיגלה לעצמה תרבות שכולם אשמים, רק היא תמיד יוצאת נקייה מכל מחדל.

איתן ברושי: יש אשמים, יש אחראים.

איתן ברושי: אם לא נטפל בזה, לא יקרה כלום מחר.

איתן ברושי: אני רוצה לומר פה אדוני היושב-ראש, זה סוג של אסון טבע.

איתן ברושי: באסון טבע לא שואלים מה הפקידים חושבים, אלא מה החוקים אומרים.

איתן ברושי: ואני רוצה לומר לך, זה סוג של אסון טבע.

איתן ברושי: בלי קשר ללא יעבדו את הכָּבוּל, יפסיקו לגדל דגים בעמק בית-שאן, 80 שנה לחומה ומגדל, ממשלת ישראל מתעלמת ממי שהקים את המדינה בחומה ומגדל.

איתן ברושי: האוצר נתן 10 מיליון.

איתן ברושי: איך הם הגיעו לזה?

איתן ברושי: אלוהים יודע איך מגיעים לסכום כזה.

<שירה ברגמן: אני אשמח לשמוע מדובי אמיתי אם נשאנו וסיכמנו, כי מאוד הופתעתי מהאמירה.

איתן ברושי: שירה, את לא יכולה להפריע.

איתן ברושי: לפי הפרוטוקול שמצוי בידי, אתם סיכמתם על 10 מיליון, לא ברור איך מקבלים ולמה.

איתן ברושי: אתם בדרך-כלל נותנים אגוזים למי שאין שיניים.

איתן ברושי: אני אומר שנדרשת פה התערבות שלך גם במשמעויות של תיקון מס' 27, וגם בבצורת שכנראה אנחנו לא נמצאים בסופה.

איתן ברושי: ולכן אני מבקש שהפתרון לא יינתן תוך ימים ארוכים אלא בשבוע הבא, ואם צריך, נביא חוק לממשלה ונחייב את האוצר לצאת מהאדישות הזאת.

איתן ברושי: זה לא ההזדמנות לחסל את החקלאות, הבצורת.

איתן ברושי: זה מכה משמיים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: אני רוצה להתייחס לתיקון מס' 27.

חיים ילין: יש שתי סוגיות בנושא מים – מחיר וכמות.

חיים ילין: מחיר זה לא גזירה משמיים.

חיים ילין: מחיר אנחנו קובעים, כולם יושבים פה ויש אינטרסים למעלה ולמטה, את זה אנחנו כבני-אדם יכולים לקבוע.

חיים ילין: כמות אנחנו לא יכולים.

חיים ילין: מה לעשות?

חיים ילין: כל עוד שאין מתקן התפלה בצפון וכל עוד ההחלטות יהיו רלוונטיות לעוד ארבע-חמש-שש או עשר שנים אין מה לעשות.

חיים ילין: אפשר להתפלל עד מחר בבוקר, ודרך אגב, גם אם נתפלל ותהיה שנה גשומה - - -

משה גפני: התפילה לא עומדת פה על סדר-היום.

משה גפני: על סדר-היום עומד הכסף לתת לחקלאים.

חיים ילין: כבוד הרב, סבתא שלי אמרה לי פעם ולימדה אותי – כל מה שניתן לפתור בכסף זה לא בעיה.

משה גפני: בסדר, אם סבתא שלך היתה חברת ועדה ולא אתה - - -

חיים ילין: לא, אם סבתא שלי היתה באוצר.

חיים ילין: אני מקווה שסבתא של שירה גם אמרה לה את אותו משפט: בכסף אפשר לפתור הכול.

חיים ילין: אני לא מדבר על הגד"ש.

חיים ילין: גד"ש, מחזור זרעים יכול להיפגע, אבל הנזק הוא לא עצום.

חיים ילין: מטעים זה בעצם לרסק ענף שלם, ואנחנו מבינים מה.

חיים ילין: לכן צריך קודם כל תוכנית חירום מול החקלאים, לראות מה כן ומה לא.

חיים ילין: דבר שני, בתוך הפרוטוקול, לא בתוך תיקון החוק מס' 27, יש 120 מיליון שקל בשנים 2017–2018 עם ועדה שצריכה – אני לא יודע אם היא הוקמה או לא הוקמה – לקחת את אותם, גם אם צריך לא 50, גם אם צריך 70 מיליון שקל, לנסות לפתור את הבעיה של 2017–2018 כמה שיותר מהר.

חיים ילין: יש פה פתרונות שבאים מהשטח.

דוד ביטן: אז מה רוצים לעשות?

דוד ביטן: להביא מים מטורקיה?

משה גפני: הוא באמצע, אתה לא מכבד את חיים ילין?

דוד ביטן: אני מכבד אותו, אבל האמת היא שבנושאים האלה הוא חוזר על הנאומים כל הזמן, ואני כבר יודע, נאום 7, נאום 8.

מיקי רוזנטל: רגע, אתה אף פעם לא חזרת על? - - -

דוד ביטן: חזרתי, לא - - -

עודד פורר: הוא לא חוזר על "שבת תרבות" פעמיים.

<קריאות: - - -

חיים ילין: אני איש נגב, מעולם לא היו מים ועדיין החקלאות פרחה.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי ידעו למנף את החוסר הזה במים ולעשות לפני 25 שנה מאגרים אדירים של סחף שבעצם הביא לתנופה בלתי רגילה של החקלאות, - -

משה גפני: שזה לא נעשה בגליל.

חיים ילין: - - ובשנות ה-80 להביא את קו השפד"ן.

חיים ילין: שני הדברים האלה שנעשו בנגב, במקום צחיח, 100 מ"מ ממוצע בשנה, יש חקלאות שפורחת, לא יכול להיות שבצפון פתאום אין גשם, ואין שום תכנון ואף אחד לא מבין.

חיים ילין: זה לא גזירת שמיים, זה חוסר תכנון מובהק.

חיים ילין: גם אם צריך לקחת את המים ולהפוך אותם – תמיד עבדנו במושגים של להוריד את המים מהצפון לדרום.

חיים ילין: יכול להיות שצריך לעשת משהו אחר עכשיו – להזרים את הצפון לצפון בחזרה.

חיים ילין: אבל כל זה לא יקרה מחר בבוקר.

<שירה ברגמן: בשביל זה צריך להיות חלק מהמערכת הארצית.

<קריאות: - - -

<קריאה: זה מה שקורה.

<קריאה: מה זה קורה?

<קריאה: אבל אין מים.

חיים ילין: אבל זה בדיוק מה שאמרתי לשר.

חיים ילין: הכול טוב, הכול נהדר, אבל החקלאות קורסת.

חיים ילין: איך זה יכול להיות?

משה גפני: בצלאל סמוטריץ, בבקשה.

דוד ביטן: - - - להעביר מים מיהודה ושומרון לגליל, תרומה של הבית היהודי.

מיקי רוזנטל: על כל ליטר מיליון שקל.

עודד פורר: אתה יודע כמה מים הולכים לאיבוד בגלל הפלסטינים ביהודה ושומרון?

חיים ילין: תביא את כל הגרעינים התורניים עם מימיה והכול ייפתר.

משה גפני: אתם רוצים להגיד בדיחות או רוצים להגיע לסיכום?

חיים ילין: ככה עשו לי רבע שעה תוך כדי שדיברתי, אז למה לא להיכנס?

משה גפני: בעוד 13 דקות אני צריך לסיים את הדיון.

בצלאל סמוטריץ': מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך.

דוד ביטן: תעלה על נס לעניין שפעם ראשונה סמוטריץ לא מדבר על יהודה ושומרון.

דוד ביטן: תגיד פעמיים יהודה ושומרון בתוך הדברים, ואז אנחנו נהיה רגועים.

בצלאל סמוטריץ': ביטן, תתחיל לבוא לדיונים פה ותראה על מה מדברים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לנסות להסביר למה לדעתי חקיקה מתבקשת כאן, ואני אבקש בסיכום הדיון, כמו שאנחנו מביאים עכשיו חוק של הוועדה בעניין גיל פרישה של נשים, צריך להיות כאן חוק.

בצלאל סמוטריץ': אני לא בא בטענות, שלא כמו איתן, אל הפקידים, בטח לא לפקידי האוצר.

בצלאל סמוטריץ': פקידים מבצעים מדיניות, פקידי האוצר באופן טבעי מתעסקים בכסף, זה מה שמעניין אותם, הם צריכים לשמור על הכסף, צריכים לייעל את הכסף.

בצלאל סמוטריץ': חקלאות היא הרבה מעבר לכסף.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, יש ערכים שאי אפשר לקנות בכסף.

בצלאל סמוטריץ': יש ערכים שאי אפשר למדוד את החשיבות שלהם ואת התרומה שלהם.

בצלאל סמוטריץ': כל הטבלאות וכל מה שהם למדו בבתי-הספר לכלכלה, וטוב שהם מנהלים את המשק לפי מה שהם למדו, זה בסדר גמור, אבל יש ערכים שאי אפשר לא למדוד ולא לקנות אותם בכסף, הם הרבה מעבר.

בצלאל סמוטריץ': כשמדברים על חקלאות אז אפשר לדבר על אמצעי ייצור ליישובי פריפריה כערך ציוני, אפשר לדבר על איפה שתעבור המחרשה יעבור הביטחון, אפשר לדבר - - - אפשר לדבר על רבי אבא, אתה ודאי מכיר אדוני, בסוף מסכת כתובות: אין לך קץ מגולה מזה, כשארץ ישראל נותנת פירותיה בעין יפה לבניה כי קרבו לבוא – זאת החקלאות מבחינתנו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר כאן ברמה המקצועית כי אנשי המקצוע בחקלאות ידעו להסביר הרבה יותר טוב ממני את הקרב הנוכחי שלהם, אבל לא יכול שחקלאים כל היום עסוקים בקרבות הישרדות.

בצלאל סמוטריץ': הם באים לפה בערך פעם בשבוע במקום לגדל בטטות, ובמקום לחנך את עם ישראל לאהבת הארץ ולחיבור לחקלאות ולטבע, אז הם מתעסקים כל היום בקרבות הישרדות, פעם זה המים בצפון, פעם זה המים בדרום.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאנחנו צריכים להביא חוק.

בצלאל סמוטריץ': החוק צריך להגדיר בצורה חד-משמעית, לדעתי, רף מינימלי של תמיכה שהמדינה צריכה להביא בסוגיית המים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא נכנס לכל הפרטים - - -

משה גפני: אתה מערב כמה דברים, אבל אני מקבל את ההצעה הזאת בגלל שאני הולך להציע אותה.

בצלאל סמוטריץ': ואז הם יהיו צריכים - - -

משה גפני: לא, לא מתקנים את כל העולם בחקלאות בחוק אחד בגלל שיש כמה חוקים על סדר-היום.

בצלאל סמוטריץ': אז נתקן חלק.

בצלאל סמוטריץ': רק הסברתי למה זה חוק - - -

משה גפני: בצלאל, אני לא חולק עליך, והוא לא אמר יהודה ושומרון.

דוד ביטן: אני רוצה להבין, האוצר לא מוכן להביא לכם פיצוי?

משה גפני: הוא מוכן.

מיקי רוזנטל: השאלה כמה.

דוד ביטן: בוא נשלח את ראש אגף התקציבים שיעבוד במחרשה שם, כמו פעם - - -

<קריאות: - - -

<שירה ברגמן: מה זה, הציעו?

<שירה ברגמן: סוכמו 10 מיליון.

<קריאה: שירה, לא סוכם.

<קריאה: לא סוכם.

<קריאה: אמרת בכפוף ל- ו"הכפוף ל-" לא מקובל.

<קריאה: לא מקובל כשקושרים אחד בשני.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום: צריכה להיאמר אמירה עקרונית של מדיניות של הכנסת בעניין הזה, ולהערכתי זה ישים במקום אחר את כל הדיאלוג והמשא-ומתן ביום שאחרי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אני לא רוצה לחזור על דברי הציונות.

עודד פורר: דיברת על זה שמספרים פה בדיחות וזה, שמע, מתייחסים לוועדה כמו בדיחה.

עודד פורר: אם לפני שלוש שנים ועדת הכספים הושיבה את הצדדים לעשות תוכנית, ועשו תוכנית אב לגבי מים עם מאגרי מים, ולא קרה כלום, אז אנחנו הבדיחה.

עודד פורר: ואם אנחנו לא רוצים להיות בדיחה, אז יש לנו כוח אחד מרכזי על הממשלה, וזו החקיקה, אני מצטרף לדעתו של חבר הכנסת סמוטריץ, נעשה חקיקה.

עודד פורר: יכול להיות שצריך לנהל בחוק את המדינה בחלק מהדברים פה, בטח בעניין של החקלאות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ג'מעה אזברגה, בבקשה.

ג'מעה אזברגה: קודם כל, אני מצטער על האיחור.

ג'מעה אזברגה: מדברים על חקלאות - - - ביחד, אבל יש צד אחר לעניין הזה.

ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים על מים לא רק לחקלאות.

ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים על מים לשתייה.

ג'מעה אזברגה: ב-2017 יש כפרים שאין להם מים לשתייה, ובסופו של יום, מאותו מאגר מים מתוקים אנחנו צריכים גם לעשות חקלאות וגם לשתות, אבל השתייה יותר חשובה מהחקלאות למרות שאני לא מזלזל בחקלאות.

ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים על כפרים, למשל, כמו - - -, שמובילים את המים שבעה קילומטר עם מיכלים של מים, והוועדה של המים לא מאפשרת מעל 80% מהמחיר שאנשים מגישים בכפרים בלתי מוכרים - - - לקבל מים לשתייה, ואני לא מדבר על החקלאות - - - עדיין לא מקבלים.

ג'מעה אזברגה: ב-80% מהמקרים לוקחים 128 משפחות - - - הגישו 20 פעם בקשות ולא נענו, ועדיין ממשיכים לבקש.

בצלאל סמוטריץ': אם הם יגורו ביישוב חוקי אז ייתנו להם מים, לא, ג'מעה?

משה גפני: לא, לא, לא לפתוח ויכוח.

בצלאל סמוטריץ': אני רק שאלתי.

חיים ילין: שם זה לא חוסר מים, זה בעיה סטטוטורית.

חיים ילין: אי אפשר לתת היתרים, אין תב"ע, - - - אני אומר לך כשכן.

ג'מעה אזברגה: בשביל לחיות, עם כל הכבוד - - -

משה גפני: הדיון הזה לא מתקיים עכשיו.

משה גפני: העלית נושא, הוא לא קשור לדיון הזה.

משה גפני: אני לא פותח דיון בשלוש דקותה אחרונות על נושא חדש.

משה גפני: חבר הכנסת אזברגה העלה את הנושא הזה, שיש יישובים בארץ שלא מגיעים אליהם מים.

משה גפני: אני מבקש מרשות המים נייר, ואתם תגידו לי למה זה קורה.

<משה גראזי: אין בעיה.

ג'מעה אזברגה: ואם אפשר לקבל העתק?

ג'מעה אזברגה: - - -

משה גפני: אתה תקבל.

חיים ילין: גפני, הרוב זה סטטוטורי.

משה גפני: בשביל מה אתה עכשיו פותח את הדיון הזה?

מיקי רוזנטל: עזוב, זה לא הדיון.

משה גפני: תביאו לי נייר שאפשר למסור אותו לחבר הכנסת על-מנת שנדע.

משה גפני: זה לא נושא הדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון אחר לחלוטין.

דוד ביטן: אם רוצים לעשות סנקציות, אפשר לעשות סנקציות.

דוד ביטן: אבל קודם כל, בוא נקבל החלטה, נראה אם נצליח בה או לא.

משה גפני: רשות המים, בבקשה.

<משה גראזי: עלו פה הרבה דברים, אני אנסה להשיב בתמציתיות.

משה גפני: בדקה וחצי.

<משה גראזי: לגבי המצב ההידרולוגי, ציינה שירה, ואני אגיד רק כמה נתונים כדי שיהיו על השולחן – מצב הדן היום, הספיקה היא 5.9 מטר קוב לשנייה כשהממוצע הוא 8.5.

<משה גראזי: 70% של מה שנקרא לפחות מבחינה הידרולוגית מצב הידרולוגי גרוע.

<משה גראזי: הירדן הוא 4 מטר קוב לשנייה, לעומת 8 עד 10 בממוצע.

<משה גראזי: כניסות מים לכינרת – קרוב לאפס כשהממוצע הוא קרוב ל-300.

<משה גראזי: אנחנו כמעט הפסקנו את השאיבה מהכינרת, ונסמכים בעיקר על מתקני התפלה ומקורות מים טבעיים במערכת הארצית.

<משה גראזי: לגבי ההקצאות שהעלו פה החברים מהגליל, ובטח יש פה נציג משרד החקלאות שיתייחס למצב החקלאות בצפון – ההקצאות ב-2009, 2010 ו-2011, ו-2012, היו נמוכות מההקצאות שנקבעו בהסדר ל-2017 השנה.

<משה גראזי: כשמועצת רשות המים מקבלת החלטה לגבי הקצאות, וגם הגיע מכתב בשנה שעברה מכבוד היושב-ראש לגבי הספיקה, וצריך לזכור שיש גם צרכנים במורד ויש עסקים כמו קיאקים במורד, ויש גם מטיילים ונופשים, ויש את הטבע וערכי נוף.

<משה גראזי: בסוף, בהסדר שעשינו, ואחרי זה יצאנו לתיקון בעקבות בקשתו של שר החקלאות, יצאנו לתיקון שאנחנו אמורים לחזור לשימוע כדי לאפשר גמישות גם לחקלאים - - -

דוד ביטן: מה זה, גמישות?

דוד ביטן: הם לא יכולים לחיות.

דוד ביטן: תמיד כשצריכים לשלם כסף, עושים רפורמה באוצר כדי לשלם את הכסף.

יצחק וקנין: עד שיקבלו החלטה, הכול ימות.

<קריאות: - - -

<משה גראזי: אני רק רוצה לסיים – אנחנו חוזרים משימוע, והשימוע הוא - - - אחרי 60 יום.

איתן ברושי: צריך לכפות עליכם החלטה.

איתן ברושי: אין סיכוי שתקבלו החלטה.

משה גפני: מה אתה רוצה מהם?

<קריאה: אבל זה בחוק, זה בחוק.

<משה גראזי: לגבי פעולות מידיות, שזה לדעתי מה שמעניין בתיקון מס' 27 וזה מתקשר – תיקון מס' 27 דווקא מייצר הזדמנות.

<משה גראזי: אומנם היתה תוכנית שהוגשה לרשות המים עם כמה חלופות.

<משה גראזי: אגב, אין הסכמה לפחות מבחינה מקצועית בין רשות המים לאגודה לגבי החלופה המוסכמת.

<משה גראזי: אנחנו כן מנסים להגיע לאיזושהי הסכמה.

<משה גראזי: בכל מקרה, הצענו לחברים בגליל, שבמקום שבו אין מחלוקת, לפחות לקדם את האיגומים, אפשר להתקדם איתם.

דוד ביטן: אני אומר לך את האמת, שלא הבנתי כלום ממה שאמרת.

דוד ביטן: יש פתרון או אין פתרון?

<משה גראזי: יש פתרון.

<משה גראזי: אני מדבר על הפתרונות.

<אורי דורמן: השנה יש פתרון?

<אורי דורמן: השנה אין פתרון.

<שירה ברגמן: אבל השנה היה סיכום על סכום.

<שירה ברגמן: היה סיכום על סכום נמוך.

<אורי דורמן: השנה צריך לחיות, צריך לחיות.

<קריאות: - - -

משה גפני: רבותי, תודה.

<שירה ברגמן: אני באמת לא מבינה את הדיון.

<שירה ברגמן: זה ביזיון של הכנסת כאן.

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: מה היא אמרה?

דוד ביטן: מה היא אמרה?

דוד ביטן: האי אמרה, ביזיון של הכנסת, שתצא החוצה.

<שירה ברגמן: שמבזים אתכם.

דוד ביטן: לא, לא, אמרת ביזיון.

<שירה ברגמן: לא, לא - - -

מיקי רוזנטל: היא לא התכוונה.

<שירה ברגמן: אני לא יודעת מה אמרתי, אבל הכוונה בוודאי לא היתה כזאת.

דוד ביטן: מה?

<שירה ברגמן: אני לא התכוונתי להגיד כזה דבר.

מיקי רוזנטל: היא לא התכוונה.

חיים ילין: סליחה, במקום שיהיה שר החקלאות פה ושר התשתיות פה, מתנפלים על הפקידוּת.

חיים ילין: זה לא בסדר.

דוד ביטן: לא, היא אמרה שאנחנו מבזים את הכנסת.

<שירה ברגמן: מה פתאום?

<שירה ברגמן: מה פתאום?

<שירה ברגמן: חלילה, לא אמרתי דבר כזה.

חיים ילין: יש בעל הבית.

חיים ילין: שני השרים האלה ישבו בוועדת הכלכלה על תיקון מס' 27 במשך שלושה חודשים.

חיים ילין: איפה השרים?

<משה גראזי: אני אסכם.

<משה גראזי: לגבי הפעולות, אמרתי קידוחים מידיים שבטווח של שנה יאפשרו תגבור של המערכת, חיבור למערכת הארצית, ובטווח הארוך צוין פה המתקן של גליל מערבי שאנחנו מקדמים אותו במלוא המרץ.

<קריאה: בעוד שמונה שנים.

<קריאה: עשר שנים.

<קריאה: מה עם הכָּבוּל?

<קריאה: - - -

<משה גראזי: אני אתן תשובה לכָּבוּל.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

איתן ברושי: רגע, יש לו בשורה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון.

<קריאה: הרב גפני, הכָּבוּל זה המון כסף.

<שירה ברגמן: אני יכולה להתייחס רק למה שאמר דובי אמיתי?

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: אנחנו מסיימים את הדיון ממש בדקה האחרונה.

משה גפני: היות ומתקיים היום דיון במשרד האוצר או לשכת שר האוצר, היות ומתקיים דיון בימים הקרובים, אני מבקש בתוך שבוע לקבל תשובה, מה עלה בדיונים האלה.

משה גפני: יש שתי סוגיות שעומדות על סדר היום – האחת, זה הדבר המידי, כמה כסף נותנים לחקלאים לאחר הקיצוץ, לאחר כל מה שקרה, כמה כסף נותנים להם כדי שהם יחיו, כדי שהגליל לא יתייבש.

משה גפני: מה הסיכום בעניין הזה?

משה גפני: אמרתם שאתם נותנים להם כסף - - -

<שירה ברגמן: היה כבר סיכום, כולל סכום.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: תגידו לי את הסכומים.

<שירה ברגמן: דובי, היה סיכום או לא היה סיכום?

<שירה ברגמן: על הסכום היה סיכום או לא היה?

משה גפני: את מגזימה, באמת את מגזימה.

<דובי אמיתי: אין סיכום.

משה גפני: מה זה, מה את חושבת?

משה גפני: שפה את יכולה לדבר מתי שאת רוצה?

<שירה ברגמן: אני מתנצלת - - -

משה גפני: אני מבקש לא להתערב בלי לקבל רשות דיבור.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבוע סיכום.

משה גפני: כמה כסף נותנים.

משה גפני: אני רוצה לדעת, לא עכשיו.

משה גפני: מתקיים היום דיון במשרד האוצר, אני גם אדבר עם שר האוצר, אי אפשר להשאיר את החקלאים במצב הזה.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני, איך עושים פתרון לכל הבעיה הזאת שהתעוררה בגליל.

משה גפני: במציאות שהיא לא מחוברת, כל הנושאים הללו, אני מבקש לדעת מה התוכניות של המשרדים, שזה גם משרד החקלאות, גם משרד התשתיות ובעיקר משרד האוצר בגלל שהוא צריך לתקצב את זה.

משה גפני: מה הולך להיות הפתרון?

משה גפני: לגבי הדברים האחרים שעלו פה – אני לא רוצה להכניס את זה בתוך המכלול של הנושא הזה.

משה גפני: יש את החוק של עידוד השקעות הון בחקלאות, יכול להיות שיש דברים שיתקדמו.

דוד ביטן: מתי אנחנו עושים ישיבה נוספת?

משה גפני: אני מבקש בתוך שבוע תשובה.

משה גפני: כמובן שנראה לפי התשובה.

משה גפני: יכול להיות שלפי התשובה לא נצטרך לקיים דיון, או שנראה שעם התשובה כן צריך לקיים דיון.

משה גפני: במקביל, אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה, ביקשתי מחבר הכנסת וקנין, הוא יביא את זה, או שמישהו אחר שרוצה לעזור בעניין הזה – במקביל לתשובות ש להם, אני מבקש על שני הנושאים האלה הצעת חוק שתגיד מה נותנים לחקלאים.

משה גפני: אם אי אפשר לעשות את זה בסיכומים שפותרים את הבעיה, נעשה את זה בחקיקה, ובחקיקה נצטרך לעשות גם את כל מה שנלווה לעניין של הגליל, שהוא מנותק מכל המערכת.

משה גפני: אני נגד החוק.

משה גפני: נגד.

משה גפני: אנחנו נעשה את החוק.

משה גפני: אני חושב שלא צריך לעשות חוק.

משה גפני: צריך להיות עם ראש פתוח.

דוד ביטן: לא צריך חוק.

מיקי רוזנטל: בסדר, אבל אם לא תהיה תשובה?

<קריאות: - - -

דוד ביטן: נפתור את הבעיה - - -

מיקי רוזנטל: אתה צודק.

מיקי רוזנטל: כולנו בעמדה הזאת, אבל יש גם צד שני לעניין.

משה גפני: נכון, אמרנו עוד לפני שאמרת.

משה גפני: אני רוצה שיהיה פתרון.

משה גפני: בתוך שבוע אני רוצה תשובה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.

משה גפני: להכין את החוק.